ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2017 р.Справа № 916/51/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі:

Головуючого судді Принцевської Н.М.;

суддів : Діброви Г.І., Лисенко В.А.;

При секретарі судового засідання Бендерук Є.О.;

За участі представників сторін:

Від ТОВ "Терра Ком" - ОСОБА_1, довіреність № б/н, від 10.07.17;

Директор ТОВ "Терра Ком" - ОСОБА_2, паспорт серія КЕ №016079, від 15.06.95;

від Національного природного парку "Пирятинський" - ОСОБА_3, довіреність № 35, від 20.01.17;

розглянувши апеляційну скаргу Національного природного парку „Пирятинський

на рішення Господарського суду Одеської області від 03.04.2017 року

по справі № 916/51/17

за позовом Національного природного парку „Пирятинський, м.Пирятин, Полтавська обл.

до Товариства з обмеженою відповідальністю „ТЕРРА КОМ, Одеська обл.

про зобовязання вчинити певні дії та стягнення 42555,58 грн.

В С Т А Н О В И В:

В січні 2017 року Національний природний парк "Пирятинський" звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА КОМ" про зобов'язання вчинити певні дії та стягнення 42555,58 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення договору № 2 про закупівлю послуг за державні кошти, укладеного 28.09.2012 року між Національним природним парком Пирятинський та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА КОМ", який неналежним чином виконувався з боку Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА КОМ" і на даний час не виконаний.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 03.04.2017 по справі №916/51/17 (суддя Гуляк Г.І.) в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Національний природний парк "Пирятинський" звернувся з апеляційною скаргою до Одеського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 03.04.2017 по справі № 916/51/17, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що судом першої інстанції не в повному обсязі зясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Відповідачем 12.07.2017 надано Одеському апеляційному господарському суду відзив на апеляційну скаргу, в якому він заперечував проти її доводів та наполягав на залишенні апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні представники сторін підтримали доводи апеляційної скарги та відзиву на неї з підстав, викладених ними письмово.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин, повторно розглядає матеріали господарської справи та викладені в апеляційній скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

Відповідно до п. 1 Указу Президента України від 11 грудня 2009 року № 1046/2009 Про створення НПП Пирятинський постановлено створити на території Пирятинського району Полтавської області національний природний парк "Пирятинський". До території національного природного парку "Пирятинський" погоджено в установленому порядку включення 12028,42 гектара земель державної власності, у тому числі 5555,14 гектара земель запасу, які надаються національному природному парку в постійне користування, та 6473,28 гектара земель, які включаються до складу Національного природного парку без вилучення, згідно з додатком.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.09.2012 Національним природним парком Пирятинський та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА КОМ" укладений договір № 2 про закупівлю послуг за державні кошти, предметом якого було розроблення проекту землеустрою з організації та встановлення меж земельних ділянок, що входять до складу національного природного парку Пирятинський без вилучення та закріплення їх межовими знаками. (а.с.14-22)

Відповідно до п.п. 1.1., 4.1., 9.1 укладеного договору учасник зобовязується до 31.12.2013 року надати послуги Замовнику, зазначені у документації конкурсних торгів, а Замовник прийняти та провести оплату за надані послуги згідно з цим договором. Розрахунки проводяться шляхом оплати Замовником, наданих Послуг протягом 15 банківських днів поетапно, згідно з Календарним планом (Додаток 2), після підписання Сторонами акта приймання-передачі кожного етапу наданих послуг та виставлення рахунку Учасником. У випадку виникнення спорів або розбіжностей Сторони зобовязуються вирішувати їх шляхом взаємних переговорів та консультацій.

Календарний план надання інженерних послуг (додаток 2 до договору № 2 від 28.09.2012 року) містить наступні етапи:

1 етап: підготовчі роботи, польові вишукування, камеральна обробка даних, складання картографічного матеріалу, аналітичні роботи, складання пояснювальної записки (термін виконання грудень 2012 року);

2 етап: формування, погодження проекту, проходження державної землевпорядної експертизи, закладка межових знаків та закріплення меж земельної ділянки на місцевості (термін виконання - травень 2013).

Між Національним природним парком Пирятинський та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА КОМ" складений акт приймання-передачі послуг про прийняття першого етапу інженерних послуг від 19.11.2012 року.

29.11.2013 року між Національним природним парком Пирятинський та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА КОМ" укладено додаткову угоду № 1 до договору № 2 від 28.09.2012 року, якою продовжено термін дії договору до 31.12.2014 року, між сторонами 25.12.2014 року було укладено додаткову угоду № 2 до договору № 2 від 28.09.2012 року, якою продовжено термін дії договору до 31.03.2015 року та 30.03.2015 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 3 до договору № 2 від 28.09.2012 року, якою продовжено термін дії договору до 30.06.2015 року. Сторони 26.06.2015 року уклали додаткову угоду № 2 до договору № 2 від 28.09.2012 року, якою продовжено термін дії договору до 31.12.2015 року.

Предметом договору № 2 від 28.09.2012 року про закупівлю послуг за державні кошти є розроблення проекту землеустрою з організації та встановлення меж земельних ділянок, що входять до складу національного природного парку Пирятинський без вилучення, та закріплення їх межовими знаками, відповідно до технічного завдання, яке є невідємною частиною цього договору. Технічним завданням (додаток 1 до договору) визначено підставою виконання Указ Президента України від 11 грудня 2009 року № 1046/2009 Про створення НПП Пирятинський, постанова Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 року № 1094 Про затвердження Порядку розроблення проектів землеустрою з організації та встановлення меж територій природно-заповідного фонду, іншого природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення.

Станом на 31 грудня 2015 року 2 етап: формування, погодження проекту, проходження державної землевпорядної експертизи, закладка межових знаків та закріплення меж земельної ділянки на місцевості згідно договору № 2 від 28.09.2012 року відповідачем не був виконаний в повному обсязі. Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з позовом до відповідача про зобовязання останнього виконати умови договору №2 про закупівлю послуг за державні кошти від 28 вересня 2012 року про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а саме: завершити розроблення проекту землеустрою з організації та встановлення меж земельних ділянок, що входять до складу національного природного парку «Пирятинський» Міністерства екології та природних ресурсів України, а також про стягнення з відповідача пені в сумі 42555,58 грн.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Статтею 509 Цивільного кодексу України унормовано, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 Цивільного кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання ( ст.ст. 610, 615 Цивільного кодексу України).

Ст. 607 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає. Аналогічні положення містяться в ч.1 ст. 205 Господарського кодексу України, яка встановлює, що господарське зобов'язання припиняється неможливістю виконання у разі виникнення обставин, за які жодна з його сторін не відповідає, якщо інше не передбачено законом.

Правовідносини між сторонами склались на підставі укладеного між Національним природним парком Пирятинський та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА КОМ" договору № 2 від 28.09.2012 року. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Згідно листа Національного природного парку «Пирятинський» від 14.05.2013 року № 170, Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕРРА КОМ» повідомлено, що погодити Проект землеустрою з організації та встановлення меж земельних ділянок, що входять до складу національного природного парку «Пирятинський», без вилучення та закріплення їх меж межовими знаками відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 року № 1094 «Про затвердження Порядку розроблення проектів землеустрою з організації та встановлення меж територій природно-заповідного фонду, іншого природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення» є неможливим. Розміри площ земель, передбачених Указом Президента України від 11 грудня 2009 року № 1046/2009 «Про створення Національного природного парку «Пирятинський» не відповідають запроектованим.

Відповідно до Протоколу розбіжностей до проекту землеустрою щодо організації та встановлення меж земельних ділянок, що входять до складу Національного природного парку «Пирятинський» без вилучення та закріплення їх межовими знаками і проектом створення НПП «Пирятинський» від 20.01.2015 року, сторони - ТОВ «ТЕРРА КОМ» та Національний природний парк «Пирятинський» дійшли згоди щодо неможливості продовження розроблення проекту землеустрою з організації та встановлення меж земельних ділянок, що входять до складу Національного природного парку «Пирятинський», з огляду на те, що фактичні площі проекту землеустрою не відповідають графічним матеріалам проекту створення. За результатами проведення геодезичних вишукувань фактичні площі земельних ділянок склали 4844.22 гектарів, в той час як за Указом Президента площа становить 6473.28 га. Розбіжність складає 1629,06 гектарів.

Згідно з протоколом робочої наради з питань коригування проекту землеустрою щодо організації та встановлення меж земельних ділянок Національного природного парку «Пирятинський» від 23.03.2015 року разом скоригована площа земель, що входять до складу НПП «Пирятинський» без вилучення складає 5797,62 гектарів.

Судова колегія вважає, що судом першої інстанції зроблений правомірний висновок стосовно того, що технічним завданням (додаток 1 до договору, укладеного між сторонами) визначено в якості однієї з підстав виконання робіт Указ Президента України від 11 грудня 2009 року № 1046/2009 «Про створення НПП «Пирятинський», а доводи апеляційної скарги в цій частині є неспроможними з огляду на наступне.

Відповідно до п. 5 Порядку розроблення проектів землеустрою з організації та встановлення меж територій природно-заповідного фонду, іншого природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 року № 1094, у разі необхідності внесення змін до відповідного Указу Президента в частині площ земельних ділянок, саме на замовника відповідного виду землевпорядної документації покладається обовязок забезпечити виконавця необхідною вихідною документацією (до складу якої відноситься і Указ Президента із внесеними змінами до нього). Тим більше, що відповідач позбавлений можливості ініціювання внесення відповідних змін.

Доводи апелянта щодо суперечностей розмірів площ земель в Протоколі спільних нарад та Протоколі розбіжностей, у звязку з чим, на думку позивача, посилання суду на вказані протоколи, як на докази є невірними, - судом апеляційної інстанції не приймаються до уваги, оскільки сама по собі невідповідність розбіжностей площ земельних ділянок, зазначена в цих протоколах, не спростовує доводів відповідача і наявності розбіжностей між фактичними площами земельних ділянок і площами, передбаченими відповідним Указом Президента України від 11 грудня 2009.

Крім того, матеріали справи містять докази, що підтверджують формування проекту землеустрою, як такого і направлення відповідних матеріалів для зясування можливості погодження останніх. Під час розгляду справи судом першої інстанції вказані доводи і докази не спростовувались і не заперечувались з боку апелянта. Крім того, інші доводи апелянта, зокрема, посилання на лист Міністерства екології та природних ресурсів України, не спростовують необхідності внесення змін до Указу Президента України, а, навпаки, підтверджують факт невідповідності розмірів площ земель запроектованим. Тому і цій частині доводи апеляційної скарги судом апеляційної інстанції відхилені.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 31 грудня 2015 року строк дії договору закінчився. Внаслідок неможливості виконання належним чином другого етапу договору, який включає формування, погодження проекту, проходження державної землевпорядної експертизи, закладку межових знаків та закріплення меж земельної ділянки на місцевості, що було узгоджено сторонами відповідно до п.9.1. договору шляхом взаємних переговорів і консультацій, зобовязання ТОВ ТЕРРА КОМ з виконання другого етапу відповідно до договору № 2 від 28.09.2012 року є такими, що припинилися з огляду ще й на те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів продовження строку дії договору шляхом укладення додаткової угоди.

Відповідно до ст. 612, 613 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

В свою чергу кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку.

Статтею 614 Цивільного кодексу України передбачається, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

До того ж, за нормами чинного господарського законодавства України примусове зобовязання виконання договірних зобовязань, крім грошових, можливе тільки в межах строку дії договору, що визначений позивачем самостійно в якості підстави позову.

За таких обставин, враховуючи закінчення строку дії договору, неможливість належного виконання договірного зобовязання з боку ТОВ ТЕРРА КОМ в межах строку дії договору, до внесення відповідних змін до Указу Президента України від 11 грудня 2009 року № 1046/2009 Про створення національного природного парку Пирятинський, відсутні підстави для задоволення позовних вимог як в частині зобовязання вчинити певні дії, так і в частині притягнення до відповідальності за порушення зобовязання у вигляді сплати пені, оскільки відповідач довів суду відсутність його вини у невиконанні договірних зобовязань в період строку дії договору.

Доводи апеляційної скарги судовою колегією розглянуті та відхилені, як такі, що спростовуються матеріалами справи та не підтверджені належними доказами.

Зокрема, судом апеляційної інстанції не прийняті до уваги посилання скаржника на необхідність вчинити певні дії саме відповідачем з огляду на закінчення строку дії договору та відсутність погодження сторонами його продовження для будь-якої можливості ініціювання внесення змін до вищевказаного Указу Президента України.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що норми чинного законодавства місцевим господарським судом застосовані правильно, рішення відповідає приписам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування рішення

За таких обставин, апеляційна скарга Національного природного парку „Пирятинський задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Одеської області від 03.04.2017 по справі № 916/51/17 залишається без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Національного природного парку „Пирятинський на рішення Господарського суду Одеської області від 03.04.2017 по справі №916/51/17 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 03.04.2017 по справі №916/51/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.М. Принцевська

Судді: Г.І. Діброва

ОСОБА_4