номер провадження справи 4/68/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2017 Справа № 908/894/17

м. Запоріжжя

За позовом Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго в особі ОСОБА_1 міських електричних мереж, (69035, м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, буд. 25)

до відповідача ОСОБА_1 дочірнього підприємства Промавтоматика № 435 Закритого акціонерного товариства Променергоавтоматика (69008, м. Запоріжжя, вул. Тролейбусна, буд. 34 А)

про стягнення 3917,33 грн боргу за спожиту активну електричну енергію, 307,82 грн заборгованості за перевищення договірних величин споживання електричної енергії, 818,50 грн заборгованості за послуги з компенсації перетікання реактивної електроенергії, 1695,13 грн пені, 1178,40 грн інфляційних нарахувань, 146,35 грн 3% річних

Суддя Зінченко Н.Г.

Представники сторін:

від позивача ОСОБА_2, довіреність № 68 від 06.02.2017;

від відповідача не зявився;

СУТЬ СПОРУ:

26.04.2017 до Господарського суду Запорізької області звернулось Публічне акціонерне товариство Запоріжжяобленерго в особі ОСОБА_1 міських електричних мереж, м. Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_1 дочірнього підприємства Промавтоматика № 435 Закритого акціонерного товариства Променергоавтоматика, м. Запоріжжя про стягнення 3917,33 грн боргу за спожиту активну електричну енергію, 307,82 грн заборгованості за перевищення договірних величин споживання електричної енергії, 818,50 грн заборгованості за послуги з компенсації перетікання реактивної електроенергії, 1695,13 грн пені, 1178,40 грн інфляційних нарахувань, 146,35 грн 3% річних.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справ між суддями від 26.04.2017 справу № 908/894/17 призначено до розгляду судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 26.04.2017 порушено провадження у справі № 908/894/17, справі присвоєно номер провадження 4/68/17, судове засідання призначено на 22.05.2017, у сторін витребувані документи і матеріали, необхідні для вирішення спору по суті.

Ухвалою від 22.05.2017, на підставі ст. ст. 69, 77 Господарського процесуального кодексу України, процесуальний строк розгляду справи було продовжено на 15 днів до 11.07.2017, розгляд справи відкладено на 05.07.2017.

За письмовими клопотаннями представника позивача розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

В судовому засіданні 05.07.2017 справу розглянуто, прийнято та оголошено, на підставі ст. 85 ГПК України, вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, в жодне судове засідання не зявився без повідомлення суду про поважність причин неявки. Ухвали суду по даній справі направлялися за належною адресою відповідача та повернулись до суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Згідно з п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд вважає, що ним вжиті достатні заходи для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи № 908/894/17.

З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що 11.07.2017 є останнім днем процесуального строку, встановленого ст. 69 ГПК України для вирішення спору у справі № 908/894/17, суд вирішив за можливе розглянути справу по суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, за відсутністю відповідача.

Заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на ст. ст. 11, 15, 16, 509, 525, 526, 530, 610, 611, 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 20, 173, 174, 175, 188, 193 Господарського кодексу України, Законі України «Про електроенергетику» від 16 жовтня 1997 року №575/97-ВР, Правилах користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ України від 31.07.1996 року № 28 (у редакції постанови НКРЕ України від 17.10.2005 р. № 910), ст. ст. 1, 2, 54-57, 82 Господарського процесуального кодексу України і полягають в тому, відповідач не виконав взятих на себе зобовязань по договору № 90 від 08.07.2005 щодо сплати за поставлену електричну енергію, у звязку з чим за відповідачем виникла заборгованість 3917,33 грн за спожиту активну електричну енергію, 307,82 грн - за перевищення договірних величин споживання електричної енергії, 818,50 грн - за послуги з компенсації перетікання реактивної електроенергії. У звязку із зазначеним позивачем також нараховано до стягнення з відповідача 1695,13 грн пені, 146,35 грн 3% річних та 1178,40 грн інфляційних втрат.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи у їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача в судових засіданнях, суд

ВСТАНОВИВ:

08.07.2005 ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі ОСОБА_1 МЕМ (правонаступником якого є позивач, постачальник електричної енергії) та ОСОБА_1 дочірнім підприємством Промавтоматика № 435 Закритого акціонерного товариства Променергоавтоматика (споживач, відповідач у справі) укладено договір № 90 про постачання електричної енергії (далі договір), згідно розділу 1 якого (в редакції додаткової угоди від 25.01.2007) постачальник електричної енергії продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку № 1 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу», а споживач оплачує постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Точки продажу електричної енергії визначаються додатком № 2 «Точка продажу електричної енергії споживачу».

Згідно з розділом 2 договору, під час виконання умов цього договору, а також при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України, зокрема Правилами користування електричною енергією (далі ПКЕЕ), Правилами улаштування електроустановок (ПУЕ) та технічними умовами.

Відповідно до пункту 6 додатку № 4 до договору (в редакції додаткової угоди від 25.01.2007 до договору) за підсумками розрахункового періоду постачальник електричної енергії виписує споживачу рахунок або платіжну вимогу-доручення для остаточного розрахунку. Сума платежу при остаточному розрахунку визначається, виходячи з тарифів на активну електричну енергію та фактичного обсягу спожитої електричної енергії, згідно даних наданого споживачем «Акта про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію» з урахуванням сум платежів, що надійшли від споживача.

Згідно з п. 7 додатку № 4 до договору (в редакції додаткової угоди від 25.01.2007 до договору) у разі перевищення споживачем договірної величини споживання електричної енергії, що визначається постачальником при підбитті підсумків розрахункового періоду на основі «Акту про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію» постачальник електричної енергії виписує споживачу окремий рахунок або платіжну вимогу-доручення для сплати різниці фактично спожитої та договірної величин споживання електричної енергії виходячи із середньозваженого тарифу. Цей платіжний документ споживач зобовязаний сплатити в пятиденний термін з дати його виписки.

У разі перевищення договірної величини споживання електричної потужності, що визначається постачальником на основі оформленого згідно вимог цього договору «Акта результатів замірів електричної потужності» та/або «Акта з контролю електричної потужності», постачальник електричної енергії виписує споживачу рахунок для сплати двократної вартості різниці фактично спожитої та договірної величин споживання електричної потужності.

Відповідно до пункту 9 додатку № 4 до договору (в редакції додаткової угоди від 25.01.2007 до договору) споживач зобовязаний після розрахункового періоду і проведення постачальником розрахунку обсягу використаної електроенергії у разі не одержання рахунка або вимоги-доручення до 10 числа, направити свого уповноваженого представника отримати платіжний документ на сплату спожитої електроенергії, і не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим здійснити сплату.

Згідно з пунктом 9.7 договору цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31 грудня 2005 року. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії.

У звязку з тим, що відповідач не виконав належним чином свої договірні зобов'язання щодо оплати вартості спожитої активної електричної енергії, 09.01.2014 об'єкт відповідача було відключено від електроустаткування, що зафіксовано Актом від 09.01.2014 № 50.

Відповідно до п. 6.25 ПКЕЕ у разі встановлення розрахункових засобів обліку не на межі розподілу балансової належності електромереж значення обсягу електричної енергії, визначеного за показами такого засобу обліку, приводиться до відповідної межі балансової належності електромереж, а саме, втрати електричної енергії на ділянці мережі від точки обліку до точки вимірювання відносяться на рахунок організації, на балансі якої перебуває зазначена ділянка мережі.

Порядок визначення (розрахунковим шляхом) технологічних втрат електричної енергії в мережах на ділянці від місця встановлення розрахункових засобів обліку до межі балансової належності зазначається в договорі (додаткова угода від 10.03.2010 до договору, додаток 8).

За період з лютого 2014 року по січень 2015 року за рахунок втрат в трансформаторі внаслідок холостого ходу було спожито активну електричну енергію у обсязі 233 кВт/год. виходячи з щомісячного розрахунку за діючими на той час тарифами, а саме: лютий 2014 - 288,66 грн; березень 2014 - 288,66 грн; квітень 2014 - 288,66 грн; травень 2014 - 302,53 грн; червень 2014 -317,04 грн; липень 2014 - 331,63 грн; серпень 2014 - 331,63 грн; вересень 2014 - 344,89 грн; жовтень 2014 - 344,89 грн; листопад 2014 - 344,89 грн; грудень 2014 - 351,79 грн; січень 2015 -369,38 грн. За лютий 2015 року за рахунок втрат в трансформаторі внаслідок холостого ходу було спожито активну електричну енергію у обсязі 8 кВт/год. на суму 12,68 грн.

У зв'язку із невиконанням своїх договірних зобов'язань щодо оплати вартості спожитої електричної енергії у відповідача виник борг за спожиту активну електроенергію (за рахунок втрат в трансформаторі внаслідок холостого ходу) за період з 01.02.2014 по 02.02.2015 у сумі 3917,33 грн.

06.07.2016 позивач направив відповідачеві платіжну вимогу-доручення № 90 від 05.07.2016 на суму 3917,33 грн за спожиту активну електроенергію за період з лютого 2014 року по лютий 2015 року, яка за умовами договору мала бути оплачена не пізніше 15.07.2016. Оплату відповідачем на суму 3917,33 грн здійснено не було.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 714 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобовязується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобовязується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Споживач, якому електрична енергія постачається енергопостачальником, що здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території, зобов'язаний оплачувати її вартість виключно коштами шляхом їх перерахування на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника. У разі проведення споживачем розрахунків в інших формах та/або сплати коштів на інші рахунки такі кошти не враховуються як оплата спожитої електричної енергії (ч. 8 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» від 16 жовтня 1997 року № 575/97-ВР).

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Неналежне виконання відповідачем зобовязань підтверджено матеріалами справи. Доказів про сплату суми боргу відповідачем суду не надано, а тому вимога про стягнення заборгованості за спожиту активну електричну енергію в розмірі 3917,33 грн є законною та підлягає задоволенню.

Згідно із додатком № 6 до договору «Порядок розрахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії» та у відповідності до Методики обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії між електропередавальною організацією та її споживачами, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 17 січня 2002 N 19, враховуючи об'єм спожитої електричної енергії на об'єкті відповідача з 01.02.2014 по 31.12.2014 у кількості 17281 кВт/г, відповідачу нараховано до сплати за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії 818,50 грн.

05.11.2014 позивачем направлено платіжну вимогу-доручення № 90 від 05.11.2014 на суму 658,28 грн за послуги з компенсації перетікання реактивної електроенергії за період з 01.02.2014 по 31.10.2014, який за умовами договору мав бути оплачений не пізніше 15.11.2014. Оплата від відповідача на суму 658,28 грн не надійшла.

05.12.2014 для оплати за послуги з компенсації перетікання реактивної електроенергії протягом листопада 2014 року відповідачем було отримано рахунок № 90/11р від 04.12.2014 на суму 78,31 грн (відповідно до журналу видачі за листопад 2014 року рахунків по оплаті електроенергії), який за умовами договору мав бути оплачений не пізніше 15.12.2014. Оплата від відповідача на суму 78,31 грн не надійшла

16.12.2014 для оплати за послуги з компенсації перетікання реактивної електроенергії протягом грудня 2014 року відповідачем був отриманий рахунок № 90/12р від 16.12.2014 на суму 81,91 грн (відповідно до журналу видачі за грудень 2014 року рахунків по оплаті електроенергії), який за умовами договору мав бути оплачений не пізніше 15.01.2015. Оплата від відповідача на суму 81,91 грн не надійшла.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії в загальній сумі 818,50 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню 1695,13 грн за загальний період з 16.11.2014 по 14.04.2017, 3% річних 146,35 грн за загальний період з 16.11.2014 по 14.04.2017 та інфляційні нарахування 1178,40 грн за загальний період з грудня 2014 року по березень 2017 року, нараховані на суми заборгованості за активну електричну енергію та за послуги з перетікання реактивної електроенергії.

Згідно з положеннями ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Неустойкою (пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України).

Згідно з положеннями ст. ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» від 22 листопада 1996 року N 543/96-ВР, які проголошують, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочення платежу пеню, в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Згідно з п. 4.2.1 договору, за недотримання термінів сплати рахунків або платіжних вимог-доручень за активну електроенергію та за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії, споживач сплачує постачальнику електричної енергії пеню за весь період часу, протягом якого не виконане зобов'язання по сплаті, в розмірі 0,5% від суми платежу за кожний день прострочення (але не більш подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період нарахування пені) по день фактичної оплати.

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України закріплено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Разом з тим, зі змісту пункту 4.2.1 договору вбачається, що сторони погодили нарахування пені за прострочення виконання зобовязання понад шість місяців (зазначена позиція викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 № 3-53гс15).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд дійшов висновку, що він не є вірним, оскільки містить арифметичні помилки. Стягненню підлягає пеня 1644,16 грн за загальний період з 16.11.2014 по 14.04.2017. В іншій частині позовні вимоги про стягнення з відповідача пені задоволенню не підлягають.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто, у разі прострочення виконання грошового зобовязання кредитор має право стягнути, а боржник повинен сплатити, крім основного боргу, також втрати від інфляційних процесів та річні відсотки за весь час прострочення виконання зобовязання.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних за загальний період з 16.11.2014 по 14.04.2017, суд дійшов висновку, що заявлена до стягнення з відповідача сума 3% річних є обґрунтованою, стягненню підлягають 3% річних в сумі 146,35 грн за загальний період з 16.11.2014 по 14.04.2017.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат за загальний період з грудня 2014 року по березень 2017 року, суд дійшов висновку, що він не є вірним та містить арифметичні помилки. Разом з тим, зважаючи на те, що суд не може виходити за межі позовних вимог, інфляційні втрати підлягають стягненню з межах заявленої суми 1178,40 грн - за загальний період з грудня 2014 року по березень 2017 року.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача суми 307,82 грн за перевищення договірних величин електроспоживання.

Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» від 16 жовтня 1997 року № 575/97-ВР споживачі (крім населення та навчальних закладів) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Пунктом 1.2 Правил визначено, що договірна величина споживання електричної енергії узгоджена в договорі між постачальником електричної енергії і споживачем величина обсягу електричної енергії на відповідний розрахунковий період.

Перевищення договірної величини споживання електричної енергії визначається під час підбиття підсумків розрахункового періоду на основі підтверджених сторонами даних розрахункового обліку електричної енергії або акта прийняття-передавання електричної енергії (п. 6.14 Правил).

Згідно з п. 6.16 Правил обсяг перевищення договірних величин споживання електричної енергії та/або величини потужності протягом розрахункового періоду оплачується споживачами постачальнику електричної енергії за регульованим тарифом відповідно до законодавства України та договору.

Згідно з пунктом 5.1 договору (в редакції додаткової угоди від 25.01.2007 до договору) для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік споживач не пізніше 1 листопада поточного року надає постачальнику електричної енергії відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії за формою додатка № 1 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу», у двох примірниках, оформлених зі своєї сторони.

У разі ненадання споживачем зазначених відомостей у встановлений термін, розмір очікуваного споживання електричної енергії (потужності) на наступний рік визначається постачальником електричної енергії самостійно за фактичними обсягами споживання у відповідних періодах поточного року.

Фактичне перевищення відповідачем договірної величини в лютому 2015 року склало 233 кВт.г на суму 307,82 грн.

17.03.2015 для оплати за перевищення договірних величин електроспоживання за лютий 2015 року відповідачем був отриманий рахунок № 90/2п від 17.03.2015 на суму 307,82 грн, який за умовами договору мав бути оплачений не пізніше 15.03.2015, однак оплата не надійшла.

02.02.2015 року представниками ПАТ «Запоріжжяобленерго» було здійснено відключення споживачів, що живляться від КТП-1439, яке знаходиться на балансі відповідача.

Розрахунок позивачем плати за перевищення електроспоживання у лютому 2015 року здійснений обґрунтовано. За таких обставин, вимоги про стягнення з відповідача суми 307,82 грн боргу за перевищення електроспоживання підлягають задоволенню у повному обсязі.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 33, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі ОСОБА_1 міських електричних мереж, м. Запоріжжя до ОСОБА_1 дочірнього підприємства Промавтоматика № 435 Закритого акціонерного товариства Променергоавтоматика, м. Запоріжжя про стягнення 3917,33 грн боргу за спожиту активну електричну енергію, 307,82 грн заборгованості за перевищення договірних величин споживання електричної енергії, 818,50 грн заборгованості за послуги з компенсації перетікання реактивної електроенергії, 1695,13 грн пені, 1178,40 грн інфляційних нарахувань, 146,35 грн 3% річних задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 дочірнього підприємства Промавтоматика № 435 Закритого акціонерного товариства Променергоавтоматика (69008, м. Запоріжжя, вул. Тролейбусна, буд. 34 А, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі ОСОБА_1 міських електричних мереж (69035, м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, буд. 25, поточний рахунок зі спеціальним режимом використання № 19, МФО 313957, ЄДРПОУ - 00130926 в ЗОУ ВАТ «Державний Ощадний банк України») 3917 (три тисячі девятсот сімнадцять) грн 33 коп. заборгованості за спожиту активну електричну енергію та 307 (триста сім) грн 82 коп. заборгованості за перевищення договірних величин електроспоживання. Видати наказ.

3. Стягнути з ОСОБА_1 дочірнього підприємства Промавтоматика № 435 Закритого акціонерного товариства Променергоавтоматика (69008, м. Запоріжжя, вул. Тролейбусна, буд. 34 А, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі ОСОБА_1 міських електричних мереж, (69035, м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, буд. 25, поточний рахунок № 801 в ПАТ «Метабанк», МФО 313582, код ЄДРПОУ - 00130926) 818 (вісімсот вісімнадцять) грн 50 коп. за послуги з компенсації перетікання реактивної електроенергії, 1644 (одна тисяча шістсот сорок чотири) грн 16 коп. пені, 146 (сто сорок шість) грн 35 коп. 3% річних, 1178 (одна тисяча сто сімдесят вісім) грн 40 коп. інфляційних втрат та 1589 (одна тисяча пятсот вісімдесят девять) грн 89 коп. судового збору. Видати наказ.

4. В іншій частині позову відмовити.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 84, 85 ГПК України 10 липня 2017 р.

Суддя Н.Г.Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.