ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2017 справа № 908/6307/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: ОСОБА_4, довіреність №5/17 від 10.05.2017р. ОСОБА_5, довіреність №4 від 01.05.2017р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства Сіті Фінанс, м.Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від21.11.2016р. (повний текст підписано 28.11.2016р.)
у справі№ 908/6307/15 (суддя Азізбекян Т.А.)
за позовомПриватного підприємства Сіті Фінанс, м.Запоріжжя
доПриватного підприємства ОСОБА_6В., м.Запоріжжя
простягнення 121060,20грн.

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство Сіті Фінанс, м.Запоріжжя, позивач, звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом до Приватного підприємства ОСОБА_6В., м.Запоріжжя про стягнення заборгованості за договором оренди №1-2013 від 29.07.2013р. в розмірі 121060,20грн., які складаються з 5000,00грн. заборгованості зі сплати оренди, 20000,00грн. неустойки, 2924,00грн. інфляційних, 2502,20грн. пені та 90634,00грн. вартості неповернутого орендованого майна.

Крім того, під час розгляду справи в суді першої інстанції позивачем надано до суду уточнення позовних вимог, згідно якого останній просив стягнути з відповідача суму пені у розмірі 1269,85грн. за період з 27.06.2015р. по 27.12.2015р. Разом з тим, судом першої інстанції вищевказані уточнення не були прийняті до розгляду, оскільки заява не містить посилання на ст.22 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та не оформлена належним чином.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 21.11.2016р. (повний текст підписано 28.11.2016р.) по справі №908/6307/15 у задоволенні позовних вимог Приватного підприємства Сіті Фінанс відмовлено. Рішення суду мотивоване тим, що договір оренди №1-2013 від 29.07.2013р. між сторонами по справі не укладався, підпис з боку відповідача виконано невстановленою особою, що свідчить про відсутність зобовязань у Приватного підприємства ОСОБА_6В. перед Приватним підприємством Сіті Фінанс за спірним договором, що в свою чергу виключає наявність підстав для притягнення відповідача до відповідальності за порушення зобовязань.

Не погодившись з винесеним рішенням, Приватне підприємство Сіті Фінанс звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Запорізької області від 21.11.2016р. по справі №908/6307/15 скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що суд першої інстанції прийняв рішення з порушенням норм процесуального та матеріального права, за наслідками неповного зясування обставин, що мають значення для справи.

Так, скаржник вказує, що висновком експертизи підтверджено справжність відбитку печатки відповідача на спірному договорі, додатковій угоді до нього, додатку до договору, акті прийому-передачі, а заяв з приводу підроблення чи викрадення печатки підприємства з боку Приватного підприємства ОСОБА_6В. не надходило.

Крім того, за твердженнями апелянта, експертиза констатувала той факт, що не може достеменно зробити висновок про підпис документів невстановленою особою, оскільки надані відповідачем зразки підписів значно розбігаються у часі, що унеможливлює проведення цієї експертизи.

Позивач також наголошує, що відповідачем не підтверджено доводи про те, що під час підписанні спірного договору директор відповідача ОСОБА_7 була відсутня в Україні.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 23.01.2017р. (головуючий Чернота Л.Ф., судді Стойка О.В., Попков Д.О.) прийнято апеляційну скаргу у справі №908/6307/15 до провадження, призначено розгляд справи на 13.03.2017р.

У звязку з неможливістю розгляду справи суддею-членом колегії ОСОБА_8 через перебування у відпустці на дату слухання справи, на підставі розпорядження керівника апарату суду, в результаті автоматичної зміни сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий Чернота Л.Ф., судді Стойка О.В., Радіонова О.О.

У звязку з неявкою сторін у судове засідання 13.03.2017р., для встановлення фактичних обставин справи, ухвалою Донецького апеляційного господарського суду було відкладено розгляд апеляційної скарги на 24.04.2017р.

На адресу Донецького апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого останній просить апеляційну скаргу Приватного підприємства Сіті Фінанс залишити без задоволення, а рішення господарського суду Запорізької області - без змін. У відзиві представник Приватного підприємства ОСОБА_6В. зазначає, що виконання договору не відбулося, а тому такий договір не є схваленим. Крім того відповідач наголошує на тому, що підпис уповноваженого представника відповідача був здійснений невстановленою особою. Зазначений відзив був розглянутий судовою колегією та долучений до матеріалів справи.

У зв'язку із перебуванням головуючого судді Черноти Л.Ф. у відпустці на день розгляду справи, на підставі розпорядження керівника апарату суду, в результаті повторного автоматизованого розподілу судової справи сформовано наступний склад колегії: головуючий Зубченко І.В., судді Колядко Т.М., Скакун О.А.

У судовому засіданні 24.04.2017р. представник відповідача проти вимог апеляційнї скарги заперечив, а також заявив клопотання не здійснювати технічну фіксацію судового процесу, яке судовою колегією розглянуто та задоволено. Представник позивача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, своїми правами, передбаченими ст.22 ГПК України, не скористався. Про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи.

У звязку з неявкою позивача, з метою повного та всебічного дослідження обставин справи в їх сукупності, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку про необхідність відкладення судового засідання апеляційної інстанції в межах строків, встановлених статтею 69 ГПК України, на 30.05.2017р.

У звязку з перебуванням у відпустці на дату слухання справи судді члена колегії Колядко Т.М. та тимчасовою непрацездатністю судді-члена колегії ОСОБА_9, на підставі розпорядження керівника апарату суду, в результаті автоматичної зміни було сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий Зубченко І.В., судді Марченко О.А., Чернота Л.Ф.

У судовому засіданні 30.05.2017р. представник відповідача просив рішення господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення Представник позивача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, належне повідомлення про час та місце судового засіданні підтверджене матеріалами справи.

У звязку з неявкою позивача, для отримання додаткових пояснень та визначених судом документів, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку про необхідність відкладення судового засідання апеляційної інстанції в межах строків, встановлених статтею 69 ГПК України, на 11.07.2017р. Зобовязано Вознесенівське (Орджонікідзевське) відділення поліції Дніпровського (Ленінського) відділу поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області надати інформацію щодо стану досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000277, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 21.01.2016р. Також, зобовязано Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надати інформацію щодо перетинання державного кордону України громадянкою України - ОСОБА_7 Також зобовязано сторін надати визначені судом документи. Явку позивача визнано обовязковою.

На адресу Донецького апеляційного господарського суду від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надійшла витребувана судом інформація.

Від позивача через канцелярію суду на виконання вимог ухвали отримано лист з наступними додатками: копія статуту Приватного підприємства «Сіті Фінанс» (четверта редакція); копія контракту на управління підприємством від 03.06.2013р.; копія додатковї угоди до контракту на управління підприємством від 03.06.2013р.

У судовому засіданні 11.07.2017р. представники сторін заявили клопотання не здійснювати технічну фіксацію судового процесу, яке судовою колегією розглянуто та задоволено. Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, що були в ній викладені. Представник позивача підтримав позицію, викладену в попередніх судових засіданнях.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 ГПК України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст.81-1 ГПК України складено протокол судового засідання.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, відзив на неї, заслухавши представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила.

29.07.2013р. Приватним підприємством Сіті Фінанси (далі орендодавцем) та Приватним підприємством ОСОБА_6В. (далі орендар) укладено договір оренди №1-2013, відповідно до п.1.1 якого орендодавець передає орендарю в користування (оренду) майно згідно з додатком №1, а саме: деревяні конструкції, б/в (1 шт.) та барна стійка 2870*700, б/в (1 шт.).

За умовами п.3.2.3 орендар зобовязаний своєчасно та в повному обсязі, зазначеному в п.5.1 договору, вносити орендну плату за користування майном.

Відповідно до п.3.2.5 орендар зобовязаний при припиненні договору оренди повернути майно в тому стані, в якому орендар його отримав (а саме б/в у задовільному технічному стані) за актом приймання-передачі впродовж 5 днів, а також залишити, без шкоди для орендованого майна, невідокремлювані покращення (зокрема, покращення стін, стелі, полу, деревяних отворів тощо), здійснені орендарем.

Згідно з п.4.1 договору, орендар приймає майно в користування в момент підписання акту прийому-передачі.

Розділом 5 договору сторони узгодили орендну плату та порядок розрахунків. Так, розмір орендної плати за використання майна складає 1000,00грн. Оплата здійснюється щотижнево, 4 рази на місяць рівними частинами по 250,00грн., протягом двох днів після закінчення тижня. Зі спливом місяця сума орендної плати повинна бути внесена в повному обсязі протягом пяти днів. Форма розрахунку: готівковий і безготівковий розрахунок від орендодавця.

Строк дії договору 2 роки 11 місяців з 29 липня 2013р. по 01 травня 2016р. (п.6.1 договору).

Відповідно до п.6.2, враховуючи сезонність робіт, сторони домовилися встановити вартість орендної плати за період з 29.07.2013р. по 01.09.2013р., з 01.05.2014р. по 01.09.2014р. в наступному розмірі: 1000,00грн. В період з 01.09.2013р. по 01.05.2014р., з 01.09.2014р. по 01.05.2015р. орендна плата не нараховується.

У випадку бажання однієї зі сторін договору розірвати договір в односторонньому порядку, така сторона повинна попередити іншу сторону за 1 місяць до бажаної дати розірвання в письмовому вигляді ( п.6.3)

За умовами п.7.2 у разі порушення орендарем строків внесення орендної плати, останній зобовязаний сплатити орендодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на момент нарахування пені, від несплаченої суми за весь період прострочки.

Додатковою угодою від 29.07.2013р. сторони домовилися доповнити договір оренди №1-2013 від 29.07.2013р. пунктом 1.3 наступного змісту: « 1.3 Вартість майна, яке передається в оренду, становить 90634,00грн.

Матеріали справи містять акт прийому-передачі від 29.07.2013р., за яким Приватне підприємство Сіті Фінанс передало Приватному підприємству ОСОБА_6В. деревяні конструкції, б/в (1 шт.) та барну стійку 2870*700, б/в (1 шт.).

З огляду на порушення відповідачем своїх зобовязань за договором в частині внесення орендної плати, позивач звернувся до нього з претензіями №1 від 09.01.2015р. (вимога сплатити суми заборгованості заборгованості з орендної плати та пені) та №3 від 28.01.2015р. (відмова від договору, вимога про сплату заборгованості та повернення майна).

Невиконання Приватним підприємством ОСОБА_6В. вимог, викладених у зазначених претензіях, стало підставою звернення Приватного підприємства Сіті Фінанс до суду за захистом свого порушеного права.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків.

В силу статті 283 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості.

Статтею 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до статті 763 цього ж Кодексу договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Частинами 1, 5 статті 762 ЦК України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 286 ГК України передбачено, що орендна плата вноситься орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності.

Відповідно до ст.193 ГК України, ст.ст.525, 526 ЦК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом.

За приписами ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Приписами ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з пояснень відповідача, ним спростовується факт підписання спірного договору оренди №1-2013 від 29.07.2013р. директором підприємства ОСОБА_7 В матеріалах справи наявне повідомлення Орджонікідзевського відділення поліції Ленінського відділу поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області про те, що за звернення Приватного підприємства ОСОБА_6В. за фактом підробки підпису ОСОБА_7 в договорі оренди майна було зареєстроване кримінальне провадження №0000277 від 21.01.2016р. та внесено відомості до ЄРДР 21.01.2016р. (за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 Кримінального кодексу України).

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 30.05.2017р. було зобовязано Вознесенівське (Орджонікідзевське) відділення поліції Дніпровського (Ленінського) відділу поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області надати інформацію щодо стану досудового розслідування по зазначеному кримінальному провадженню, однак відповідної інформації надано не було.

Як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду справи в суді першої інстанції була проведена судова почеркознавча експертиза, на вирішення якої було поставлено наступні питання:

1. Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 у договорі оренди №1-2013 від 29.07.2013р., на додатковій угоді до договору оренди №1-2013 від 29.07.2013р., в додатку №1 до договору оренди №1-2013 від 29.07.2013р., на акті прийому-передачі від 29.07.2013р., саме ОСОБА_7 або іншою особою?

2. Чи нанесений відбиток печатки Приватного підприємства ОСОБА_6В. у договорі оренди №1-2013 від 29.07.2013р., на додатковій угоді до договору оренди №1-2013 від 29.07.2013р., в додатку №1 до договору оренди №1-2013 від 29.07.2013р., на акті прийому-передачі від 29.07.2013р. печаткою Приватного підприємства ОСОБА_6В.?

3. Чи нанесений відбиток печатки Приватного підприємства ОСОБА_6В. у той час, яким датовані договір оренди №1-2013 від 29.07.2013р., додаткова угода до договору оренди №1-2013 від 29.07.2013р., додаток №1 до договору оренди №1-2013 від 29.07.2013р., акт прийому-передачі від 29.07.2013р., або в інший час?

За результатами проведених досліджень експертом наданий висновок №258п/259п від 30.08.2016 р., в якому зазначено наступне:

- підписи в графах ОСОБА_7П. в договорі оренди №1-2013 від 29.07.2013р., додатковій угоді до договору оренди №1-2013 від 29.07.2013р., додатку №1 договору оренди №1-2013 від 29.07.2013р., акті прийому-передачі від 29.07.2013р., виконані ймовірно не ОСОБА_7, а іншою особою. Виявити більшу кількість ознак, що різняться та відповісти на питання в категоричній формі не виявилось можливим через недостатню кількість наданого порівняльного матеріалу який відповідав би за часом виконання досліджуваних документів;

- відбитки круглої печаті в графах ОСОБА_7П. в договорі оренди №1-2013 від 29.07.2013р., додатковій угоді до договору оренди №1 -2013 від 29.07.2013р., додатку №1 договору оренди №1-2013 від 29.07.2013р., акті прийому-передачі від 29.07.2013р., нанесені печаткою, експериментальні зразки якої було надано для дослідження в якості порівняльного матеріалу;

- питання: Чи нанесений відбиток печатки Приватного підприємства ОСОБА_6В. у той час, яким датовані договір оренди №1-2013 від 29.07.2013р., додаткова угода до договору оренди №1 -2013 від 29.07.2013р., додаткова угода до договору оренди №1-2013 від 29.07.2013р., додаток № 1 до договору оренди №1-2013 від 29.07.2013р., акт прийому-передачі від 29.07.2013р., або в інший час? не вирішувалось, оскільки на сьогоднішній день не існує методичних рекомендацій щодо дослідження документів по строкам давності.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 30.05.2017р. було зобовязано Вознесенівське (Орджонікідзевське) відділення поліції Дніпровського (Ленінського) відділу поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області надати інформацію щодо призначення в рамках кримінального провадження експертизи щодо відповідності підпису ОСОБА_7 на договорі оренди №1-2013 від 29.07.2013р., проте зазначеної інформації суду надано не було.

Відповідно до вимог ст.32, 33 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч.5 ст.42 ГПК України висновок судового експерта для господарського суду не є обовязковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими ст.43 ГПК України.

Згідно з нормами ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

На підставі детального аналізу висновку експерта №258п/259п від 30.08.2016р. судова колегія зазначає, що експертом не було достеменно встановлено, що підписи на документах виконані безпосередньо ОСОБА_7

Як вбачається з пояснень відповідача, директор підприємстваа - ОСОБА_10 у період підписання документів була відсутня в Україні. В матеріалах справи міститься довідка Державної прикордонної служби України, в якій наявні лише відомості щодо в`їзду в країну директора відповідача в період укладення договору - 12.07.2013р. та 24.08.2013р., але не має відомостей про його виїзд за межі країни у період між зазначеними датами.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 30.05.2017р. було зобовязано Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надати інформацію щодо перетинання державного кордону України громадянкою України ОСОБА_7 у спірний період. Але інформація, надана на запит, не дає суду можливості достеменно встановити, факт знаходження чи не знаходження директора підприємства відповідача на території України на дату укладення спірного правочину.

В обґрунтування апеляційної скарги, як на підтвердження факту укладення спірного правочину, позивач посилається на те, що влітку 2015р. представником відповідача до правоохоронних органів було подано заяву про перевищення директором позивача повноважень під час укладення договору оренди №1-2013 від 29.07.2013р. Разом з тим, матеріали справи відповідних доказів не містять, на вимогу суду апеляційної інстанції відповідні докази сторонами також надані не були.

При цьому, на підставі аналізу матеріалів справи, судова колегія дійшла висновку про наявність повноважень у директора позивача ОСОБА_11 на підписання спірного правочину, у звязку з відсутністю обмежень щодо підписання правочинів. Протилежного суду не доведено.

На підтвердження своєї позиції апелянт разом з іншим зазначає, що висновком експертизи підтверджено справжність відбитку круглої печаті підприємства відповідача на спірних документах, а схвалення відповідачем договору оренди підтверджується тим, що відповідач здійснює свою підприємницьку діяльність (літнє кафе) за рахунок орендованого майна. Однак, факт здійснення підприємницької діяльності не підтверджує факт передання та відповідного використання обєктів оренди, переданих за спірним договором, а факт нанесення печатки підприємства за умови недоведеності підписання спірного договору саме директором відповідача ще не свідчить про схвалення правочину з огляду на наступні положення законодавства.

Згідно зі ст.626-629 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обовязковим для виконання сторонами.

За приписами статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною 1 ст.92 ЦК України передбачено, що юридична особа набуває цивільних прав та обовязків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Відповідно до ч.1, 3 ст.237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобовязана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Згідно зі ст.244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи.

За приписами ст.241 ЦК України, правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обовязки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Відповідні докази схвалення відповідачем договору оренди №1-2013 від 29.07.2013р., зокрема докази часткової оплати орендної плати, в матеріалах справи відсутні. Крім того, враховуючи не визначення умовами договору індивідуальних ознак переданого майна, відсутні можливості ідентифікації окремого майна.

Донецький апеляційний господарський суд разом з іншим приймає до уваги положення статті 782 ЦК України, згідно з якими наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. При цьому, враховуючи дату укладення спірного договору та відсутність будь-яких плат в його межах, позивач лише претензією №3 від 28.01.2015р. звернувся до відповідача з відмовою від договору.

Судова колегія, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, враховуючи вищевикладене, погоджується з висновком суду першої інстанції, що за умови підписання договору невстановленою особою, відсутності в матеріалах справи доказів схвалення спірного правочину, позивачем не доведено належними та допустими доказами факт укладення договору оренди №1-2013 від 29.07.2013р.

Відповідно до приписів ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, такі правові наслідки як сплата неустойки, інфляційних, пені та сплата вартості неповернутого орендованого майна настає тільки тоді, коли особа порушила зобовязання внаслідок своїх винних дій чи бездіяльності.

З огляду на недоведений факт приймання відповідачем майна від позивача, за оренду якого відповідач мав сплачувати орендні платежі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що у даному випадку не доведена вина відповідача стосовно порушення зобов'язання, а відтак відсутні підстави для стягнення 5000,00грн. заборгованості зі сплати оренди, 20000,00грн. неустойки, 2924,00грн. інфляційних, 2502,20грн. пені та 90634,00грн. вартості неповернутого орендованого майна.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43 ГПК України рішення господарського суду Запорізької області від 21.11.2016р. (повний текст підписано 28.11.2016р.) у справі №908/6307/15 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Відповідно до статті 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статями 33, 34, 43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства Сіті Фінанс, м.Запоріжжя на рішення господарського суду Запорізької області від 21.11.2016р. (повний текст підписано 28.11.2016р.) у справі №908/6307/15 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 21.11.2016р. (повний текст підписано 28.11.2016р.) у справі №908/6307/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий І.В. Зубченко

Судді: О.А. Марченко

ОСОБА_3

Надруковано 5прим.:1 позивачу,1 відповідачу;1 у справу;1 ДАГС; 1-ГСЗО