Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
Р І Ш Е Н Н Я

" 04 " липня 2017 року Справа №927/910/16

За ПОЗОВОМ: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

АДРЕСА_1

До ВІДПОВІДАЧА: Чернігівської міської ради

вул. Магістратська, 7, м. Чернігів, 14000

ТРЕТІ ОСОБИ, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача:

1. Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради

вул. Коцюбинського, 82, м. Чернігів, 14000

2. Комунальне підприємство "Паркування та ринок" Чернігівської міської ради

вул. Шевченка, 33а, м. Чернігів, 14000

Про визнання прав на земельну ділянку

Суддя І.В. Кушнір

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від Позивача: Кутуков С.О. - адвокат, договір про надання правової допомоги від 31.08.2016.

Від Відповідача: не з'явився.

Від Третьої особи-1: не з'явився.

Від Третьої особи-2: Малай А.В. - представник, довіреність №7 від 21.02.2017.

СУТЬ СПОРУ:

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 подано позов до Чернігівської міської ради про:

- визнання за Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, права користування земельною ділянкою площею 0,1818 га по АДРЕСА_2 у межах та з конфігурацією, як вказано у договорі оренди земельних ділянок між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та Чернігівською міською радою від 14 лютого 2006 року, зареєстрованого за №2712, для обслуговування власного об'єкту нерухомості - автостоянки: будівлі літерою А-1, загальною площею 10,1 м кв., що належить згідно договору купівлі-продажу №3625 від 26 серпня 2005 року;

- визнання за Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, права на складання документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель комунальної власності територіальної громади міста Чернігова, орієнтовною площею 0,1818 га по АДРЕСА_2 для обслуговування власного об'єкту нерухомості - автостоянки: будівлі літерою А-1, загальною площею 10,1 м кв., що належить згідно договору купівлі-продажу №3625 від 26 серпня 2005 року.

Ухвалою суду від 27.09.2016 в якості Третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача залучені Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради та Комунальне підприємство "Паркування та ринок" Чернігівської міської ради.

Представник Позивача підтримав позовні вимоги, які обґрунтовані тим, що 26 серпня 2005 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Альфа-С" укладено договір купівлі-продажу №3625, відповідно до якого Позивач придбала у власність автостоянку: будівлю літерою А-1, загальною площею 10,1 кв. м, що розташована в АДРЕСА_2. Право власності на цей об'єкт зареєстровано Позивачем в Реєстрі прав власності на нерухоме майно Комунальним підприємством "Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації" 26.09.2005, про що Позивачу надано витяг №8449425. Конфігурація такого об'єкту відображена у інвентаризаційній справі з інвентарним номером 192295.

14.02.2006 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та Чернігівською міською радою був укладений договір оренди земельних ділянок, зареєстрований за №2712, відповідно до якого Орендодавець (Відповідач) надав, а Орендар (Позивач) прийняв в строкове платне користування земельні ділянки в місті Чернігові, в тому числі земельну ділянку площею 0,1818 га для експлуатації автостоянки по АДРЕСА_2. Передача земельної ділянки Позивачу відбулась за актом приймання-передачі, межі, площа, конфігурація та місце розташування земельної ділянки були визначені у наведеному договорі.

Після закінчення строку дії вказаного договору оренди питання щодо користування Позивачем спірною земельною ділянкою так і не було вирішено.

Позивач зазначає, що не має права на земельну ділянку, на якій розміщено нерухоме майно, що належить Позивачу, набуття якого визначено ст.120 Земельного кодексу України, не має можливості у доступі до будівлі та її утримання.

Для оформлення права користування земельною ділянкою або її частиною 23.04.2015 Позивач зверталась із заявою про надання дозволу на складання документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, проте відповідний дозвіл не отримала.

Разом з тим, рішенням Чернігівської міської ради від 30.06.2016 "Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою юридичним та фізичним особам" комунальному підприємству "Паркування та ринок" Чернігівської міської ради надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,2000 га по АДРЕСА_2 для розміщення автостоянки з подальшим наданням земельної ділянки в постійне користування, тобто спірної земельної ділянки, про що Позивача повідомлено листом Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради №4411 від 20.07.2016 у відповідь на заяву від 02.07.2016.

Позивач вважає, що Чернігівська міська рада надала іншому суб'єкту господарювання дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення у користування земельної ділянки, на якій розміщено належний ФОП ОСОБА_1 на праві власності об'єкт нерухомості, чим позбавила Позивача доступу до власного нерухомого майна. Крім того, Позивачу не надано права на складання документації із землеустрою щодо відведення необхідної земельної ділянки.

Як вбачається з наданого Відповідачем відзиву на позовну заяву, Відповідач заперечує проти позовних вимог, зокрема, зазначає, що у договорі купівлі-продажу від 26.08.2005 не зазначена земельна ділянка, на яку Позивач може набути право користування на правах оренди або постійного користування для обслуговування об'єкту нерухомості- будівлі, позначеної літерою А-1, площею 10,1 кв. м у визначених межах, визначеною площею та конфігурацією. Договір оренди земельної ділянки по АДРЕСА_2, площею 0,1818 га для експлуатації автостоянки, укладений між Відповідачем та Позивачем 14.02.2006 на підставі п.32 рішення Чернігівської міської ради від 23.12.2005 (19 сесія 4 скликання), припинив свою дію 14.02.2016. Відповідач вважає, що на момент набуття Позивачем у спільну сумісну власність об'єкту нерухомого майна ФОП ОСОБА_1 не було набуто права користування земельною ділянкою для обслуговування будівлі автостоянки, позначеної літерою А-1 по АДРЕСА_2. На думку Відповідача, передача в оренду земельної ділянки згідно договору від 14.02.2006 не може бути підставою виникнення такого права в Позивача та його захисту на даний час, оскільки носило строковий характер (до 14.02.2011), земельна ділянка передавалася не для обслуговування будівлі А-1, а для експлуатації автостоянки і її площа та конфігурація не були пов'язані з обслуговуванням об'єкту нерухомості. Крім того, статтею 92 Земельного кодексу України визначений перелік осіб, які можуть набувати право постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності, Позивач до категорії цих осіб не відноситься, тому набути право користування земельною ділянкою комунальної власності ФОП ОСОБА_1 можливо виключно на умовах оренди.

Обґрунтовуючи заперечення щодо позовної вимоги про визнання за Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 права на складання документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, Відповідач, посилаючись на норми ч.1 ст.112, ст.123 Земельного кодексу України, ст.ст.1,22 Закону України "Про землеустрій", зазначає, що законодавством розмежоване поняття "землеустрою" та "документації із землеустрою", ці поняття не є тотожними і розробка "документації із землеустрою" відбувається виключно на підставі рішення в даному випадку органів місцевого самоврядування, а не суду.

Представник Третьої особи-2 надав письмові пояснення, у яких, посилаючись на ст.ст. 122,123 Земельного кодексу України, п.35 ч.1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" Третя особа-2 зазначає, що Комунальне підприємство "Паркування та ринок" Чернігівської міської ради 31.05.2016 направлено клопотання про подовження терміну дії дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування орієнтовною площею 0,2000 га по АДРЕСА_2 для розміщення автостоянки, Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради включило зазначене питання до проекту рішення чергової сесії із земельних питань. Чернігівська міська рада рішенням від 30.06.2016 №9-VІІ-20 "Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою юридичним та фізичним особам" вирішила у зв'язку з закінченням терміну дії дозволу, комунальному підприємству "Паркування та ринок" Чернігівської міської ради надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,2000 га по АДРЕСА_2 для розміщення автостоянки з подальшим наданням земельної ділянки в постійне користування.

Третя особа-1 надала письмове пояснення, у якому вважає, що позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки не існує жодного порушеного права Позивача, яке б підлягало захисту чи відновленню.

Посилаючись на ст.ст.122-124 Земельного кодексу України Третя особа-1 зазначає, що при зверненні до міської ради Позивачем не надавались графічні матеріали, що обґрунтовують розмір та конфігурацію земельної ділянки, на яку претендувала Позивач, замість цього Позивач просила використовувати графічні матеріали з договору оренди земельної ділянки від 14.02.2006. Проте, після внесення змін до договору оренди та укладення додаткової угоди від 24.02.2006 новий план зовнішніх меж земельної ділянки по АДРЕСА_2 не виготовлявся. Третя особа-1 вважає, що Позивач просить визнати за нею право користування на земельну ділянку, що перебуває в оренді у Приватного акціонерного товариства "Чернігівський ремонтно-монтажний комбінат" згідно договору оренди від 11.08.2014 №192.

Також, на думку Третьої особи-1, лише Чернігівська міська рада має право розпоряджатися землями комунальної власності, надаючи їх у користування фізичним чи юридичним особам, а у позовній заяві не наведено жодного правового обґрунтування щодо можливості визнання за Позивачем права користування спірною земельною ділянкою у судовому порядку та не зазначено, яким саме чином порушується право Позивача на складання документації із землеустрою, що таке право підлягає визнанню у судовому порядку.

Ухвалою суду від 01.11.2016 за клопотанням представника Позивача у справі призначено судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Одночасно даною ухвалою провадження у справі зупинено до отримання результатів експертизи.

Одночасно даною ухвалою провадження у справі №927/910/16 було зупинено до отримання результатів експертизи.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 12.01.2017 погоджено проведення судової земельно-технічної експертизи, призначеної ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 01.11.2016 у справі № 927/910/16, у строк понад три місяці.

Ухвалою суду від 03.02.2017 у зв'язку з надходженням клопотання судового експерта Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз щодо надання додаткових матеріалів для проведення експертизи провадження у справі №927/910/16 було поновлено.

Ухвалою суду від 27.02.2017 вищевказане клопотання експерта задоволено, а провадження у справі №927/910/16 справі зупинено до отримання результатів експертизи.

Одночасно даною ухвалою за клопотанням Позивача строк розгляду спору продовжено на п'ятнадцять днів до 14 березня 2017 року включно.

08.06.2017 до суду надійшов лист Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №4477/16-24 від 30.05.2017, до якого доданий висновок експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №4477/16-24 від 30.05.2017.

Матеріали справи №927/910/16 повернуто до Господарського суду Чернігівської області.

Ухвалою суду від 19.06.2017 провадження у справі було поновлено, розгляд справи призначено на 29.06.2017.

У судове засідання 29.06.2017 з'явилася повноважний представник Третьої особи-1.

Представники Позивача, Відповідача та Третьої особи-2 у судове засідання не з'явилися.

До початку судового засідання через відділ документального забезпечення (канцелярію) суду представником Третьої особи-2 подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з участю представника в розгляді іншої справи у Вищому господарському суді України.

Також до початку судового засідання через відділ документального забезпечення (канцелярію) суду представником Позивача подані додаткові пояснення, у яких викладено клопотання про розгляд справи без його участі та зазначено, що Позивач підтримує позов у повному обсязі та просить його задовольнити з урахуванням висновку експерта №4477/16-24 від 30.05.2017.

Представником Відповідача через відділ документального забезпечення (канцелярію) суду до початку судового засідання подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з продовженням роботи пленарного засідання 21 сесії міської ради 7 скликання та скликання 21 сесії міської ради 7 скликання 29.06.2017.

Ухвалою суду від 29.06.2017 розгляд справи було відкладено та призначено на 04.07.2017.

У судове засідання 04.07.2017 з'явилися повноважні представники Позивача та Третьої особи-2.

До початку судового засідання через відділ документального забезпечення (канцелярію) суду представником Третьої особи-1 подано клопотання про розгляд справи без участі представника Третьої особи-1.

Також до початку судового засідання через відділ документального забезпечення (канцелярію) суду представником Відповідача подані письмові пояснення, в яких Відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

При цьому, Відповідачем зазначено, що листом Верховного Суду України від 01.07.2013 "Аналіз деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ" визначено, що відчуження об'єктів нерухомого майна в період з 1 січня 2002р. по 20 червня 2007р. (під час дії ст.120 Земельного кодексу України в редакції від 25 жовтня 2001р.) не тягло автоматичного переходу права власності на земельну ділянку під будівлями і спорудами. У таких випадках право власності на земельну ділянку або її частини могло переходити відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України 2001р. на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.

Відповідач вважає, що земельна ділянка площею 0,1818 га по АДРЕСА_2 переходила в користування Позивача на підставі договору оренди земельної ділянки, який 14 лютого 2011 року припинив свою дію, тому право на користування цією земельною ділянкою по АДРЕСА_2 не пов'язано з набуттям права власності на автомобільну стоянку на підставі договору купівлі-продажу від 26 серпня 2005 року. Тобто, на даний час Позивач, як власник об'єкта нерухомого майна має право набути в користування земельну ділянку виключно для обслуговування цього нерухомого майна, зокрема, згідно висновку судового експерта площа земельної ділянки, необхідної для обслуговування нежитлової будівлі А-1 становить 0,0047 га.

Враховуючи, що Відповідач та Третя особа-1 не скористалися своїм правом взяти участь у судових засіданнях, передбаченим ст.22 Господарського процесуального кодексу України, Відповідачем наданий відзив на позовну заяву та пояснення по суті спору, Третьою особою-1 надані письмові пояснення та подано клопотання про розгляд справи без участі представника Третьої особи-1, а також, що встановлений ст. 69 Господарського процесуального кодексу України строк розгляду спору закінчується 04.07.2017, суд приходить висновку про розгляд справи за наявними матеріалами та без участі представників Відповідача та Третьої особи-1.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши пояснення представника Позивача та Третьої особи-2, суд,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як Фізична особа-підприємець 11.04.2005 (свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серія В00 №511525).

26 серпня 2005 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Альфа-С" (Продавець) та Суб'єктом підприємницької діяльності-фізичною особою ОСОБА_1 (Покупець) укладено договір купівлі-продажу, який посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Ющенко О.С. 26.08.2005 та зареєстрований в реєстрі за №3625.

Згідно з п.п.1.1., 1.2. вказаного Договору, Продавець зобов'язується передати у власність Покупця автостоянку: будівлю літерою А-1, загальною площею 10,1 кв.м, що розташована в АДРЕСА_2. Об'єкт нерухомості, який відчужується належить Продавцю ТОВ "Альфа-С" на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Чернігівської міської ради 03.08.2005 року на підставі рішення виконкому Чернігівської міської ради №170 від 01.08.2005 року, зареєстрований Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації 04 серпня 2005 року згідно витяга про реєстрацію права власності на нерухоме майно №7961592, записана в книгу 4, номер запису 207.

За умовами п.2.1 Договору від 26.08.2005 право власності на об'єкт нерухомості виникає з моменту державної реєстрації цього договору.

Комунальним підприємством "Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації" Чернігівської обласної ради було проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно на підставі договору купівлі-продажу від 26.08.2005 на нежитлову будівлю по АДРЕСА_2, номер запису 386 в книзі 11, про що свідчить витяг про реєстрацію прав власності на нерухоме майно №8449425 від 26.09.2005.

14 лютого 2006 року між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (Позивач) та Чернігівською міською радою (Відповідач) укладено договір оренди земельних ділянок, відповідно до п.п.1-2 якого Відповідач (Орендодавець) надає, а Позивач (Орендар) приймає в строкове платне користування земельні ділянки в місті Чернігові для експлуатації автостоянки по АДРЕСА_3, площею 0,1307 га та ділянку для експлуатації автостоянки по АДРЕСА_2, площею 0,1818 га.

Згідно з п.5 договору оренди земельних ділянок від 14.02.2006 договір укладено строком на 5 років. Після закінчення строку дії договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 календарних днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

Даний договір зареєстрований у Чернігівській міській раді у відділі земельних ресурсів, про що у книзі державної реєстрації договорів оренди вчинено запис 14.02.2006 року №2712.

14.02.2006 року між сторонами підписано акт приймання-передачі земельних ділянок, переданих в оренду, за яким Відповідач передав, а Позивач прийняв земельні ділянки в короткострокову оренду, строком на 5 років площею: - 0,1307 га по АДРЕСА_3, та 0,1818 га по АДРЕСА_2, для експлуатації автостоянок.

Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 було подано позов до Чернігівської міської ради та Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради про: визнання за нею переважного права на оренду земельних ділянок в місті Чернігів, по АДРЕСА_3 та по АДРЕСА_2; визнання за нею права на поновлення договору оренди від 14.02.2006 року зареєстрованого за №2712 та спонукання Чернігівської міської ради до укладення додаткової угоди до договору оренди від 14.02.2006 року зареєстрованого за №2712 про поновлення дії даного договору.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 21.03.2013 у справі №927/3/2/13 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.07.2013 рішення Господарського суду Чернігівської області від 21.03.2013 у справі №927/3/2/13 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 24.09.2013 рішення Господарського суду Чернігівської області від 21.03.2013 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 08.07.2013 у справі №927/3/2/13 залишено без змін.

Чернігівською міською радою було подано позов до відповідачів: Виконавчого комітету Чернігівської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-С" та Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 про визнання недійсним пункту 1.2. рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради №170 від 01.08.2005р., свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 03.08.2005р. та договору купівлі-продажу будівлі загальною площею 10,1 кв.м. по АДРЕСА_2 від 26.08.2005р.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 23.07.2013 у справі №927/683/13 в позові відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.12.2013 рішення Господарського суду Чернігівської області від 23.07.2013 у справі №927/683/13 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 03.02.2014 рішення Господарського суду Чернігівської області від 23.07.2013 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.12.2013 у справі №927/683/13 залишено без змін.

Позивачем були направлені Відповідачу заяви від 23.04.2015 та від 01.07.2016 про надання дозволу на складання документації із землеустрою для відведення у користування на підставі оренди земельну ділянку по АДРЕСА_2, орієнтовною площею 0,1818 га для обслуговування автостоянки та будівлі літерою А-1, яка належить ФОП ОСОБА_1 на праві приватної власності згідно договору купівлі-продажу від 26 серпня 2005 року №3625, зареєстрованому Комунальним підприємством "Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації" Чернігівської обласної ради 26 вересня 2006 року згідно витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно №8449425. Також у вказаних заявах Позивачем було зазначено, що для визначення конфігурації, площі та місця розташування заявленої до відведення земельної ділянки Позивач надає графічний матеріал, з урахуванням плану зовнішніх меж земельної ділянки, який був викладений у додатку 2 до укладеного між сторонами 14 лютого 2006 року договору оренди №2712.

Також Позивачем була направлена Відповідачу заява від 25.10.2016 про надання дозволу на складання документації із землеустрою для відведення у користування на умовах оренди земельну ділянку по АДРЕСА_2, орієнтовною площею 0,0034 га для обслуговування будівлі автостоянки літера А-1, яка належить ФОП ОСОБА_1 на праві приватної власності згідно договору купівлі-продажу від 26 серпня 2005 року за №3625, зареєстрованому Комунальним підприємством "Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації" Чернігівської обласної ради 26 вересня 2006 року згідно витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно № 8449425. Також у вказаних заявах Позивачем було зазначено, що для визначення конфігурації, площі та місця розташування заявленої до відведення земельної ділянки Позивач надає графічний матеріал, підготовлений ТОВ "ІАЦ "ВІДРОДЖЕННЯ", та повідомляє, що правовстановлюючі документи на зазначену будівлю надавалися неодноразово, зокрема, і разом із заявою від 1 липня 2016 року.

Листом №2700 від 12.05.2015 Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради повідомило Позивачу, що враховуючи наявність численної кількості судових рішень з приводу об'єкту нерухомості по АДРЕСА_2, Управління просить надати остаточне рішення суду, що набрало законної сили щодо об'єкту нерухомості по АДРЕСА_2, а також правовстановлюючі документи на вищезазначений об'єкт нерухомості станом на час звернення.

Розпорядженням Чернігівської міської ради від 12 лютого 2016 року № 46-р "Про перейменування вулиць та провулків міста" АДРЕСА_2 перейменовано на АДРЕСА_2.

Рішенням Чернігівської міської ради від 30.09.2013 "Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою юридичним та фізичним особам та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо встановлення розмірів та меж прибережної захисної смуги" надано дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення, при умові розроблення та затвердження в установленому порядку порядку землевпорядної документації протягом року: Комунальному підприємству "Паркування та ринок" Чернігівської міської ради на земельну ділянку, орієнтовною площею 0,2000 га по АДРЕСА_2 для розміщення автостоянки з подальшим наданням земельної ділянки в постійне користування.

Комунальне підприємство "Паркування та ринок" Чернігівської міської ради звернулось до міського голови м. Чернігова Атрошенка В.А. з клопотанням від 31.05.2016 №143 про подовження терміну дії дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування орієнтовною площею 0,2000 га по АДРЕСА_2 для розміщення автостоянки.

Рішенням Чернігівської міської ради від 30.06.2016 №9-VІІ-20 "Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою юридичним та фізичним особам" у зв'язку з закінченням терміну дії дозволу, комунальному підприємству "Паркування та ринок" Чернігівської міської ради надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,2000 га по АДРЕСА_2 для розміщення автостоянки з подальшим наданням земельної ділянки в постійне користування.

Листом №4411 від 20.07.2016 Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради за результатом розгляду наданих графічних матеріалів повідомило ФОП ОСОБА_1, що рішенням Чернігівської міської ради від 30.06.2016 "Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою юридичним та фізичним особам" комунальному підприємству "Паркування та ринок" Чернігівської міської ради надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,2000 га по АДРЕСА_2 для розміщення автостоянки з подальшим наданням земельної ділянки в постійне користування.

Позивач вважає, що Чернігівська міська рада надала іншому суб'єкту господарювання дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення у користування земельної ділянки, на якій розміщено належний ФОП ОСОБА_1 на праві власності об'єкт нерухомості, чим позбавила Позивача доступу до власного нерухомого майна. Крім того, Позивачу не надано права на складання документації із землеустрою щодо відведення необхідної земельної ділянки. Тому Позивач звернулась до суду з позовом про:

- визнання за Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, права користування земельною ділянкою площею 0,1818 га по АДРЕСА_2 у межах та з конфігурацією, як вказано у договорі оренди земельних ділянок між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та Чернігівською міською радою від 14 лютого 2006 року, зареєстрованого за №2712, для обслуговування власного об'єкту нерухомості - автостоянки: будівлі літерою А-1, загальною площею 10,1 м кв., що належить згідно договору купівлі-продажу №3625 від 26 серпня 2005 року,

- визнання за Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, права на складання документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель комунальної власності територіальної громади міста Чернігова, орієнтовною площею 0,1818 га по АДРЕСА_2 для обслуговування власного об'єкту нерухомості - автостоянки: будівлі літерою А-1, загальною площею 10,1 м кв., що належить згідно договору купівлі-продажу №3625 від 26 серпня 2005 року.

Досліджуючи позовні вимоги та заперечення на них суд відмічає наступне.

Згідно з ч.1 ст.92 Земельного кодексу України:

«Право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.»

Відповідно до ч.1 ст.93 Земельного кодексу України:

«Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.»

Таким чином, в державі Україна визначено два види права користування земельними ділянками: постійне (безстрокове) та оренда (строкове).

Позивач просить визнати право користування спірною земельною ділянкою без зазначення конкретного виду такого користування, а саме, постійного чи тимчасового.

Згідно з ч.2 ст.120 Земельного кодексу України в редакції, чинній станом на 26.08.2005 (дата купівлі-продажу будівлі на спірній земельній ділянці):

«При відчуженні будівель та споруд, які розташовані на орендованій земельній ділянці, право на земельну ділянку визначається згідно з договором оренди земельної ділянки.»

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.377 Цивільного кодексу України у зазначеній редакції:

«Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.»

Згідно з абз.1,2 п.211. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 за №6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин»:

«У застосуванні положень статей 377 ЦК України та 120 ЗК України щодо переходу права користування земельною ділянкою внаслідок переходу права на розташований на ній житловий будинок, будівлю, споруду господарським судам слід враховувати, що положення відповідних статей обох кодексів мають один і той же предмет регулювання, а тому підлягають застосуванню в сукупності.

До відносин, пов'язаних з переходом права користування земельною ділянкою, на якій знаходиться житловий будинок, будівля, споруда, до особи, що набула права власності на відповідне нерухоме майно, в тому числі стосовно розміру такої земельної ділянки, застосовується законодавство, що діяло на час переходу права власності на житловий будинок, будівлю, споруду.»

Згідно з п.2.12. зазначеної постанови:

«Відповідно до частини другої статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на житловий будинок (будівлю, споруду), що знаходяться на земельній ділянці, наданій у користування, до набувача переходить право користування відповідною земельною ділянкою в тому ж обсязі, що був у попереднього землекористувача. Отже, якщо попередній власник житлового будинку (будівлі, споруди) користувався земельною ділянкою, на якій розміщено відповідне нерухоме майно на підставі договору оренди, новий власник може вимагати переоформлення права користування земельною ділянкою на своє ім'я в установленому законом порядку, в тому числі з додержанням вимог згаданих Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень" і статті 125 ЗК України, яка пов'язує виникнення права на земельну ділянку з моментом державної реєстрації відповідного права". Він за необхідності може звернутися до господарського суду також з позовом про визнання за ним права користування земельною ділянкою (пункт 1 частини другої статті 16 ЦК України).

При цьому необхідно враховувати також приписи:

- статті 120 ЗК України, зокрема її другої частини, та статті 126 названого Кодексу;

- статті 377 ЦК України;

- статті 50 Закону України "Про землеустрій", зокрема, частини першої згаданої статті.»

Відповідно до абз.1 п.2.13. наведеної постанови:

«Статтею 120 ЗК України (в редакції від 25.10.2001) було передбачено перехід права користування земельною ділянкою до нового власника житлового будинку (будівлі, споруди), розташованого на цій земельній ділянці, на підставі договору оренди.»

Згідно з абз.1 п.2.16. вказаної постанови:

«Необхідною умовою укладення договору оренди земельної ділянки, яка перебуває у державній або в комунальній власності, є наявність рішення відповідного органу про надання земельної ділянки. Водночас зобов'язання цього органу в судовому порядку укласти такий договір за відсутності зазначеного рішення є неможливим (крім випадку, передбаченого статтею 120 ЗК України та статтею 377 ЦК України), оскільки це порушувало б його передбачену Конституцією України виключну компетенцію.»

Відповідно до абз. «ґ)» п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 за N7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»:

«Вирішуючи спори про право власності на земельну ділянку, суди мають виходити з того, що при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 р., згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 ЗК до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження. Після 31 грудня 2001 р. в таких випадках право власності на земельну ділянку або її частини могло переходити відповідно до статті 120 ЗК 2001 року на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди, укладених відповідно відчужувачем або набувачем. До особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду після 31 грудня 2003 р., згідно зі статтею 377 ЦК, а з часу внесення змін до статті 120 ЗК Законом України від 27 квітня 2007р. N997-V - і згідно зі статтею 120 ЗК, переходило право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором; а якщо договором це не було визначено, до набувача переходило право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування.»

Згідно з ч.ч.1,2 ст.125 Земельного кодексу України в редакції, чинній станом на 26.08.2005 (дата купівлі-продажу будівлі на спірній земельній ділянці):

«Право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.»

Відповідно до ст.126 Земельного кодексу України у відповідні редакції:

« 1. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

2. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.»

З усіх вищенаведених норм вбачається, що:

· положення ст.377 Цивільного кодексу України та ст.120 Земельного кодексу України мають один і той же предмет регулювання, а тому підлягають застосуванню в сукупності, в редакції, що діяла на час переходу права власності на житловий будинок, будівлю, споруду;

· до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду після 31 грудня 2003р., згідно з ч.2 ст.377 Цивільного кодексу України переходило право користування на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування;

· відповідно до ч.2 ст.120, ч.ч.1,2 ст.125 та ст.126 Земельного кодексу України в редакції, чинній станом на 26.08.2005 оформлення переходу права користування земельною ділянкою до нового власника житлового будинку (будівлі, споруди), розташованого на цій земельній ділянці, здійснювалося на підставі договору оренди;

· новий власник будівлі або споруди може вимагати переоформлення права користування земельною ділянкою на своє ім'я в установленому законом порядку та, за необхідності, може звернутися до господарського суду також з позовом про визнання за ним права користування земельною ділянкою.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що з моменту укладення 26 серпня 2005 року між ТОВ "Альфа-С" та СПД ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будівлі літерою А-1, загальною площею 10,1 кв.м, що розташована в АДРЕСА_2, у Позивача виникло право на оформлення права користування земельною ділянкою, яка зайнята даною будівлею, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування, шляхом укладення договору оренди.

Згідно з ч.1 ст.79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до ч.1 ст.79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Відповідно до ч.1 ст.41 Господарського процесуального Кодексу України:

"Для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу."

Ухвалою суду від 01.11.2016 за клопотанням представника Позивача у справі №927/910/16 було призначено судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. На вирішення експертів поставлені питання:

1. Чи є відповідно до вимог нормативно-правових актів технічна можливість виділити Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 земельну ділянку на АДРЕСА_2 для обслуговування та утримання належного їй на праві власності об'єкту нерухомості - будівлі літерою А-1, загальною площею 10,1 м кв.?

2. Якщо є технічна можливість виділити Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 земельну ділянку на АДРЕСА_2 для обслуговування та утримання належного їй на праві власності об'єкту нерухомості - будівлі літерою А-1, загальною площею 10,1 м кв., то відповідно до вимог нормативно-правових актів визначити конфігурацію, проміри та площу такої земельної ділянки.

У висновку експерта Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №4477/16-24 від 30.05.2017 зазначено, що дослідження проводиться методом зіставлення результатів візуального і інструментального обстеження земельної ділянки по АДРЕСА_2, з використанням нормативно-правових актів та науково-технічної літератури з питань здійснення землеустрою і будівництва.

При візуальному обстеженні встановлено, що об'єкт нерухомості відноситься до контрольно-пропускного пункту автостоянки. Згідно проведених контрольних обмірів об'єкту нерухомості, розмір споруди складає 4,12мх3,31м, що відповідає копії інвентаризаційній справі.

Згідно ДБН 360-92 "Планування і забудова міських і сільських поселень" п.3.25.* - для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни треба приймати не менше 1,0м". Для обслуговування нежитлової будівлі літера А-1 виділяється земельна ділянка площею 47 м кв. або 0,0047 га, що має конфігурацію правильного прямокутнику (додаток №1 до висновку). Для доступу (проходу) до об'єкту нерухомості рекомендовано в огорожі з сітки влаштувати хвіртку.

У висновку експерта Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №4477/16-24 від 30.05.2017 викладені такі висновки по поставленим питанням:

1. Дослідження наведено в дослідницькій частині висновку. Виділення земельної ділянки для обслуговування та утримання об'єкту нерухомості будівлі літерою А-1 є технічно можливим.

2. Для обслуговування нежитлової будівлі літера А-1 виділяється земельна ділянка площею 47 м кв. або 0,0047 га, що має конфігурацію правильного прямокутника (див. додаток №1 до висновку). Для доступу (проходу) до об'єкту нерухомості рекомендовано в огорожі з сітки влаштувати хвіртку.

З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що перша позовна вимога підлягає частковому задоволенню шляхом визнання за Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 права на оформлення права користування земельною ділянкою площею 47 кв. м або 0,0047 га, що має конфігурацію правильного прямокутника відповідно до план-схеми меж земельної ділянки для обслуговування та утримання об'єкту нерухомості по АДРЕСА_2, визначеної додатком №1 до висновку експерта Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №4477/16-24 від 30 травня 2017 року, для обслуговування власного об'єкту нерухомості: будівлі літерою А-1, загальною площею 10,1 м кв., що належить згідно договору купівлі-продажу №3625 від 26 серпня 2005 року, шляхом укладення договору оренди.

Стосовно другої позовної вимоги щодо визнання за Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 права на складання документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель комунальної власності територіальної громади міста Чернігова, орієнтовною площею 0,1818 га по АДРЕСА_2, суд відмічає наступне.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.124 Земельного кодексу України в редакції, чинній на момент звернення Позивача до Відповідача у 2015-2016 роках:

« 1. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

2. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

3. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.»

Відповідно до ч.1, абз.2 ч.2 ст.134 зазначеного Кодексу у наведеній редакції:

« 1. Земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

2. Не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі: розташування на земельних ділянках об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.»

Згідно з абз.1 ч.2, абз.1 ч.3, ч.14 ст.123 зазначеного Кодексу у наведеній редакції:

«Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.»

На підставі викладеного та враховуючи часткове задоволення першої позовної вимоги, а також, не зазначення Позивачем в позові мети відведення спірної земельної ділянки, щодо якої вона просить визнати право на складання документації із землеустрою, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення другої позовної вимоги шляхом визнання за Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи-платника податків НОМЕР_1) права на складання документації із землеустрою щодо відведення з метою укладення договору оренди земельної ділянки із земель комунальної власності територіальної громади міста Чернігова площею 47 кв. м або 0,0047 га, що має конфігурацію правильного прямокутника відповідно до план-схеми меж земельної ділянки для обслуговування та утримання об'єкту нерухомості по АДРЕСА_2, визначеної додатком №1 до висновку експерта Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №4477/16-24 від 30 травня 2017 року, для обслуговування власного об'єкту нерухомості: будівлі літерою А-1, загальною площею 10,1 м кв., що належить згідно договору купівлі-продажу №3625 від 26 серпня 2005 року.

В решті позову має бути відмовлено.

При цьому, суд не приймає посилання Відповідача на висновки, викладені в судових рішеннях по справі №927/3/2/13, оскільки предметом та підставами зазначеної справи було визнання за ФОП ОСОБА_1 переважного права на оренду земельних ділянок, визнання за нею права на поновлення договору оренди та спонукання Чернігівської міської ради до укладення додаткової угоди до договору оренди на підставі ст.33 Закону України «Про оренду землі», тобто, предмет та юридичні і фактичні підстави зазначеної справи є повністю відмінними від предмету та підстав даної справи.

Щодо розподілу судових витрат суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Позивачем за подання даного позову сплачено 2756,00 грн. (2 позовні вимоги немайнового характеру).

Крім того, як вбачається з супровідного листа Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз експертизи №4477/16-24 від 30.05.2017 "Про направлення висновку експерта та матеріалів наданих на дослідження", вартість проведення дослідження склала 3524,00 грн.

Згідно з ч.ч.1,6 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України:

"Судовий збір покладається:

· у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

· у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються:

· при задоволенні позову - на відповідача;

· при відмові в позові - на позивача;

· при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог."

Відповідно до п.п.4.1. п.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" (із змінами) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; при задоволенні позову в повному обсязі відшкодування витрат позивача, що пов'язані зі сплатою судового збору, покладається на відповідача; в разі відмови у позові повністю ці витрати покладаються на позивача. Такі правила розподілу судового збору застосовуються у спорах як майнового, так і немайнового характеру.

Згідно з п.п.6.1. п.6. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" (із змінами) у вирішенні питань щодо відшкодування витрат, пов'язаних з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду господарським судам необхідно враховувати викладене в пункті 23 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи".

У пункті 23 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" (зі змінами) зазначено:

"Відповідно до частини третьої і четвертої статті 15 Закону витрати на проведення судових експертиз науково-дослідними установами Міністерства юстиції України, зокрема, у господарських справах відшкодовуються в порядку, передбаченому чинним законодавством.

У застосуванні відповідних законодавчих приписів господарським судам рекомендується виходити з такого.

Витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона, а у разі призначення господарським судом судової експертизи з власної ініціативи - сторона, визначена в ухвалі господарського суду про призначення судової експертизи. Тому в зазначеній ухвалі суд вправі зобов'язати відповідну сторону перерахувати, в тому числі шляхом здійснення попередньої оплати, суму витрат на проведення експертизи на рахунок експертної установи. У разі відмови чи ухилення заінтересованої сторони або сторони, зобов'язаної ухвалою господарського суду, від оплати витрат, пов'язаних з проведенням судової експертизи, суд може запропонувати іншій стороні оплатити ці витрати, а за відсутності і її згоди та за неможливості проведення судової експертизи без попередньої оплати її вартості суд розглядає справу на підставі наявних доказів.

Аналогічним чином суд має діяти в разі повернення матеріалів справи з експертної установи через несплату вартості експертизи.

Після закінчення розгляду справи витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, підлягають розподілу господарським судом на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК."

На підставі викладеного, враховуючи, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, судовий збір та витрати на проведення судової експертизи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог з урахуванням площі земельної ділянки 47 кв. м або 0,0047 га, що фактично складає 2,58% від площі заявленої у позові спірної земельної ділянки в розмірі 0,1818 га

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати за Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи-платника податків НОМЕР_1) право на оформлення права користування земельною ділянкою площею 47 кв. м або 0,0047 га, що має конфігурацію правильного прямокутника відповідно до план-схеми меж земельної ділянки для обслуговування та утримання об'єкту нерухомості по АДРЕСА_2, визначеної додатком №1 до висновку експерта Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №4477/16-24 від 30 травня 2017 року, для обслуговування власного об'єкту нерухомості: будівлі літерою А-1, загальною площею 10,1 м кв., що належить згідно договору купівлі-продажу №3625 від 26 серпня 2005 року, шляхом укладення договору оренди.

3. Визнати за Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи-платника податків НОМЕР_1) право на складання документації із землеустрою щодо відведення з метою укладення договору оренди земельної ділянки із земель комунальної власності територіальної громади міста Чернігова площею 47 кв. м або 0,0047 га, що має конфігурацію правильного прямокутника відповідно до план-схеми меж земельної ділянки для обслуговування та утримання об'єкту нерухомості по АДРЕСА_2, визначеної додатком №1 до висновку експерта Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №4477/16-24 від 30 травня 2017 року, для обслуговування власного об'єкту нерухомості: будівлі літерою А-1, загальною площею 10,1 м кв., що належить згідно договору купівлі-продажу №3625 від 26 серпня 2005 року.

4. Стягнути з Чернігівської міської ради (вул. Магістратська, 7, м. Чернігів, 14000, ідентифікаційний код 04062015) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи-платника податків НОМЕР_1) 71 грн. 10 коп. на відшкодування судового збору та 90 грн. 92 коп. на відшкодування витрат на проведення судової земельно-технічної експертизи.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

5.В решті позову відмовити.

Повне рішення складено 10 липня 2017 року.

Суддя І.В. Кушнір