ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.07.2017 р. Справа№ 914/1997/16

Суддя О.Запотічняк

Розглянувши скаргу: ОСОБА_1

на постанову Залізничного відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 30.01.2017р. про відкриття виконавчого провадження №53305041

по справі №914/1997/16

За позовом: Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Львів

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Львівська міська рада, м. Львів,

про: звільнення елементу благоустрою шляхом демонтажу тимчасової споруди на пл. Двірцевій, 1а у м. Львові.

Встановив:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла скарга ОСОБА_1 на дії Залізничного відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області згідно якої скаржник просить суд скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №53305041 від 30.01.2017р.

Розглянувши подану скаргу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про необхідність її повернення, з огляду на наступне.

Відповідно до п.9.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", скарга має відповідати загальним вимогам щодо змісту та форми позовної заяви, передбаченим ст. 54 ГПК, з доданням до неї документів, зазначених у п.п. 2, 4 ч. 1 цієї статті і за необхідності - зазначених у ч. 2, 3 ст. 57 названого Кодексу, а також містити відомості, перелічені в п.п. 3-5 ч. 7 ст. 82 ЗУ "Про виконавче провадження".

У вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК, якими врегульовані аналогічні питання, зокрема, статей 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 62, п.п. 1-3, 5, 6, 9 ч. 1 ст. 63, ст. 64, розділів ХІ, ХІІ, ХІІ-1, ГПК тощо.

Відповідно ст.57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Як передбачено ст. 56 ГПК України, позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення. Суд інформує скаржника, що таким доказом направлення є оригінал поштової квитанції з описом вкладення про надсилання відповідачеві рекомендованою кореспонденцією копії позовної заяви з доданими до неї документами.

В якості доказу направлення копії скарги з додатками органу дії якого оскаржуються, скаржником долучено до скарги тільки поштову квитанцію. Опису вкладення з якого вбачалося б які саме документи скаржник направив Залізничному ВДВС суду не надано. Також скаржником не долучено до скарги жодних доказів направлення скарги з додатками стягувачу.

Таким чином скаржником не додано до скарги належних та допустимих доказів надсилання сторонам (органу виконання судових рішень та стягувачу) копії скарги і доданих до неї документів.

Відповідно до вимог п.6 ч.1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Суд звертає увагу скаржника на те, що відповідно до ч.1 ст.121-2 ГПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором. Зі змісту даної статті вбачається, що розгляду господарським судом підлягають ті скарги на рішення, дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби, які подано прокурором або сторонами виконавчого провадження (стягувачем чи боржником).

Як вбачається із поданої скарги, в якості скаржника зазначено фізичну особу ОСОБА_1 а не фізичну особу підприємця ОСОБА_1 який є боржником згідно наказу Господарського суду Львівської області від 22.12.2016р. у справі №914/1997/16, щодо виконання якого відкрито виконавче провадження №53305041.

Окрім того, суд звертає увагу скаржника на те, що відповідно до ч.2 ст.36 ГПК України, письмові докази подаються в оригіналах або в належним чином засвідченій копії.

Згідно з Вимогами до оформлювання документів (п.5.27), які викладені в Національному стандарті України ДСТУ 4163-2003, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють печатку нижче реквізиту.

Однак, долучені позивачем до скарги ксерокопії документів взагалі не засвідчені.

Суд також звертає увагу скаржника на те, що йому слід чіткіше зазначити у скарзі в чому полягає незаконність оскаржуваної постанови і які порушення допущені виконавцем при її винесенні, оскільки в скарзі в основному перелічено тільки норми чинного законодавства, яким повинен відповідати виконавчий документ та не зазначено, що саме порушено.

Керуючись ст. ст. 56, 57, п. 6 ст. 63, ст.86 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на постанову Залізничного відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 30.01.2017р. про відкриття виконавчого провадження №53305041 повернути скаржнику без розгляду.

Додаток для скаржника: - скарга з додатками та поштовий конвертна 6 арк.

Повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених недоліків.

Суддя Запотічняк О.Д.