ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.07.2017 Справа № 904/6364/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ", м. Запоріжжя

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення збитків у розмірі 8 678,88 грн.

Суддя Петренко Н.Е.

Секретар судового засідання Бойчук Ю.С.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, представник за довіреністю № 18-96 від 26.12.2016

від відповідача: ОСОБА_2, представник за довіреністю № 703 від 17.05.2017

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Запорізький завод феросплавів" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - відповідач) про стягнення збитків, завданих недостачею вантажу, у розмірі 8678,88 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.02.2017 відповідно до залізничної накладної №48292858 від 06.02.2017 зі станції відправлення Курахівка Донецької залізниці на станцію ОСОБА_3 Придніпровської залізниці прибув вагон № 1206637 з вантажем вугілля камяне, ДГКОМ (13-100). Зазначений вагон був виданий вантажоотримувачу за складанням комерційного акта № 60005/267 від 10.02.2017, в якому зафіксовано ознаки незбережного перевезення, а саме: порушення маркування, виїмки та недостача. Позивач зазначає, що внаслідок неналежного виконання зобовязань відповідачем покупцю завдано збитків у розмірі 8 78,88 грн. які розраховані з вартості відповідальної недостачі з ПДВ.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.06.2017 порушено провадження у справі № 904/6364/17, прийнято позовну заяву до розгляду та призначено судове засідання на 18.07.2017.

18.07.2017 до суду від позивача надійшли:

- власне письмове підтвердження того, що станом на 18.07.2017 заявлені позовні вимоги відповідачем не оплачені, розмір позовних вимог не змінився;

- власне письмове підтвердження того, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та немає рішення цих органів з такого спору.

Повноважний представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

В свою чергу, повноважний представник відповідача заявлені позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити позивачу в їх задоволенні у повному обсязі, про що також зазначено у відзиві, який долучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 18.07.2017 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, згідно зі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, подані документи та заслухавши пояснення повноважних представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Публічним акціонерним товариством "Запорізький завод феросплавів" (далі позивач, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Трейдінг" (далі - постачальник) укладено договір постачання № 1-1-2016/103 від 05.10.2016, відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов'язується передати у власність, а покупець прийняти та оплатити вугільну продукцію (далі вугілля) за марочним складом, ціною та в кількості, наведеним у відповідних Специфікаціях до цього Договору.

Згідно з п. 2.1 Договору обєми та строки (періоди) постачання вугілля узгоджуються сторонами шляхом підписання відповідних Специфікацій до цього договору.

Положеннями п. 3.1 Договору передбачено, що ціна (базова договірна ціна) вугілля встановлена на базисних умовах постачання, передбачених цим договором, та зазначається сторонами у відповідних Специфікаціях до цього договору.

Відповідно до п. 3.2 Договору фактична договірна ціна вугілля, яке постачається за цим договором, буде розрахована за фактом приймання вугілля, з урахуванням положень цього договору.

Цей договір набуває чинності з моменту (дати) його підписання обома сторонами (дати початку строку дії договору). Сторони встановлюють, що дата закінчення строку дії договору визначається наступним чином: при належному виконанні обома сторонами своїх обовязків, обумовлених цим договором, датою припинення строку дії договору є 31.12.2018, а у разі невиконання (неналежного виконання) сторонами (стороною) своїх обовязків щодо цього договору, датою припинення строку дії договору є дата повного та належного виконання сторонами (у відповідності з умовами даного договору) усіх прийнятих на себе за договором зобовязань (п. 10.2 Договору).

Відповідно до п. 1 Специфікації від 20.01.2017 постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти й оплатити вугілля марок ДГКОМ (13-100), ДГМ 13-25, Г (Г1) М (13-25), Г (Г1) КОМ 13-100 (код УКТВЄД-2701) загальною вартістю 12 600 000,00 грн. з ПДВ.

За залізничною накладною № 48292858 від вантажовідправника ТОВ "Центральна збагачувальна фабрика "Кухарівська" на адресу позивача 09.02.2017 у вагоні № 61206637 надійшов вантаж: вугілля кам'яне марки г- навал газовий. Вологість не менш ніж 8%.

Під час видачі вантажу з перевіркою була встановлена вагова недостача ресурсів у вагоні № 61206637 зі складанням комерційного акта № 460005/267 від 10.02.2017. За розрахунком позивача вартість недостачі вантажу становить 8 678,88 грн.

Позивач зауважує, що він сплатив рахунок-фактуру ТОВ "ДТЕК Трейдінг" № 2501-2 від 25.01.2017 на суму 5 040 000,00 грн. у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № 297623 від 30.01.2017.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд стягнути з відповідача збитки, завдані недостачею вантажу, у розмірі 8 678,88 грн.

Відповідач заявлені позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити позивачу в їх задоволенні у повному обсязі, оскільки позивач не вжив належних дієвих заходів щодо забезпечення збереження вантажу під час перевезення.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з таких підстав.

Відносини, повязані з діяльністю транспорту, у тому числі залізничного, регулюються Законом України "Про транспорт", Цивільним та Господарським кодексами України, іншими актами законодавства України.

Статтею 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується зі статтею 908 Цивільного кодексу України, передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність субєктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Стаття 3 Закону України "Про залізничний транспорт" встановлює, що нормативні документи, які визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту та комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України, є обовязковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Статут залізниць України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998 (далі - Статут залізниць України), визначає обовязки, права та відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Відповідно до частини 1 статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (частини 1, 2, 3 статті 909 Цивільного кодексу України).

Положеннями статті 920 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до п. 6 Статуту залізниць України, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

За договором залізничного перевезення вантажу, згідно з п. 22 Статуту залізниць України, залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. У разі проведення митного контролю дата видачі вантажу ставиться після закінчення митних операцій (п. 23 Статуту залізниць України).

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За п. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до пункту 9 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002, у комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена незбереженість, а також обставини, які могли бути причиною виникнення незбереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Ніякі припущення та висновки про причини незбереженості або про вину відправника і залізниці до акта не вносяться. Усі графи бланка акта мають бути заповнені. Не дозволяється проставляння рисок та лапок замість повторення необхідних даних. У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах. У разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено. Особи, які склали або підписали комерційний акт або акт загальної форми, що містить дані, які не відповідають дійсності, несуть установлену законодавством відповідальність.

10.02.2017 на станції призначення ОСОБА_3 Придніпровської залізниці, у звязку з виявленою недостачею у вагоні № 61206637, був складений комерційний акт № 460005/267 (арк.с. 18), в якому зазначено, що на підставі актів загальної форми № 41402 від 07.02.2017 на станції Красноармійськ, № 498 від 09.02.2017 на станції Синельникове-1 проведена комісійна видача вантажу зі зважуванням вагона на справних електронних вагонних вагах вантажоодержувача, заводський № 048, прийнятих до обліку Запорізькою дирекцією залізничних перевезень під № 0120, повірка 05.12.2016. Згідно перевізного документа (залізничної накладної № 48292858 від 06.02.2017) у вагоні № 61206637 значиться тара з бруса 23 500 кг, нетто 51 800 кг. Фактично при зважуванні у вагоні виявилась вага брутто 70820 кг, тара у документі 23 500 кг, нетто 47 320 кг, що менше ваги, вказаної в перевізному документі, на 4 480 кг. В комерційному відношенні навантаження у вагоні вище рівня бортів 10 см, шапкою. Вантаж маркований вапняним розчином двома повздожніми борознами, що відповідає перевізному документу. Порушене маркування виїмки: ліворуч над 1-4 люками розміром 600х150х30 см, над 5 люком розміром 150х100х30 см, над 6-7 люками розміром 300х230х50 см. В технічному відношенні вагон справний, бездверний, люки зачинені, слідів течі вантажу немає.

Згідно з п. 110 Статуту залізниць України залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Відповідно до п. 114 Статуту залізниць України залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (ст. 115 Статуту).

Рахунок на передоплату № 2501-2 від 25.01.2017 на суму 5 040 000,00 грн., з ПДВ (а.с. 15) сплачений позивачем у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №297623 від 30.01.2017 (а.с. 16).

Відповідно до частини 3 статті 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Згідно з наданою позивачем відомістю-розрахунком вартості недостачі вантажу (а.с. 20), з врахуванням норми недостачі для вугілля (1 036 кг), недостача у вагоні № 61206637 складає: 4 480,00 кг (виявлена недостача) 1 036 кг (норма недостачі) = 3 444 кг або 3,444 тонни. Вартість втраченого вантажу становить 2 520,00 грн. (вартість однієї тонни товару з ПДВ) х 3,444 тонни (розмір недостачі) = 8 678,88 грн.

Оскільки спірний вагон був прийнятий залізницею для перевезення без зауважень до вантажовідправника, згідно вимог п. 110 Статуту залізниць України відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі вантажоотримувачу покладається на залізницю, тобто відповідача.

Враховуючи вищевикладене, завдані позивачу збитки у розмірі 8 678,88 грн. підлягають стягненню з перевізника - відповідача.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 307, 314 Господарського кодексу України, ст.ст. 908, 909, 920 Цивільного кодексу України, ст. 3 Закону України "Про залізничний транспорт", Статутом залізниць України, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998, ст.ст. 4, 32-34, 43, 44, 49, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" (69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, буд. 11, ) збитки, завдані недостачею вантажу, у розмірі 8 678,88 грн. (вісім тисяч шістсот сімдесят вісім гривень 88 коп.), витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 600,00 грн. (одна тисяча шістсот гривень 00 коп).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 19.07.2017

Суддя ОСОБА_4