РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2017№910/2329/17

За позовом Комунального підприємства "Коменергосервіс"

Дніпропетровської міської ради

до Публічного акціонерного товариства "Мостобуд"

про стягнення 113 152,67 грн.

Суддя Літвінова М.Є.

Представники сторін:

від позивачa : Солодовник Е.Е. за довіреністю №393від 16.03.2017;

від відповідача: не з'явився.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 26 червня 2017 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Коменергосервіс" Дніпропетровської міської ради (надалі по тексту - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" (надалі по тесту - відповідач) про стягнення 122 652,67 грн., в тому числі 110 175,06 грн. основного боргу, 10 126,79 грн. пені, 2 350,82 грн. 3 % річних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо повноти та своєчасності внесення оплати за отриману теплову енергію у вигляді гарячої води.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.02.2017 порушено провадження у справі № 910/2329/17, розгляд справи призначено на 06.03.2017 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.03.2017, в порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України, відкладено розгляд справи на 27.03.2017 року.

24.03.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача подано письмові пояснення у справі.

27.03.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до змісту якої позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 100 675,06 грн., пеню в розмірі 10 126,79 грн. та 3% річних у розмірі 2 350,82 грн.

Враховуючи норми ст. 22 ГПК України, а також те, що дана дія не суперечить законодавству та не порушує чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів суд приймає до розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, відповідно має місце нова ціна позову, виходячи з якої вирішується спір.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.03.2017, на підставі статті 79 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справі № 910/2329/17 зупинено до розгляду Київським апеляційним господарським судом апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" на ухвалу господарського суду міста Києва від 08.02.2017 про порушення провадження у справі № 910/24323/16 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Мостобуд".

10.05.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подано клопотання про поновлення провадження у справі № 910/2329/17.

Судом встановлено, що постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.04.2017 ухвала господарського суду міста Києва від 08.02.2017 у справі № 910/24323/16 залишена без змін.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.05.2017, на підставі статті 79 Господарського процесуального кодексу України, поновлено провадження у справі № 910/2329/17, її розгляд призначено на 29.05.2017 року.

Представники сторін в судове засідання 29.05.2017 року не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.05.2017 на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено на 12.06.2017 року.

Представник відповідача в судове засідання 12.06.2017 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.06.2017 на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено на 26.06.2017 року.

У судовому засіданні 26.06.2016р. представник позивача позовні вимоги підтримав, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Представник відповідача у судове засідання 26.06.2016 не з'явився, про причини неявки суду невідомо, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином.

Місцезнаходження відповідача за адресою: 01033, м. Київ, вулиця Паньківська, будинок 5 на яку було відправлено ухвали суду підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та вказана в позові.

У відповідності з положеннями пункту 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається за повідомленою сторонами господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.11.2009 Комунальне підприємство "Коменергосервіс" Дніпропетровської міської ради (енергопостачальна організація) та Публічне акціонерне товариство "Мостобуд" (споживач) уклали договір на постачання теплової енергії у вигляді гарячої води № 115/02-09 (далі - Договір).

Згідно з умовами Договору енергопостачальна організація надає теплову енергію в приміщення, що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Білостоцького, буд.9.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписом ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Пунктом 6.6 договору передбачено, що розрахунок за теплову енергію споживач здійснює з енергопостачальною організацією протягом 5 днів з моменту отримання рахунку.

Позивач з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог зазначив, що на виконання умов договору в період з жовтня 2015 по грудень 2016 позивачем надавалися послуги за договором на постачання теплової енергії у вигляді гарячої води на загальну суму - 155 779,03 грн., однак покупець постачання теплової енергії оплатив частково, внаслідок чого у відповідача, за розрахунками позивача, утворилась заборгованість за договором в розмірі 100 675,06 грн., що і стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Окрім того, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 10 126,79 грн. та 3% річних у розмірі 2 350,82 грн.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, на подання відзиву на позов.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суд міста Києва від 08.02.2017 року у справі № 910/24323/16 порушено провадження про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Мостобуд".

Окрім того, оголошення про порушення справи про банкрутство відносно Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" було офіційно оприлюднено, шляхом розміщення оголошення про це на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 13.02.2017.

Відповідно до оголошення про порушення справи про банкрутство граничний строк на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника було визначено протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Положеннями ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон) про банкрутство визначено, що кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника.

Нормами цієї ж статті передбачено, що грошове зобов'язання - зобов'язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

Зі ст. 1 Закону випливає, що конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Частиною 1 ст. 23 Закону визначено, що конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Як вбачається із матеріалів справи та не заперечується представником позивача, останній просить стягнути з відповідача основну заборгованість за період з жовтня 2015 по грудень 2016 за поставлену теплову енергію у гарячій воді у розмірі 100 675,06 грн., пеню в розмірі 10 126, 79 грн. та 3% річних у розмірі 2 350, 82 грн.

Тобто, приймаючи до уваги, що предметом розгляду у даній справі є вимоги позивача про стягнення заборгованості за поставлену енергію у вигляді гарячої води за період з жовтня 2015 по грудень 2016, тобто за грошове зобов'язання та враховуючи, що провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" порушено 08.02.2017 року, вимоги Комунального підприємства "Коменергосервіс" Дніпропетровської міської ради є конкурсними у розумінні Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з частинами 1 - 3 ст. 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у разі якщо до боржника, щодо якого порушена справа про банкрутство, пред'явлений позов, який ґрунтується на грошових зобов'язаннях боржника, що виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, суди мають у встановленому процесуальним законом порядку приймати такі позовні заяви і вирішувати спір за цією вимогою по суті за правилами позовного провадження до офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство.

Якщо позивач не звернувся у тридцятиденний строк з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство із заявою про визнання його грошових вимог до боржника у справі про банкрутство, суд, який розглядає позовну заяву, після закінчення тридцятиденного строку з моменту офіційного оприлюднення поновлює позовне провадження та відмовляє у задоволенні позову.

У п. 14 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013р. за № 01-06/606/2013 зазначено, що ухвала про порушення провадження у справі про банкрутство набирає законної сили з моменту її винесення і може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Статтею 17 Закону передбачено порядок розгляду позовних вимог конкурсних кредиторів до боржника. За цим порядком до офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство суди мають приймати та розглядати заяви конкурсних кредиторів на загальних підставах, а у разі офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство настають наслідки, передбачені частинами другою - п'ятою цієї статті Закону. При цьому стаття 17 Закону застосовується з урахуванням положень частини четвертої статті 83 Закону.

Відповідно до п. 54 постанови пленуму Верховного Суду України № 15 від 18.12.2009 "Про судову практику в справах про банкрутство" Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" і Господарський процесуальний кодекс України не містять приписів стосовно заборони прийняття судом позовної заяви до боржника, щодо якого вже порушено справу про банкрутство, а також стосовно вирішення спору за цим позовом по суті.

Порушення справи про банкрутство не віднесено статтею 62 Господарського процесуального кодексу України до підстав для відмови судом у прийнятті позовної заяви. Тому суди мають у встановленому Господарського процесуального кодексу України порядку приймати позовні заяви до особи, щодо якої порушено справу про банкрутство і вирішувати спір за цією вимогою по суті за правилами позовного провадження до опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення справи про банкрутство.

Після публікації оголошення господарський суд на підставі частини першої статті 79 Господарського процесуального кодексу України ухвалою суду зупиняє позовне провадження і роз'яснює позивачу зміст і наслідки частини другої статті 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Якщо позивач не звернувся у місячний строк з дня публікації із заявою про визнання його вимог до боржника у справі про банкрутство, господарський суд поновлює позовне провадження та відмовляє у задоволенні позову на підставі частини третьої статті 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Підсумовуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що за приписами ст.ст. 4-3, 33. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, суть якого полягає у обґрунтуванні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, своїх вимог і заперечень поданими суду доказами, які господарський суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Виходячи з того, що позивач не звертався із відповідною заявою про визнання його грошових вимог до боржника, що не заперечується позивачем, а тому у задоволенні позову суд відмовляє на підставі ч. 3 ст. 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", оскільки тридцятиденний строк на таке звернення сплив.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 03.07.2017

Суддя М.Є. Літвінова