УХВАЛА

11.07.2017Справа № 910/9487/17
За позовом Приватного акціонерного товариства "Датагруп"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Біоконд Україна"

про стягнення 71 409,02 грн., -

Суддя Морозов С.М.

За участю представників сторін:

від позивача: Томаш А.В. (представник за довіреністю №15 від 19.01.2017р.);

- Цейтлін Т.Г. (представник за довіреністю №289 від 22.06.2017р.);

від відповідача: Усс Ю.В. (представник за довіреністю від 05.07.2017р.).

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Датагруп" звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Біоконд Україна" суми в розмірі 71 409,02 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.06.2017р. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі, розгляд призначено на 11.07.2017р.

В судовому засіданні 11.07.2017р. судом було розглянуто наявну в матеріалах справи заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову та відмовлено в її задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 66 ГПК України господарський за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Заява позивача обґрунтована тим, що відповідач ухиляється від сплати заборгованості за надані телекомунікаційні послуги і тому невжиття заходів щодо накладення арешту на грошові кошти у розмірі ціни позову та судових витрат може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду, у зв'язку з чим позивач просить суд накласти арешт на грошові кошти у розмірі ціни позову 71 409,02 грн. та судового збору - 1 600,00 грн., які обліковуються на поточному рахунку відповідача №4995.

Як передбачено в п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Разом з тим, згідно з п. 3 вказаної постанови, умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Так, позов, згідно з ч. 1 ст. 67 ГПК України, забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

Заходи щодо забезпечення позову обов'язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв'язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Дослідивши збалансованість інтересів сторін, суд виходить з того, що припущення позивача про неможливість виконання прийнятого в подальшому судового рішення, в разі задоволення його вимог, не підтверджується жодними належними та допустимими доказами.

Таким чином, позивачем не доведено, що грошові кошти, які належать відповідачу та розміщені на поточному рахунку до винесення рішення можуть зникнути або зменшитись, а тому його заява про вжиття заходів до забезпечення позову є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 66 - 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Датагруп" про вжиття заходів до забезпечення позову у справі № 910/9487/17 відмовити.

Суддя С.М. Морозов