ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року Справа № 916/2362/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:Данилової М.В.,
суддівСибіги О.М. Швеця В.О.
за участю представників:
позивача не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином
відповідачаКлименко Б.В. дов. від 30.12.2016 №9
розглянувши матеріали касаційної скаргиКомунального підприємства "Житлово-комунальний сервіс "Хмельницький"
на постановуОдеського апеляційного господарського суду від 17.01.2017
у справі№916/2362/16 господарського суду Одеської області
за позовомКомунального підприємства "Житлово-комунальний сервіс "Хмельницький"
доПублічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго"
простягнення 19252,56 грн..

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство "Житлово-комунальний сервіс "Хмельницький" звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго" про стягнення 19252,56 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на результати перевірки фінансово-господарської діяльності КП "ЖКС "Хмельницький", яка проводилась державною фінансовою інспекцією в Одеській області з 14.03.2016 по 24.05.2016, з призупиненням з 11.04.2016 по 11.05.2016 за період з 01.01.2013 по 01.03.2016, відповідно до пункту 1.2.4.2 Плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції в Одеській області на І квартал 2016 року, у процесі якої були виявлені порушення законодавства в частині застосування тарифів по оплаті за електропостачання. Так, на підставі рахунків-фактур за квітень 2015 року за спожиту електроенергію, було встановлено, що ПАТ ЕК "Одесаобленерго" нарахувало КП "ЖКС "Хмельницький" кошти за спожиту електроенергію за новим тарифом, який був встановлений Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.02.2015 № 220 "Про встановлення тарифів на електроенергію, що відпускається населенню" та почав діяти з 01.04.2015.

Рішенням господарського суду одеської області від 13.10.2016 (суддя Демешин О.А.), залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 17.01.2017 (головуючий суддя Лавриненко Л.В., судді Філінюк І.Г., Богатир К.В.), у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий господарський суд з яким погодився і апеляційний господарський суд, виходив з того, що відповідачем при визначенні вартості спожитої Комунальним підприємством "Житлово - комунальний сервіс "Хмельницький" м. Одеса електроенергії правомірно застосований тариф, встановлений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.02.2015 № 220 "Про встановлення тарифів на електроенергію, що відпускається населенню".

Не погоджуючись із прийнятими судовими рішеннями, Комунальне підприємство "Житлово-комунальний сервіс "Хмельницький" звернулося до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду одеської області від 13.10.2016 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 17.01.2017 і прийняти нове рішення про стягнення з відповідача суми зайво сплачених коштів у розмірі 19252,56 грн. та судові витрати, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права. Також заявник вважає, що судами були неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи та не в повному обсязі були досліджені усі докази, які надавались позивачем.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 06.06.2017 справа повинна розглядатись у складі колегії суддів: головуючий суддя - Данилова М.В., судді Швець В.О., Сибіга О.М.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 08.06.2017 касаційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду у вищевказаному складі.

14.06.2017 від Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго" надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 19.06.2017 вищевказане клопотання було задоволено, судове засідання проходило в режимі відеоконференції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення присутнього у судовому засіданні касаційної інстанції в режимі відеоконференції 05.07.2017 представника відповідача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, між позивачем (споживач) та відповідачем (постачальник) було укладено договори про постачання електричної енергії № 9591 від 27.08.2007, № 5215 від 19.03.2014, № 5216 від 19.03.2014, № 5217 від 19.03.2014, № 5120 від 01.11.2013.

Відповідно до пункту 1 вказаних договорів постачальник електричної енергії продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, величини якої по площадках вимірювання та точках продажу визначені додатком "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", а споживач оплачує постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Точка продажу електричної енергії - межа балансової належності, на якій відбувається перехід права власності на електричну енергію, визначена додатком "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін" між постачальником та споживачем, або інша межа, обумовлена окремими додатком до договору.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про електроенергетику" енергія електрична чи теплова енергія, що виробляється на об'єктах електроенергетики і є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу.

Відносини, що виникають між енергопостачальником та споживачем регулюються договором про постачання електричної енергії та Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері електроенергетики від 31.07.1996 № 28.

Згідно з абз. 2 пункту 1.1 Правил користування електричною енергією дія цих Правил поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення).

Пунктом 5.1 Правил користування електричною енергією встановлено, що договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії і споживачем, та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Відповідно до пункту 6.1 наведених Правил розрахунки споживача за використану електричну енергію здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов договору.

Розрахунковий період становить один місяць, за винятком випадку, передбаченого пунктом 6.8 цих Правил.

За приписами пункту 6.6 Правил користування електричною енергією оплата електричної енергії, яка відпускається споживачу, здійснюється споживачем, як правило, у формі попередньої оплати у розмірі вартості заявленого обсягу споживання електричної енергії на відповідний розрахунковий або плановий період.

Підприємства житлово-комунального господарства та підприємства, які надають послуги щодо забезпечення комунально-побутових потреб населення в межах наданих населенню послуг, здійснюють повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії один раз за фактичними показами засобів обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим, відповідно до договору про постачання або купівлю-продаж електричної енергії.

Початок та тривалість розрахункового та/або планового періоду для розрахунку плати за спожиту електричну енергію, форма та порядок оплати, терміни здійснення планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між постачальником електричної енергії та споживачем.

Положеннями пункту 6.11 Правил встановлено, що остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником електричної енергії рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором, та/або розрахунковим шляхом у випадках, передбачених цими Правилами.

Під час визначення суми платежу остаточного розрахунку за поточний розрахунковий період мають бути враховані суми проведеної в попередньому та поточному розрахункових періодах оплати споживання електричної енергії за поточний розрахунковий період.

Відповідно до пункту 6.12 Правил користування електричною енергією величина коштів, яку має оплатити споживач за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію, визначається постачальником електричної енергії за однією з таких схем:

- сума добутків величин обсягів споживання електричної енергії, визначених за даними (протоколами) автоматизованої системи обліку, на величини відповідних тарифів;

- обсяг спожитої (переданої) електричної енергії між датами зняття показів засобів обліку розкладається пропорційно до тривалості дії протягом розрахункового періоду кожного з тарифів, після чого величина коштів, які має сплатити споживач, визначається як сума добутків тарифів на відповідний їм обсяг електричної енергії;

- період між датами на початку та в кінці розрахункового періоду прирівнюється до періоду дії тарифу (календарного місяця), і величина коштів, які має сплатити споживач, визначається як добуток обсягу електричної енергії, спожитої (переданої) між датами зняття показів засобів обліку, на тариф, який діяв на початок або кінець розрахункового періоду відповідно до умов договору.

Судами попередніх інстанцій було встановлено, що між Комунальним підприємством "Житлово - комунальний сервіс "Хмельницький" м. Одеса та Публічним акціонерним товариством "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго" м. Одеса до кожного з договорів про постачання електричної енергії були укладені додатки № 5, відповідно до яких розрахунковим періодом для визначення обсягу спожитої електричної енергії приймається місяць з відповідного числа попереднього місяця до такого ж числа розрахункового місяця.

Пунктом 5 кожного з цих додатків встановлено порядок проведення розрахунків та зазначено, що розмір коштів, які має оплатити споживач за спожиту в розрахунковому періоді електроенергію, визначається на підставі поданого споживачем "Акта про обсяги спожитої електроенергії" як добуток тарифу, який діяв на кінець розрахункового періоду, на обсяг спожитої у розрахунковому періоді електроенергії.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції погоджується з місцевим господарським судом щодо того, що вартість спожитої позивачем у розрахунковому періоді електричної енергії визначається на підставі тарифу відповідного класу, який діяв на кінець такого періоду.

Таким чином, позивач за спожиту електричну енергію у період з:

- 17 березня по 17 квітня 2015 року (договір від 27.08.2007 № 959);

- 24 березня по 24 квітня 2015 року (договір від 19.03.2014 № 5215);

- 27 березня по 27 квітня 2015 року (договір від 19.03.2014 № 5216);

- 27 березня по 27 квітня 2015 року (договір від 19.03.2014 № 5217);

- 30 березня по 30 квітня 2015 року (договір від 01.11.2013 № 5120) мав сплатити Публічному акціонерному товариству "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго" м. Одеса відповідно до тарифу, встановленого пунктом 1.6 Тарифів на електроенергію, що відпускається населенню, на період з 01 квітня 2015 року по 31 серпня 2015 року включно, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.02.2015 № 220.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками судів про відсутність підстав для задоволення вимог Комунального підприємства "Житлово - комунальний сервіс "Хмельницький" м. Одеса про стягнення з відповідача 19252,56 грн., як зайво сплачених коштів за завищеними тарифами.

Відповідно до приписів 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Колегія суддів касаційної інстанції перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права, вважає висновки судів попередніх інстанцій обґрунтованими та правомірними.

Натомість, викладені у касаційній скарзі доводи не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, пов'язані з переоцінкою доказів, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції і не є такими, що тягнуть за собою скасування оскаржуваних рішень.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,-

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Комунального підприємства "Житлово-комунальний сервіс "Хмельницький" залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 17.01.2017 у справі №916/2362/16 господарського суду Одеської області залишити без змін.

Головуючий суддя М. Данилова

Судді О. Сибіга

В. Швець