КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2017 р. Справа№ 903/976/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Пашкіної С.А.

Алданової С.О.

за участю секретаря судового засідання Бовсунівської Л.О.

представників

позивача не з'явився

відповідача не з'явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

на ухвалу Господарського суду Київської області від 02.06.2017 про визнання наказу від 05.02.2016, таким, що не підлягає виконанню по справі № 903/976/15 (суддя Конюх О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс - Ковельавто" до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення 37 638,84 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.06.2017 по справі №903/976/15 залишено без задоволення заяву Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про визнання наказу господарського суду Київської області від 05.02.2016 по справі №903/976/15 таким, що не підлягає виконанню.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 звернулася до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Київської області від 02.06.2017 скасувати, прийняти рішення, яким заяву задовольнити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначив, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2017 колегією суддів у складі: головуючий суддя Сітайло Л.Г., судці Алданова С.О., Пашкіна С.А., апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на рішення Господарського суду Київської області від 02.06.2017 по справі №903/976/15 прийнято до провадження та призначено до розгляду 10.07.2017.

В судове засідання 10.07.2017 представники сторін не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно зі ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає розгляд справи, в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.2011 N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Беручи до уваги, що представники позивача та відповідача повідомлені про час та місце судового розгляду належним чином, а також враховуючи строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, передбачені ст. 102 ГПК України, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутність представників позивача та відповідача.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд. за наявними у справі га додатково поданими доказами, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність та обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши, на підставі встановлених фактичних обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Рішенням, господарського суду Київської області від 23.11.2015 по справі №903/976/15 частково задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Ковельавто" до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Ковельавто" 22 793,81 грн. боргу, 3 671,99 грн. пені, 364,70 грн. втрат від інфляції, 183,60 грн. 3% річних та 1 311,27 грн. судового збору.

На виконання зазначеного рішення місцевим господарським судом видано відповідний наказ.

22 травня 2017 до місцевого господарського суду від відповідача надійшла заява про визнання наказу Господарського суду Київської області від 05.02.2016 про примусове виконання рішення по справі № 903/976/15 таким, що не підлягає виконанню.

Обґрунтовуючи зазначену заяву, ФОП ОСОБА_2 зазначає про зарахування зустрічних однорідних вимог, що підтверджено Рішенням господарського суду Херсонської області від 14.11.2016 у справі №923/986/16.

Відповідно до приписів статті 115 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду, що набрало законної сили, виконуються у порядку, встановленому цим Кодексом і Законом України "Про виконавче провадження".

Частиною першою статті 116 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що виконання рішення господарського суду проводиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Згідно зі статтею 117 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника визнати наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Господарський суд ухвалою, у разі якщо наказ було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково, в зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Приписами статті 601 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Зарахування зустрічних однорідних вимог являє собою спосіб припинення зобов'язання і можливе за наявності умов зустрічності та однорідності вимог, настання строків виконання зобов'язання, а також відсутності спору відносно характеру зобов'язання, його змісту, умов виконання тощо. Тобто, зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов'язань, в одному із яких одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов'язанні є кредитором у другому). При цьому, з аналізу норм чинного законодавства вбачається, що вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам: 1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов'язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов'язанням є кредитором за другим); 2) бути однорідними; 3) строк виконання щодо таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Наслідком здійснення одностороннього правочину є припинення як обов'язку заявника перед адресатом, так і обов'язку адресата перед заявником з моменту здійснення заяви про зарахування, що зумовлює необхідність визначення заявником тих вимог до нього, які відповідають вказаним вище умовам.

Відповідно до пункту 3.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 року № 9, частина четверта статті 117 ГПК містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті: якщо його видано помилково; якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог від 07.06.2016, здійснено зарахування зустрічних однорідних вимог між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Грін Тім" в розмірі 21550,73 грн.

Зазначені обставини підтверджено рішенням Господарського суду Херсонської області від 14.11.2016 по справі №923/986/16 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Тім" про стягнення заборгованості в розмірі 26294,86 грн, з якої: 24581,56 грн - сума основного боргу, 1565,81 грн - сума пені та 147,49 грн - сума 3% річних.

Підставою зазначеного позову було неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Грін Тім" своїх зобов'язань за договором №1 про транспортно- експедиторське обслуговування автомобільним транспортом у міжнародному сполученні від 12.01.2015.

В той же час, предметом спору по справі №903/976/15 було стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Ковельавто" заборгованості за неналежне виконання ФОН ОСОБА_2 договору перевезення вантажу від 16.01.2015.

Таким чином предмет та підстави спорів по справах №923/986/16 та №903/976/15 є різними та виникли між різними суб'єктами господарювання.

Отже, зустрічні вимоги на які посилається відповідач не є однорідними та стосуються різних суб'єктів, таким чином, зарахування зустрічних однорідних вимог між ТОВ "Грін Тім" та ФОП ОСОБА_2 не звільняє ФОП ОСОБА_2 від зобов'язань перед стягувачем ТОВ "Транс-КовельАвто".

При цьому, колегія суддів зазначає, що сума, яка підлягає до стягнення, згідно з наказом Господарського суду Київської області від 05.02.2016, не співпадає із сумою щодо якої зараховано зустрічні однорідні вимоги.

Поряд з цим колегія суддів звертає увагу, шо судами неодноразово наголошувалось, що ФОП ОСОБА_2 не позбавлена права вимагати, в тому числі і в судовому порядку, стягнення з ТОВ "Грін Тім" штрафу за порушення строків доставки товару, а також стягнення збитків, завданих неналежним виконанням умов Договору № 1 про транспортно-експедиторське обслуговування автомобільним транспортом у міжнародному сполученні від 12.01.2015. В той же час. зазначене не відноситься до правовідносин, що виникли між ФОП ОСОБА_2 та ТОВ "Транс-КовельАвто" на підставі договору перевезення вантажу від 16.01.2015.

Також, колегія суддів звертає увагу, що Постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.03.2016 рішення господарського суду Київської області від 23.11.2015 по справі №903/976/15, на підставі якого видано наказ, змінено та викладено пункт 2 резолютивної частини рішення господарського суду Київської області від 23.11.2015 в новій редакції:

"2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Ковельавто" основний борг в сумі 22793 грн 81 коп, пеню в сумі 3 671 грн 99 коп, інфляційні втрати в сумі 3602 грн 40 коп. З % річних в сумі 183 грн 60 коп та витрати по сплаті судового збору в сумі 1 468 грн 58 коп. "

Статтями 33, 34, 43 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення ухвалено відповідно до норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 та скасування рішення Господарського суду Київської області від 02.06.2017 по справі №903/976/15.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 99, 101 - 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1 .Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 02.06.2017 по справі №903/976/15 залишити без змін.

2.Матеріали справи №903/976/15 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді С.А. Пашкіна

С.О. Алданова