ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12 липня 2017 р. Справа № 903/386/17
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Птахокомплекс Губин, м. Луцьк

до Р.Р.Н.U. SZLACHET-STAL W. і G. Sendalscy sp.j., ОСОБА_1, ОСОБА_2

про розірвання контракту № 03/12-1 від 03.12.2012 року в частині поставки та оплати обладнання, стягнення 152973 євро, що в гривневому еквіваленті становить 4 419389,97 грн.,

Суддя Якушева І.О.,

при секретарі судового засідання Хомич О.В.

за участю представників:

від позивача:н/з,

від відповідача: ОСОБА_3 (дов. б/н від 25.05.2017р.), ОСОБА_4М( дов. б/н від 03.07.2017р.).

Суть спору: позивач в позовній заяві просив розірвати контракт № 03/12-1 від 03.12.2012 року в частині поставки та оплати обладнання, укладений між ТзОВ Птахокомплекс Губин та Р.Р.Н.U. SZLACHET-STAL W. і G. Sendalscy sp.j., стягнути з відповідача 3 000 грн. витрат за проведення експертизи.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на наявність конструктивних недоліків обладнання, що було придбане у відповідача на підставі контракту № 03/12-1 від 03.12.2012р.

Ухвалою суду від 10.05.2017р. було порушено провадження у справі, її розгляд призначено на 07.06.2017р.

06.06.2017р. позивач через канцелярію суду подав заяву № 1-4/460 від 06.06.2017р. про зміну предмета позову, в якій просить розірвати контракт № 03/12-1 від 03.12.2012 року в частині поставки та оплати обладнання, стягнути з відповідача 152 973 євро, що в гривневому еквіваленті становить 4 419 389,97 грн., та складає вартість поставки неякісного обладнання, стягнути 3000 грн. витрат на проведення експертизи.

Оскільки зміна предмета позову до початку розгляду судом спору по суті право позивача, передбачене ст.22 ГПК України, судом прийнято до розгляду заяву позивача № 1-4/460 від 06.06.2017р., а відтак спір вирішується судом, враховуючи цю заяву.

06.06.2017р. позивач на виконання вимог ухвали суду від 10.05.2017р. через канцелярію суду подав додаткові пояснення, в яких посилається на таке:

- ТзОВ Птахокомплекс Губин направило відповідачу повідомлення від 21.10.2016р. № 1-4/803.1 про розірвання контракту та повернення вартості неякісного обладнання, проте відповідач відповіді не надав, у звязку з чим позивач вимушений звернутися до суду.

- в позовній заяві з врахуванням заяви про зміну предмета позову зазначаються дві позовні вимоги, а саме: розірвати контракт та стягнути вартість неякісного обладнання, а тому сукупність сплачених судових зборів в розмірі 3311,71 грн (платіжне доручення № 12213 від 26.12.2016р.), 58 418,26 грн. (платіжне доручення № 14162 від 21.03.2017р.), 4805,83 грн. (платіжне доручення № 10808 від 03.11.2016р.), 1378 грн. (платіжне доручення № 11244 від 22.11.2016р.) слід враховувати наступним чином: 1600 грн. - за вимогу про розірвання контракту, 66313,80 грн. - за вимогу про стягнення з відповідача вартості неякісного обладнання в розмірі 152973 євро (4419389,97 грн.).

06.06.2017р. представник відповідача через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву б/н від 05.06.2017р., в якому у задоволенні позову просить відмовити, посилаючись на таке:

- позовні вимоги не відповідають фактичним обставинам справи, не грунтуються на умовах контракту, нормах чинного законодавства. Обладнання було передане позивачу в належному стані відповідно до технічного паспорту, сертифікату відповідності, вимог контракту. Жодних істотних чи конструктивних недоліків, чи з порушенням технічних параметрів до передання позивачу обладнання не містило. Поставлене обладнання повністю відповідає меті, з якою його придбали. Протоколами приймання від 24.03.2015р. та від 23.10.2014р. позивач підтвердив справну роботу обладнання. Жодних недоліків в роботі, а тим більше в якісних характеристиках обладнання, невідповідностей технічним паспортам після проведення монтажних робіт встановлено не було. Експертне заключення ОСОБА_5 ТПП, проведене 30.09.2016р., вказує на недоліки, встановлені на дату проведення такого заключення, і жодним чином не підтверджують факту поставки відповідачем неякісного обладнання. Про відсутність істотних та конструктивних недоліків в обладнанні вказає і та обставина, що обладнання експлуатується протягом всього часу з дати підписання протоколу приймання від 23.10.2014р. та від 24.03.2015р. по дату подачі позову, а це строк понад 2,5 роки. Гарантійний строк на поставлене відповідачем обладнання сплив ще 28.02.2015р. Крім цього, відповідач і по закінченню гарантійного строку здійснював безоплатне гарантійне обслуговування: присилав спеціалістів для налагодження та відрегулювання обладнання, що було повязано виключно з неправильним обслуговуванням та неправильним відрегулюванням працівниками позивача обладнання.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги, враховуючи заяву № 1-4/460 від 06.06.2017р. про зміну предмета позову, підтримав.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала з підстав, викладених у відзиві на позов б/н від 05.06.2017р.

У зв'язку з необхідністю витребування додаткових пояснень та доказів розгляд справи ухвалою суду від 07.06.2017р. було відкладено на 21.06.2017р.

21.06.2017р. позивач через канцелярію суду подав додаткові пояснення №1-4/492 від 21.06.2017р. та клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи.

В судовому засіданні з 21.06.2017р. було оголошено перерву до 05.07.2017р. для подачі відповідачем додаткових заперечень на позов в письмовому вигляді.

03.07.2017р. відповідач через канцелярію суду подав додаткові письмові заперечення проти позовних вимог.

В судовому засіданні 05.07.2017р. було оголошено перерву до 07.07.2017р. для ознайомлення з додатковими запереченнями відповідача від 05.07.2017р.; подачі відповідачем пояснень на клопотання позивача про призначення судової експертизи; подачі позивачем письмових пояснень щодо істотності порушень відповідачем договору (ч.ч.1, 2 ст.651 ЦК України).

Ухвалою суду 05.07.2017р. строк розгляду спору на підставі ст.69 ГПК України продовжено на 15 днів до 21.07.2017р. включно.

05.07.2017р. відповідач через канцелярію суду подав додаткові письмові заперечення проти позовних вимог.

07.07.2017р. відповідач подав письмові пояснення на клопотання позивача про призначення судової експертизи; позивач додаткові пояснення від 07.07.2017р.

07.07.2017р. представник відповідача подала письмові заперечення на клопотання позивача про призначення судової товарознавчої експертизи.

В судовому засіданні 07.07.2017р. було оголошено перерву до 12.07.2017р. для ознайомлення з додатковими поясненнями позивача на позов від 07.07.2017р.; для подачі відповідачем письмових пояснень, враховуючи додаткові пояснення позивача від 07.07.2017р.

12.07.2017р. представник позивача через канцелярію суду подав клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи, представники відповідача письмові пояснення від 12.07.2017р. та заяву про застосування строку позовної давності для вимоги про стягнення 152 973 євро .

В клопотанні, поданому до суду 12.07.2017р., представник позивача просив залишити без розгляду подане ним 21.06.2017р. попереднє клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

в с т а н о в и в:

03.12.2012р. між Р.Р.Н.U. SZLACHET-STAL W. і G. Sendalscy sp.j. як продавцем і ТзОВ Птахокомплекс Губин як покупцем було укладено контракт № 03/12-1 від 03.12.2012р., згідно з п.1.1. якого продавець зобовязався передати у власність покупця, а покупець прийняти і оплатити обладнання для забою курей-бройлерів продуктивністю 6000 шт./год. згідно із специфікацією (додаток №1), яка є невідємною частиною договору; обладнання для очистки стоків згідно із специфікацією (додаток №2), яка є невідємною частиною договору.

Згідно з п.п.2.2., 6.1., 6.6., 7.1. контракту якість товару має відповідати технічним і заводським нормам продавця і повинна бути підтверджена відповідними документами.

Товар поставляється автомобільним транспортом на умовах EXW м.Петрикув Трибунальські (ОСОБА_2) згідно з правилами «Інкотермс-2010».

Продавець зобовязаний передати наступні документи: рахунок-фактуру, товарно-транспортну накладну, технічний паспорт, сертифікат походження.

Передача-прийомка товару проводиться на складі продавця в присутності представника покупця. При передачі-прийомці товару проводиться його перевірка по кількості і якості.

Розділом 8 контракту врегульовано монтаж і пуско-налагоджквальні роботи.

Як зазначено в п.8.5. контракту, якщо при прийомці буде виявлено невідповідність обладнання і/або робіт по якості заявленим вимогам, сторони в акті (протоколі) прийомки встановлюють строк для усунення недоліків. Після усунення недоліків повторна прийомка здійснюється в повному обсязі.

Розділом 9 контракту встановлено гарантійні зобовязання.

Згідно з п.9.1. контракту продавець гарантує безперебійну і безвідмовну роботу переданого обладнання на протязі 12 місяців з моменту монтажу обладнання, але не більше 18 місяців від дати поставки.

В п. 11.2. контракту сторони узгодили, що у випадку недосягнення взаємної згоди, спір передається на вирішення в господарськтй суд країни позивача.

Як зазначав представник позивача під час судового розгляду, після введення обладнання в дію та початку його промислової експлуатації було виявлено, що обладнання працює з перебоями. Про виявлені недоліки повідомлявся відповідач 03.04.2015р., 06.04.2015р., 30.07.2015р., 06.07.2016р.

Відповідач надсилав своїх представників для усунення недоліків 09.04.2015р., 13.04.2015р., 20.04.2015р., 06.06.2015р., 11.06.2015р., 18.06.2015р.

23.10.2014р. було складено протокол проведення монтажних та пуско-налагоджувальних робіт, проведення навчання працівників, пробний запуск. Недоліків в роботі обладнання виявлено не було.

24.03.2015р. було складено протокол приймання, в якому зазначено, що обладнання відповідає вимогам щодо якості; обладнання здано в експлуатацію.

04.10.2016р. на замовлення позивача ОСОБА_5 торгово-промисловою палатою складено експертне заключення, в якому зазначено про те, що обладнання, перелік якого наведено в позовній заяві, не виконує своїх функціональних призначень, працює з перебоями, потребує заміни на аналогічне обладнання.

Стаття 655 ЦК України закріплює законодавче визначення договору купівлі-продажу, згідно з яким це договір, за яким одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства (ст. 662 ЦК України). Згідно з положеннями ст. 664 ЦК України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар, надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Статтею 673 ЦК України визначений обов'язок покупця передати товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. Відповідно до ст.268 ГК України якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів. Номери та індекси стандартів, технічних умов або іншої документації про якість товарів зазначаються в договорі. Якщо вказану документацію не опубліковано у загальнодоступних виданнях, її копії повинні додаватися постачальником до примірника договору покупця на його вимогу. У разі відсутності в договорі умов щодо якості товарів остання визначається відповідно до мети договору або до звичайного рівня якості для предмета договору чи загальних критеріїв якості.

Постачальник повинен засвідчити якість товарів, що поставляються, належним товаросупровідним документом, який надсилається разом з товаром, якщо інше не передбачено в договорі.

Відповідно до ст.ст. 674, 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, у разі істотного порушення вимог щодо якості товару має право за своїм вибором відмовитись від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми, вимагати заміни товару. Відповідність товару вимогам законодавства підтверджується способом та в порядку, встановленими законом та іншими нормативно-правовими актами.

На обґрунтування вимоги про розірвання контракту позивач посилається на частину 2 статті 651 ЦК України, зазначаючи, що відповідач на суму 152 973 євро передав неякісне обладнання. Вважає, що передача неякісного обладнання є істотним порушенням відповідачем умов договору, оскільки метою контракту була передача якісного обладнання з можливістю використання його у господарській діяльності. Вказує, що ТзОВ Птахокомплекс Губинпозбавлене значною мірою використовувати результати контракту .

Відповідно до абзацу другого частини 2 статті 651 ЦК України істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об'єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб'єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 18.09.2013р. у справі №6-75цс 13.

У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Так, має бути встановлено не лише 1) наявність істотного порушення договору, але й 2) наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, 3) її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити,4) чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

Як зазначає позивач, обгрунтовуючи вимогу про розірвання контракту на підставі ст.651 ЦК України, укладаючи контракт, він розраховував на передачу якісного обладнання з метою використання його для здійснення господарської діялності забою птиці. Однак, як стверджує позивач, ТзОВ «Птахокомплекс «Губин» значною мірою позбавлений можливості використовувати результати укладеного контракту, здійснювати використання обладнання.

З умов контракту вбачається,що метою контракту була купівля-продаж обладнання загальною вартістю 2 300 000 євро.

Обладнання на цю суму було передано відповідачем та отримано позивачем, цього факту сторони під час судового розгляду не заперечували.

Разом з цим, як випливає із змісту позовної заяви, обладнання, яке, як стверджує позивач, є неякісним, використовується позивачем в складі автоматизованої лінії по забою птиці, що свідчить про досягенення позивачем мети, яку він переслідував, укладаючи договір отримання обладнання для використання у господарській діяльності.

На підтвердження доводів про невикористання лічильника птиці та двоножевого пристрою для надрізання артерій жодних доказів подано не було.

Отже, сторонами було досягнуто мети укладення контракту пердача обладнання з метою використання його у господарській діяльності.

Тому не можна погодитися з доводами позивача про те, що він позбавлений можливості використовувати результати контракту.

Також позивачем не подано доказів, які б свідчили про те, що передача обладнання на загальну суму 152 973 євро, яке позивач вважає неякісним, заподіяла позивачу шкоди: робота птахоферм не зупинена, конвейєр по забою птиці працює, обладнання використовується.Отже, наявності шкоди, заподіяної позивачу передачею обладнання, яке позивач вважає неякісним, не доведено.

Щодо оцінки співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона, то не можна оцінити співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона, оскільки не доведено заподіяння позивачу шкоди передачею обладання на суму 152 973 євро.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника позивача та призначення у справі судової товарознавчої експертизи з метою дослідження питання істотності порушення вимог щодо якості обладнання на суму 152 973 євро, оскільки судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування, а для вирішення спору в частині розірвання контракту вирішальне значення має наявність умов, передбачених ст.651 ЦК України.

Спеціальні норми про розірвання того чи іншого, врегульованого положеннями ЦК України договору, можуть передбачати випадки, коли договір може бути розірваний і без факту істотності його порушення, вказуючи на інші обставини розірвання договорів.

Оскільки ні спеціальним законом, ні договором сторін не визначено інше, порушення договору, що не є істотним, не може бути підставою для розірвання договору в судовому порядку.

Результат оцінки, зокрема "істотність порушення" не є об'єктивно існуючим фактом, як наприклад юридичний факт, а залежить від оцінки міри позбавлення можливості від отримання очікуваних результатів виконання договору.

Оціночний факт на відміну від інших підстав розірвання договору необхідно отримувати шляхом оцінки та не встановлюється шляхом доказування.

Оцінивши доводи позивача, наведені ним на обгрунтування істотного порушення відповідачем умов контракту, суд дійшов висновку про відсутність умов, які є підставою для розірвання контракту № 03/12-1 від 03.12.2012р. на підставі ст.651 ЦК України, а тому в позові про розірвання контракту слід відмовити.

Відмовляючи у задоволенні позову про розірвання контракту в частині поставки обладнання, перелік якого наведений у позовній заяві, судом також враховано, що ні норми глави 54 ЦК України, яка регулює правовідносини купівлі-продажу, ні норми глави 53 ЦК України, яка регулює загальні положення щодо укладення, зміни і розірвання договору, не передбачають розірвання договору в певній частині.

Разом з цим, судом враховано і той факт, що позивач просить частково розірвати контракт, у якого закінчився строк дії (31.08.2013р.)

Щодо вимоги про стягнення коштів в розмірі 152 973 євро, сплачених за передачу неякісного обладнання.

На обгрунтування цієї вимоги позивач посилається на ч.2 ст.678 ЦК України, згідно з якою у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми;

вимагати заміни товару.

Позивач зазначає, що він реалізував право покупця, передбачене ч.2 ст.678 ЦК України, звернувшись до відповідача з листом №1-4/803.1. від 27.10.2016р. про відмову від договору, а тому на підставі цієї норми закону має право на повернення суми коштів в розмірі 152 973 євро, сплачених за обладнання.

Проте, лист №1-4/803.1. від 27.10.2016р. не можна вважати відмовою позивача від контракту, оскільки в прохальній частині позивач не повідомляє про відмову від контракту, а просить відповідача його розірвати та повернути кошти.

За взаємною згодою сторони контракту не розірвали.

Таким чином, докази, які б свідчили про те, що позивач відмовився від контракту, що давало б підстави для задоволення судом вимоги на підставі ч.2 ст.678 ЦК України та стягнення з відповідача коштів, сплачених за спірне обладнання, в матеріалах справи відсутні.

Оскільки позивачем не було реалізовано право на відмову від договору, пердбачене ч.2 ст.678 ЦК України, а обладнання прийняте і використовується, відсутні правові підстави для задоволення судом позову про стягнення з відповідача суми коштів в розмірі 152 973 євро, сплачених позивачем як покупцем на виконання цивільно-правових зобовязань за договором купівлі-продажу.

Згідно з ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до ч.1 ст.224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Вважаючи, що передачею неякісного обладнання йому завдано збитків, позивач не позбавлений права на захист порушеного права у спосіб предявлення вимоги про стягнення збитків.

До вимог у зв'язку з недоліками проданого товару застосовується позовна давність в один рік, яка обчислюється від дня виявлення недоліків у межах строків, встановлених статтею 680 цього Кодексу, а якщо на товар встановлено гарантійний строк (строк придатності), - від дня виявлення недоліків у межах гарантійного строку (строку придатності), що врегульовано ст. 681 ЦК України.

Оскільки контракт № 03/12-1 від 03.12.2012р. не розірваний, не визнаний судом недійсним,обладнання не повернуто, вимога позивача про стягнення з відповідача 152 973 євро фактично є вимогою про повернення сплаченої за договором купівлі-продажу суми коштів за придбане обладнання, що, на думку суду, виключає можливість застосування до цієї вимоги позовної давності, встановленої ст. 681 ЦК України, про що просив відповідач у заяві від 12.07.2017р.

У звязку з відмовою в позові судові витрати на підставі ст. 49 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.651, 678 Цивільного кодексу України, ст.ст. 44, 49, ст.ст.82 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову відмовити повністю.

Повне рішення складено: 17.07.2017р.

У відповідності із ст.85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до вимог ст.84 цього Кодексу.

Суддя І. О. Якушева