ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року Справа № 925/51/17

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді Бондар С.В. (доповідач),
суддівГрека Б.М., Палія В.В.
розглянувши матеріали касаційної скарги за участю представників : Товариства з обмеженою відповідальністю "Пономар" від позивача: Іоффе В.Л. від відповідача: Рябчун О.М., Кондратюк І.С.
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 24.04.2017 року
у справі№ 925/51/17
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Запорожгриб"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Пономар"
простягнення 163 224 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Запорожгриб" (далі позивач) звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пономар" (далі відповідач) про стягнення 163 224 грн. заборгованості.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 21.02.2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Суд прийшов до висновку, що між сторонами у справі укладено у спрощений спосіб договори купівлі - продажу грибного міцелію Онікс (далі товар) і у даному випадку ст.1212 ЦК України не застосовується.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.04.2017 року апеляційна скарга позивача була задоволена. Рішення суду першої інстанції скасовано. Прийняте нове рішення про задоволення позову повністю.

Суд апеляційної інстанції задовольняючи позовні вимоги, дійшов до висновку про те, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми ЦК України, а саме: ст.ст. 526, 662, 664, 693 та ст. 530 ЦК України та зазначив, що кошти отримані в результаті оплати виставлених відповідачем рахунків в сумі 163 224 грн. він не повернув та визначений сторонами товар не поставив і в зв'язку з цим суд апеляційної інстанції задовольнив позовні вимоги.

Не погоджуючись з постановою апеляційної інстанції відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

В своїй касаційній скарзі відповідач зазначає, що при прийнятті оскаржуваної постанови судом невірно застосоване діюче законодавство.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування норм діючого законодавства, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

До матеріалів справи /а.с.26,28-29/ залучені копії рахунків на оплату № 868 від 31.08.2016 року на суму 54 000 грн.; № 956 від 14.09.2016 року на суму 54 000 грн.; № 1054 від 06.10.2016 року на суму 55 224 грн.

В зазначених рахунках вказано: постачальник ТОВ "Пономар" (відповідач), покупець ТОВ "Запорожгриб" (позивач), а також зазначено найменування товару, кількість та ціна.

Загалом рахунки на оплату виставлені на суму 163 224 грн.

До матеріалів справи залучені копії виписки банку /а.с.21-25/, які свідчать про те, що позивач на підставі рахунків відповідача перерахував йому спірну суму.

Відповідно до ч.1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору.

Залучені до справи копії рахунків на оплату свідчать про те, що відповідачем позивачу була зроблена пропозиція укласти договір.

Відповідно до ч. 1 ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Оплата рахунків відповідача за товар, в яких, як зазначено вище, вказане найменування товару кількість та ціна свідчить про те, що позивач прийняв пропозицію відповідача.

Оцінюючи взаємовідносини сторін, суди обґрунтовано прийшли до висновку про те, що між сторонами був укладений договір купівлі - продажу та позивачем здійснено авансовий платіж.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Як вбачається з матеріалів зібраних у справі сторонами не було узгоджено строк виконання відповідачем своїх зобов'язань щодо передання товару.

Відповідно до ч.2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

До матеріалів справи залучена копія вимоги позивача (згідно копії фіскального чеку надісланої на адресу відповідача 09.12.2016 року) про повернення спірної суми.

В вимозі запропоновано відповідачу повернути спірну суму, у тому числі, на підставі ст. 530 ЦК України.

До суду позивач звернувся 30.12.2016 року

До матеріалів справи /а.с.53-55/ залучено копії товарно-транспортних накладних (далі ТТН) № Р9125 від 31.08.2016 року; № Р9829 від 15.09.2016 року та №Р10796 від 06.10.2016 року, в яких зазначено: автомобільний перевізник ТОВ "Спецавтокомплект" ("Спецавтокомплект" ПП), замовник (платник) та вантажоодержувач - позивач, вантажовідправник - відповідач. В ТТН зазначено, що всього відпущено (товару) на загальну суму 163 224 грн.

В ТТН також зазначено, які документи слідують з вантажем (№ 9125 від 31.08.2016 року; № 9829 від 15.09.2016 року та № 10796 від 06.10.2016 року).

До матеріалів справи /а.с.61-63/ залучені витратні накладні № 9125 від 31.08.2016 року; № 9829 від 15.09.2016 року та № 10796 від 06.10.2016 року, в яких зазначені особи, які дозволили відпуск товару та відпустили його, а також особи, які отримали товар.

Вказаним вище документам (ТТН та витратним накладним) судами, як при відмові в позові (рішенням суду першої інстанції) так і при задоволенні позову (судом апеляційної інстанції) не надано оцінки, не зважаючи на те, що у своїй заяві /а.с.52/ відповідач стверджував, що ним було передано товар на всю отриману від позивача суму коштів. Товар передався через перевізника ПП "Спецавтокомплект Ж.С.А.", транспортні послуги якого замовлялись позивачем.

Враховуючи викладене, прийняті у справі судові рішення підлягають скасуванню, а справа направленню на новий розгляд.

При новому розгляді справи суду необхідно з'ясувати, чи була здійснена поставка товару. При необхідності обговорити питання про залучення до участі у справі в якості третьої особи перевізника товару.

Керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, 111-9, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Пономар"

задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 21.02.2017 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.04.2017 року прийняті у справі № 925/51/17 скасувати.

3. Справу № 925/51/17 направити на новий розгляд до Господарського суду Черкаської області в іншому складі суду.

Головуючий С.В.Бондар

Судді Б.М.Грек

В.В.Палій