ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

03.07.2017р. № 905/1460/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В., розглянувши матеріали позовної заяви за вх.№ 17563/17 від 29.06.2017р.

за позовом: Керівника Волноваської місцевої прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Максимільянівської сільської ради Мар'їнського району Донецької області

до відповідача: Фізичної-особи підприємця ОСОБА_1

про стягнення заборгованості та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Керівник Волноваської місцевої прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Максимільянівської сільської ради Мар'їнського району Донецької області звернувся до господарського суду Донецької області з позовом, в якому просить суд стягнути з ФОП ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі в розмірі 19 876,25 грн.; розірвати укладений між Максимільянівською сільською радою Мар'їнського району Донецької та ФОП ОСОБА_1 договір оренди комунального майна, що належить до комунальної власності Максимільянівської сільської територіальної громади № 8 від 01.10.2014р.; зобов'язати ФОП ОСОБА_1 повернути Максимільянівській сільській раді Мар'їнського району Донецької області, до якої відповідно до ст. 15 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» перейшли права і обов'язки за даним договором оренди, нежитлового приміщення площею 224,6 кв.м., вартістю 295 805 грн., яке розташоване за адресою: 85622, АДРЕСА_1 за актом приймання-передачі.

Позовна заява підлягає поверненню без розгляду з огляду на наступне.

При поданні позову прокурором допущені порушення вимог, встановлених ст.ст.2, 29 Господарського процесуального кодексу України, а також ст.23 Закону України «Про прокуратуру».

У ст.29 ГПК України передбачено, що прокурор бере участь у розгляді справ, зокрема, за його позовами. При цьому прокурор для представництва інтересів держави в господарському суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво) повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою або третьою статті 23 Закону України «Про прокуратуру». Невиконання прокурором вимог щодо надання господарському суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в господарському суді має наслідком повернення поданої ним позовної заяви у порядку, встановленому статтею 63 цього Кодексу. У разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (ч.1). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (ч.3). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб'єктом владних повноважень (ч.4).

З наведених норм господарського процесуального законодавства та Закону України «Про прокуратуру» випливає, що прокурор є процесуальним позивачем у справі - тобто особою, яка ініціює порушення провадження у справі на захист прав і інтересів інших осіб у випадках, коли це прямо дозволено законом.

У поданій суду позовній заяві йдеться про представництво інтересів держави в особі Максимільянівської сільської ради Мар'їнського району Донецької області, наявність підстав для представництва прокурор обґрунтовує порушенням вимог Закону України «Про оренду державного та комунального майна», умов договору оренди комунального майна, що належить до комунальної власності Максимільянівської сільської територіальної громади № 8 від 01.10.2014р., яке було встановлено Волноваською місцевою прокуратурою в ході вивчення додержання вимог законодавства щодо оренди державного та комунального майна Максимільянівської сільської ради Мар'їнського району Донецької області, а саме, несплатою орендарем орендних платежів та, як наслідок, виникненням заборгованості по орендній платі, а також нездійсненням орендарем заходів щодо страхування орендованого майна.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 03.07.2017р. Максимільянівська сільська рада Мар'їнського району Донецької області є органом місцевого самоврядування, основним видом діяльності якого є державне управління загального характеру.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 16 «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону. Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об'єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Згідно ч. 5 ст. 60 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

За приписами ч.1 ст. 32 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» контроль за використанням майна, переданого в оренду (крім іншого окремого індивідуально визначеного майна), покладається на органи, які відповідно до цього закону здійснюють державну політику у сфері оренди.

Так, згідно ч.2 ст.2 «Про оренду державного та комунального майна» Державну політику у сфері оренди здійснюють: Кабінет Міністрів України, а також Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо державного майна; органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим, -

щодо майна, яке належить Автономній Республіці Крим; органи місцевого самоврядування - щодо майна, яке перебуває в комунальній власності.

Водночас, відповідно до ч.1 ст.2 і ч.1 ст.8 Господарського кодексу України органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, не є суб'єктами господарювання, але є самостійними учасниками відносин у сфері господарювання.

Отже, Максимільянівська сільська рада Мар'їнського району Донецької області є зареєстрованою юридичною особою, яка здійснює діяльність самостійно і має необхідний обсяг право- і дієздатності для самостійного звернення з позовами про захист порушених чи оспорюваних прав, охоронюваних законом інтересів (своїх, держави або територіальної громади) відповідно до ст.ст.1, 21 ГПК України.

Згідно з правовою позицією Конституційного Суду України, викладеною в абз.4 п.4 мотивувальної частини рішення №3-рп/99 від 08.04.1999р., інтереси держави є оціночною категорією, яка визначається і обґрунтовується прокурором у кожному конкретному випадку самостійно з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, необхідність їх захисту та зазначається орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. В п.2 резолютивної частини цього рішення вказано: «під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах», зазначеним у частині другій статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України, потрібно розуміти як орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади».

Прокурором під час подання позову не обґрунтовано, яким саме чином укладення договору оренди комунального майна, що належить до комунальної власності Максимільянівської сільської територіальної громади № 8 від 01.10.2014р., предметом якого є надання в оренду майна територіальної громади с. Максимільянівка Мар'їнського району Донецької області завдає шкоди інтересам держави, в той час як під час укладення вказаного договору орендодавець діяв в інтересах територіальної громади с. Максимільянівка Мар'їнського району Донецької області, реалізуючи власні (самоврядні) повноваження, а не делеговані державою повноваження органу виконавчої влади.

Таким чином, порушення законних інтересів держави, як і здійснення захисту інтересів держави органом місцевого самоврядування неналежним чином, а також факту віднесення до компетенції органу місцевого самоврядування повноважень органу виконавчої влади у спірних правовідносинах не вбачається.

Отже, наведені прокурором підстави для представництва інтересів територіальної громади в особі Максимільянівської сільської ради Мар'їнського району Донецької області не підтверджені як підстави для здійснення прокурором представництва інтересів держави в господарському суді.

За таких обставин, враховуючи приписи ч.1 ст. 29 ГПК України, позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду на підставі п.п. 1,3 ч.1 ст. 63 ГПК України із врахуванням при цьому правової позиції, викладеної у п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. № 7 «Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам» (зі змінами та доповненнями).

Крім того, суд також звертає увагу Керівника Волноваської місцевої прокуратури Донецької області на те, що до позовної заяви не надано доказів саме попереднього, до звернення до суду, повідомлення про це Максимільянівської сільської ради Мар'їнського району Донецької області (абз.3 ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру»).

Відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись п.п.1, 3 ч.1 ст.63, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Керівника Волноваської місцевої прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Максимільянівської сільської ради Мар'їнського району Донецької області та додані до неї документи повернути без розгляду.

Додатки: позовна заява на 10 арк. та додані до неї документи на 61 арк., конверт.

Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Суддя Л.В. Ніколаєва