ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

11 липня 2017 року Справа № 911/2249/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:Погребняка В.Я.,
суддів:Білошкап О.В., Короткевича О.Є.,
розглянувши касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю "Міроіс"
про переглядПостанови Вищого господарського суду України від 04.04.2017 за нововиявленими обставинами
у справі№911/2249/16 господарського суду Київської області
за заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю "Софт-Систем"
провизнання банкрутом

за участю представників сторін:

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Міроіс" - Кобець О.С. на підставі договору б/н від 16.03.2017 року;

Арбітражний керуючий, ліквідатор Шиман Є.О. посвідчення № 1758 від 27.11.2015 року

ВСТАНОВИВ:

Постановою Вищого господарського суду України від 04.04.2017 року у справі № 911/2249/16 (головуючий суддя - Куровський С.В., суддя - Ткаченко Н.Г., суддя - Удовиченко О.С.) касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві задоволено. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.11.2016 року та постанову господарського суду Київської області від 04.08.2016 у справі № 911/2249/16 скасовано. Провадження у справі № 911/2249/16 припинено.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Міроіс" (далі - ТОВ "Міроіс") звернулось до Вищого господарського суду України із заявою про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 04.04.2017 року у справі № 911/2249/16 за нововиявленими обставинами, в порядку ст. 112 Господарського процесуального кодексу України. Заяву мотивовано наявністю істотних обставин, які не були відомі заявнику на час вирішення спору.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №911/2249/16 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя Поляков Б.М., суддя Короткевич О.Є. (протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями 15.05.2017 року в матеріалах справи).

Ухвалою Вищого господарського суду України від 22.05.2017 року відкладено розгляд питання про прийняття до розгляду в судовому засіданні заяви ТОВ "Міроіс" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Вищого господарського суду України від 04.04.2017 року у справі № 911/2249/16 до надходження на адресу Вищого господарського суду України матеріалів справи № 911/2249/16. Витребувано з господарського суду Київської області матеріали справи № 911/2249/16.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 03.07.2017 року прийнято заяву ТОВ "Міроіс" про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 04.04.2017 року за нововиявленими обставинами у справі № 911/2249/16 до провадження.

Призначено розгляд заяви у засіданні колегії суддів Вищого господарського суду України на 11.07.2017 року.

Розпорядженням керівника апарату Вищого господарського суду України від 10.07.2016 року № 08.03-04/2624 у зв'язку з відпусткою судді Полякова Б.М., призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 911/2249/16 (розпорядження від 10.07.2017 року в матеріалах справи).

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 911/2249/16 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя Білошкап О.В., суддя Короткевич О.Є. (протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.07.2017 року в матеріалах справи).

Колегія суддів Вищого господарського суду України у вищеназваному складі, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи заяви ТОВ "Міроіс" про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 04.04.2017 року у справі №911/2249/16 за нововиявленими обставинами, заслухавши уповноваженого представник ТОВ "Міроіс" та ліквідатора, дійшла висновку, що заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у даній справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Софт-Систем" (Далі - ТОВ "Софт-Систем") здійснювалось в порядку ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції після набрання чинності з 19.01.2013 року змін, внесених Законом України від 22.12.2011 №4212-VI, далі - Закон про банкрутство).

Визнаючи постановою від 04.08.2016 року у справі № 911/2249/16 боржника банкрутом і відкриваючи ліквідаційну процедуру ТОВ "Софт-Системс" за спрощеною процедурою передбаченою ст. 95 Закону про банкрутство, господарський суду Київської області виходив з того, що вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якої прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, а саме, загальна сума кредиторської заборгованості становить 2339600 грн., а активи складають 19 900, що свідчить про його неплатоспроможність.

Київський апеляційний господарський суд погодився з висновками суду першої інстанції та залишив постанову господарського суду Київської області від 04.08.2016 року у справі № 911/2249/16 без змін.

Скасовуючи наведені судові акти та припиняючи провадження у даній справі про банкрутство, на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України (далі -ГПК України), як такої, що порушена без належних правових підстав, Вищий господарський суд України у постанові від 04.04.2017 року у справі №911/2249/16 виходив з такого.

Відповідно до ст. 95 Закону про банкрутство якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи.

Обов'язковою умовою звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство є дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до цивільного законодавства України.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.110 Цивільного кодексу України (Далі - ЦК України) юридична особа ліквідується за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі, у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягнення мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Згідно ч.3 ст.110 ЦК України, якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа ліквідується в порядку, встановленому законом про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Відповідно до ч.1 ст.105 ЦК України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію.

Як встановлено під час розгляду даної справи, в процесі ліквідації, про яку 31.03.2016 року було прийнято рішення позачерговими загальними зборами учасників ТОВ "Софт-Системс" (протокол № 40 від 31.03.2016) та здійснено публікацію у газеті "Урядовий кур'єр" № 69 від 12.04.2016, встановлено: наявність кредиторської заборгованості в розмірі 2 339 589,56 грн. станом на 14.06.2016; відсутність дебіторської заборгованості станом на 14.06.2016; вартість активів у вигляді грошових коштів - 19 878,40 грн.

Вказані обставини підтверджено актом інвентаризації розрахунків з дебіторами і кредиторами від 13.06.2016, актом про результати інвентаризації грошових коштів від 13.06.2016, проміжним ліквідаційним балансом станом на 14.06.2016, довідкою банківської установи № 7925 від 23.06.2016.

В матеріалах даної справи міститься копія витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 11.04.2016, яка подана головою ліквідаційної комісії при зверненні із заявою про порушення справи про банкрутство, відповідно до якого, з 04.04.2016 юридична особа - ТОВ "Софт-Системс" знаходиться у стані припинення за рішенням власників.

Відповідно до ч. 2, ч.5 ст.105 ЦК України після внесення запису про прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців повідомлення про внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців щодо прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи публікується у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації.

Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня опублікування повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 111 ЦК України, під час проведення заходів щодо ліквідації юридичної особи до завершення строку пред'явлення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) закриває рахунки, відкриті у фінансових установах, крім рахунка, який використовується для розрахунків з кредиторами під час ліквідації юридичної особи.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 ЦК України, ліквідаційна комісія (ліквідатор) вживає заходів щодо інвентаризації майна юридичної особи, що припиняється, а також майна її філій та представництв, дочірніх підприємств, господарських товариств, а також майна, що підтверджує її корпоративні права в інших юридичних особах, виявляє та вживає заходів щодо повернення майна, яке перебуває у третіх осіб. У випадках, установлених законом, ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує проведення незалежної оцінки майна юридичної особи, що припиняється.

У постанові від 04.04.2017 року у даній справі, суд касаційної інстанції зазначив про те, що у матеріалах справи відсутні дані про закриття ліквідатором боржника рахунків, відкритих у фінансових установах, крім рахунка, який використовується для розрахунків з кредиторами під час ліквідації юридичної особи та відсутні відомості щодо корпоративних прав боржника та відомості проведення аудиторської перевірки та аудиторського висновку щодо фінансового стану ТОВ "Софт-Системс".

Відповідно до ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зокрема, зобов'язаний повідомляти контролюючі органи за місцем обліку такого платника про його ліквідацію або реорганізацію протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення (крім випадків, коли обов'язок здійснювати таке повідомлення покладено законом на орган державної реєстрації) (п.16.1.10).

Статтею 78 Податкового Кодексу України, передбачено порядок проведення документальних позапланових перевірок, зокрема, відповідно до п.п.78.1.7 документальна позапланова перевірка здійснюється якщо розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Відповідно до ч.7 ст.111 ЦК України для проведення перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості із сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує своєчасне надання органам доходів і зборів та Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування документів юридичної особи (її філій, представництв), у тому числі первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку.

До моменту затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає та подає органам доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітність за останній звітний період.

У постанові від 04.04.2017 року у даній справі, суд касаційної інстанції зазначив про те, що у матеріалах справи відсутні докази виконання ліквідатором боржника вищевказаних вимог Закону та відсутні докази проведення контролюючим органом відповідних позапланових перевірок боржника.

Скасовуючи у касаційному порядку постанову господарського суду Київської області від 04.08.2016 року про визнання боржника банкрутом, постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.11.2016 року та припиняючи провадження у справі як помилково порушеного, Вищий господарський суд України виходив з того, що ліквідаційною комісією боржника був порушений порядок досудової ліквідації, що в силу вимог абз. 2 ч. 1 ст. 95 Закону про банкрутство унеможливлює ініціювання справи про банкрутство за спрощеною процедурою такого боржника.

У ст. 112 ГПК України передбачено, що господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи; по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, а саме підтверджені належними і допустимими доказами.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, що вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи; яка встановлюється на підставі доказів, що не були своєчасно подані сторонами; на яку посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або яка могла бути встановлена судом у разі виконання вимог процесуального закону.

Не може бути підставою для зміни або скасування судового рішення за правилами розділу ХІІІ Господарського процесуального кодексу України і виникнення нової або зміна обставини після вирішення спору.

Відповідно до ст. 112 названого Кодексу не можуть бути визнані як нововиявлені: обставини, що викладені в рішенні суду в іншій справі; висновки суду щодо обставин справи (оцінка доказів), а також юридична оцінка цих обставин та правові підстави рішення або його мотиви; міркування суду щодо застосування норм права.

Отже, за своєю природою нововиявлені обставини є такими, що не були і не могли бути відомі заявникові на час прийняття спірного судового рішення.

ТОВ "Міроіс", звертаючись із заявою про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 04.04.2017 року у справі №911/2249/16 за нововиявленими обставинами, виходив з такого.

У зв'язку з прийняттям Вищим господарським судом України Постанови від 04.04.2017 року у справі № 911/2249/16 адвокат TOB "Міроіс" (попереднє найменування ТОВ "Міріос") звернувся до колишнього директора TOB "Софт-Системс" (попереднє найменування ТОВ "Мегатрейд айті дистриб'юшн") Сардака Р.Д. з адвокатським запитом від 10.04.2017 року № 3 про надання інформації щодо повноти збереження та місця зберігання первинних документів фінансово-господарської діяльності TOB "Софт-Системс".

Із відповіді Сардака Р.Д. від 17.04.2017 року, копії вимог прокуратури Автономної республіки Крим, копії супровідних листів ТОВ "Мегатрейд айті дистриб'юшн" щодо надання оригіналів документів з відмітками про їх отримання посадовими особами прокуратури, копії листа прокуратури Автономної Республіки Крим №09/1-485 вих-15 від 03.12.2015 вбачається, що у січні-березні 2014 року частина оригіналів первинних документів ТОВ "Мегатрейд айті дистриб'юшн" була вилучена і не повернута прокуратурою Автономної Республіки Крим, не зважаючи на відповідний лист ТОВ "Мегатрейд айті дистриб'юшн", оскільки вказані первинні документи з органів прокуратури Автономної Республіки Крим, розташованих на тимчасово окупованій території, не передавалися.

На думку ТОВ "Міроіс", відсутність у ліквідаційної комісії (ліквідатора) частини первинних документів ТОВ "Софт-Системс" внаслідок їх вилучення прокуратурою Автономної Республіки Крим унеможливило їх подання контролюючому органу, що в свою чергу унеможливило проведення відповідної позапланової перевірки у зв'язку з ліквідацією боржника, а також проведення аудиторської перевірки та складення аудиторського висновку щодо фінансового стану "Софт-Системс".

Крім того, як стверджує заявник, господарський суд в ухвалі про порушення справи про банкрутство може зобов'язати боржника провести аудит, відсутність аудиторського висновку не перешкоджає провадженню у справі про банкрутство, отже, призначення судом проведення аудиту є правом, а не обов'язком суду, а відсутність аудиторського висновку в будь-якому випадку не може бути підставою припинення провадження у справі про банкрутство.

ТОВ "Міроіс" вважає, що у даному випадку, нововиявленою обставиною є вилучення прокуратурою автономної Республіки Крим частини оригіналів первинних документів ТОВ "Софт-Системс", оскільки Вищий господарський суд України, приймаючи постанову від 04.04.2017 року у справі № 911/2249/16, дійшов невірного висновку про порушення ліквідаційною комісією (ліквідатором) приписів ст. 111 Цивільного кодексу України щодо обов'язку подання первинних документів контролюючим органам, оскільки спеціальна норма пункту 85.9. Податкового кодексу України у випадку вилучення документів правоохоронним органом покладає обов'язок забезпечення доступу до вилучених документів у випадку перевірки на правоохоронний орган, що здійснив таке вилучення, а не на ліквідатора чи ліквідаційну комісію.

Заявник також вважає, що, вказана обставина існувала на час розгляду Вищим господарським судом України справи № 911/2249/16 і прийняття постанови від 04.04.2017 року у справі № 911/2249/16, що підтверджується належним та допустимим доказом - копією Листа Прокуратури Автономної Республіки Крим № 09/1-485вих-15 від 03.12.2015 року та не могла бути відомою ТОВ "Міроіс" на час розгляду Вищим господарським судом України справи і прийняття постанови від 04.04.2017 року у справі № 911/2249/16, оскільки лист прокуратури Автономної Республіки Крим № 9/1-485вих-15 від 03.12.2015 року адресовано Сардаку Р.Д. - директору ТОВ "Софт-Системс" (попереднє найменування ТОВ "Мегатрейд айті дистриб'юшн").

На думку заявника, вказана обставина спростовує факти, які були покладені в основу постанови Вищого господарського суду України від 04.04.2017 року у справі № 911/2249/16, є істотною обставиною в розумінні закону, отже, її врахування судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте.

Днем встановлення вказаної обставини заявник вважає 17.04.2017 року, коли директор боржника Сардак Р.Д. надав адвокату ТОВ "Міроіс" копію листа прокуратури Автономної Республіки Крим № 09/1-485вих-15 від 03.12.2015 року, внаслідок чого вказана обставина і стала відомою ТОВ "Міроіс".

Крім того, як стверджує заявник, адвокат ТОВ "Міроіс" звернувся до ліквідатора ТОВ "Софт-Системс" Шимана Є.О. з адвокатським запитом №4 від 27.03.2017 року щодо надання належним чином завірених копій заяви про порушення справи про банкрутство TOB "Софт-Системс", проміжного ліквідаційного балансу та реєстру вимог кредиторів а також про надання інформації з документальним її підтвердженням щодо виявлених ліквідатором активів банкрута під час проведення ліквідаційної процедури.

У відповідь на адвокатський запит, ліквідатором надана інформація відносно пошуку та виявлення активів ТОВ "Софт-системс", зокрема, копії: листа ДПІ у Києво-Святошинському р-ні ГУ ДФС у Київській області №3211/10/10-13-11-218 щодо надання інформації про відкриті рахунки в установах банків; довідки ПАТ "Кредитвест Банк" про залишки грошових коштів; постанови про арешт коштів від 06.05.2016 року.

На думку ТОВ "Міроіс", враховуючи наявність накладених арештів на існуючі відкриті рахунки TOB "Софт-Системс" на момент звернення до господарського суду з заявою про порушення справи про банкрутство, закриття їх ліквідатором в досудовій процедурі було неможливим.

Отже, заявник вважає, що наявність арештів на рахунках TOB "Софт-Системс" є нововиявленою обставиною, оскільки: вказана обставина існувала на час розгляду Вищим господарським судом України справи № 911/2249/16 і прийняття постанови від 04.04.2017 року; існування вказаної обставини підтверджується належним та допустимим доказом копією постанови про арешт коштів боржника від 06.05.2016 року; вказана обставина не могла бути відомою TOB "Міроіс" на час розгляду Вищим господарським судом України справи № 911/2249/16 і прийняття ним постанови від 04.04.2017 року, оскільки постанова про арешт коштів боржника від 06.05.2016 року була адресована боржнику; вказана обставина спростовує факти, які були покладені в основу Постанови Вищого господарського суду України від 04.04.2017 року у справі № 911/2249/16 і має істотне значення для розгляду справи, оскільки її врахування судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийнято.

Днем встановлення вказаної обставини заявник вважає 03.04.2017 року, коли ліквідатор TOB "Софт-Системс" Шиман Є.О. надав адвокату ТОВ "Міроіс" свої письмові пояснення та копії наведених документів, внаслідок чого вказана обставина стала відомою заявнику.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 04.04.2017 року за нововиявленими обставинами у даній справі, суд касаційної інстанції виходить з того, що наведені мотиви перегляду постанови у справі не можна вважати такими, що свідчать про наявність нововиявлених обставин в розумінні приписів ст. 112 ГПК України.

Як зазначено вище, підставами для скасування судових рішень у даній справі та припинення провадження було те, що ліквідаційною комісією боржника порушено порядок досудової ліквідації, що в силу вимог абз. 2 ч. 1 ст. 95 Закону про банкрутство унеможливлює ініціювання справи про банкрутство за спрощеною процедурою, зокрема:

- відсутність даних про закриття ліквідатором боржника рахунків, відкритих у фінансових установах, крім рахунка, який використовується для розрахунків з кредиторами під час ліквідації юридичної особи;

- відсутність відомостей щодо корпоративних прав боржника;

- відсутність відомостей проведення аудиторської перевірки та аудиторського висновку щодо фінансового стану ТОВ "Софт-Системс";

- відсутність доказів своєчасного подання ліквідатором боржника органам доходів і зборів, у тому числі первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку та відсутність доказів проведення контролюючим органом відповідних позапланових перевірок боржника.

Відповідно до ст.16 Закону про банкрутство перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з'ясування наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Законом.

У разі звернення до господарського суду боржника із заявою про порушення справи про банкрутство, у підготовчому засіданні з'ясовуються ознаки неплатоспроможності боржника або її загрози.

При цьому, документи, що підтверджують дотримання ліквідаційною комісією (ліквідатором) всіх вимог ЦК України, ГК України щодо проведення дій, які передують зверненню до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство, на підставі ст. 95 Закону про банкрутство, подаються разом із такою заявою самим боржником та не можуть бути надані господарському суду після порушення справи ні боржником, ні іншою особою, оскільки порушення справи про банкрутство тягне за собою ряд правових наслідків.

Як зазначає TOB "Міроіс", про наявність обставин, які останній вважає нововиявленими та такими, які спростовують, на його думку, висновки викладені у постанові суду касаційної інстанції від 04.04.2007 року, заявник дізнався із документів наданих колишнім директором ТОВ "Софт-Системс" та ліквідатором Шиманом Є.О., тобто, вказані обставини були відомі ТОВ "Софт-Системс" як на момент звернення до суду першої інстанції при ініціюванні порушення справи про банкрутство, в порядку ст. 95 Закону про банкрутство так і на момент розгляду справи у касаційній інстанції.

Заявник помилково вважає, що зазначені обставини могли стати наслідком прийняття судом касаційної інстанції іншого рішення, аби були відомі суду касаційної інстанції на момент розгляду справи, оскільки провадження у справі про банкрутство порушує суд першої інстанції у підготовчому засіданні, суд касаційної інстанції лише констатував відсутність у матеріалах справи відповідних доказів, на відсутність яких не звернули уваги суди попередніх інстанцій, отже, слід дійти висновку, що наведені заявником обставини не можна вважати нововиявленими обставинами, оскільки вони встановлюються на підставі доказів, що не були своєчасно подані боржником - ТОВ "Софт-Системс".

Крім наведеного, заявник не врахував, що у постанові від 04.04.2017 року у даній справі суд касаційної інстанції посилався не тільки на відсутність: даних про закриття ліквідатором боржника рахунків, відкритих у фінансових установах; доказів своєчасного подання ліквідатором боржника органам доходів і зборів первинних документів; доказів проведення контролюючим органом відповідних позапланових перевірок боржника, а і на відсутність: відомостей щодо корпоративних прав боржника; відомостей проведення аудиторської перевірки та аудиторського висновку щодо фінансового стану ТОВ "Софт-Системс", отже, у постанові суд касаційної інстанції зробив свій висновок за сукупністю обставин, що стали підставою для припинення провадження у справі, в порядку п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України.

На підставі викладеного, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що підстави для перегляду постанови суду касаційної інстанції за нововиявленими обставинами відсутні, оскільки обставини, на які посилається TOB "Міроіс" відповідно до ст. 112 ГПК України не є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, на яких ґрунтується постанова Вищого господарського суду України від 04.04.2017 року у справі №911/2249/16, а натомість, є лише доказами, що не були вчасно подані боржником до суду першої інстанції та які не мають істотного значення для вирішення даної справи.

За таких обставин, враховуючи, що наведені заявником обставини не мають істотного значення для справи № 911/2249/16 та не спростовують висновків, покладених в основу постанови, про перегляд якої подано заяву, не відповідають вимогам ст. 112 ГПК України, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення заяви TOB "Міроіс" про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 04.04.2017 року у даній справі за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч.5 ст.114 ГПК України, за результатами перегляду судового рішення приймається ухвала у разі зміни чи скасування ухвали або залишення рішення, ухвали, постанови без змін

Керуючись ст.ст. 86, 111-5, 111-12, 112-114 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

УХВАЛИВ :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Міроіс" про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 04.04.2017 року у справі № 911/2249/16 за нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

Постанову Вищого господарського суду України від 04.04.2017 року у справі № 911/2249/16 залишити без змін.

Головуючий: В.Я.Погребняк
Судді: О.В.Білошкап
О.Є.Короткевич