ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2017 р.Справа № 916/287/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Ярош А.І.

Суддів: Лисенко В.А., Гладишевої Т.Я.,

секретар судового засідання Іванов І.В.,

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1., за довіреністю;

від відповідача-1 не зявився,

від відповідача-2 ОСОБА_2, за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний Інститут морського транспорту Чорноморндіпроект

на рішення господарського суду Одеської області від 09 березня 2017 року

та апеляційну скаргу Державного підприємства Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний Інститут морського транспорту Чорноморндіпроект

на ухвалу господарського суду Одеської області від 09 березня 2017 року про припинення провадження

у справі №916/287/17

за позовом Державного підприємства Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний Інститут морського транспорту Чорноморндіпроект

до 1) Державного підприємства «Адміністрація морських портів України»

2) ОСОБА_3 підприємства Морська-пошуково-рятувальна служба

про стягнення заборгованості 220 877,33 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний Інститут морського транспорту Чорноморндіпроект звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_3 підприємства Морська-пошуково-рятувальна служба та Державного підприємства Адміністрація морських портів України про стягнення суми боргу, 3% річних та інфляційних витрат у розмірі 220 877,33 грн.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачами своїх зобовязань щодо оплати виконаних робіт за договором №802-1/49 від 08.05.2012 року.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 09 березня 2017 року (суддя Зайцев Ю.О.) провадження у справі №916/287/17 відносно КП Морська-пошуково-рятувальна служба припинено на підставі п.1 ч.1 ст.80 ГПК України у звязку з відсутністю предмету спору, з мотивів того, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували передачу прав і обовязків за спірним договором від ДП «АМПУ» до КП «МПРС». Натомість, в матеріалах справи наявний ОСОБА_4 приймання-передачі майна з окремого балансу філії «МПРС» ДП «АМПУ» на баланс КП «МПРС», затверджений 29.06.2016 року, у п.1,2 якого зазначено «Моб.помещение г.Керч», однак дана позиція не є передачею прав і обовязків за договором №802-1/49 від 08.05.2012 року.

Рішенням господарського суду Одеської області від 09 березня 2017 року у справі №916/287/17 (суддя Зайцев Ю.О.), з урахуванням ухвали про виправлення описки від 16.03.2017 року, в задоволенні позову відмовлено повністю, з підстав того, що позивач, в якості підтвердження виконаних робіт за договором посилається на акт №1 від 25.06.2012р. здачі-приймання за договором №802-1/№49 від 08.05.2012р. ,накладну №10 від 30.01.2014р. та на акт про припинення робіт від 04.02.2014р., який позивач вважає підписаним відповідачем на підставі п.4.3. Договору.

Однак вказаний акт припинення робіт, не є належним та припустимим доказом виконання робіт, оскільки він свідчить лише про припинення виконання робіт, та не є документом, що підтверджує прийняття відповідачем робіт за договором.

Вищезазначені документи, не є належними та припустимими доказами, що підтверджують виконання позивачем робіт за договором №802-1/49 від 08.05.2012р.,

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що належними та допустимими доказами виконання позивачем робіт за договором, є первинні документи бухгалтерського обліку господарських операцій, які містять всі реквізити первинних документів зазначених в ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні та в Наказі Міністерства фінансів України "Про затвердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", зокрема за договором підряду такими первинними документами є акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в та довідка про вартість виконаних будівельних робіт форми КБ-3 підписані сторонами та скріплені печатками.

Отже, позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставин, що викладені у позовній заяві, та у звязку з викладеним суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову у повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Державне підприємство Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний Інститут морського транспорту Чорноморндіпроект звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Одеської області скасувати, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт посилається на те, що замовник фактично відмовився від прийняття другого етапу робіт за договором, позивач надав результат робіт проектну документацію через канцелярію ДП «АМПУ». З накладної №10 від 30.01.2014 видно, що замовнику була надана розроблена проектна документація саме 2-го етапу, вказані номери брошур, що передавались, їх кількість та дата отримання замовником 07.02.14 року.

Скаржник наголошує, що відмова позивача від підписання ОСОБА_4 припинення робіт від 04.02.14 не позбавляє та не припиняє його обовязку сплатити за виконаний обсяг робіт на момент їх припинення згідно ч.4 ст.849 ЦК України.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції помилково посилається на норми цивільного законодавства, що регулюють оформлення договору будівельного підряду, тоді як між сторонами укладено договір на розробку проектної документації, що відноситься до параграфу 4 глави 61 ЦК України.

На думку скаржника, належний доказ на підтвердження вартості частково виконаних проектних робіт за видом, назвою, законодавством договором сторін не встановлено.

Таким чином, позивач вважає, що неоформлення ОСОБА_4 здачі-приймання робіт по 2-му етапу робіт не має значення у даному випадку, оскільки такий акт за договором мав бути направлений після завершення всього етапу. Всі необхідні дані відображені у ОСОБА_4 припинення робіт від 04.02.2014 року.

Також апелянт вважає безпідставним посилання суду на ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», оскільки у разі задоволення позову вартість виконаних робіт буде встановлюватися на підставі рішення суду.

Крім того, ДП «Чорноморндіпроект» не погодилось з ухвалою господарського суду Одеської області від 09.03.2017 про припинення провадження у справі відносно КП «МПРС» та звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить обєднати розгляд цієї скарги сі скаргою на рішення по даній справі, скасувати ухвалу та залучити КП «МПРС» для розгляду справи по апеляційній інстанції.

Апелянт мотивує свою скаргу тим, що 13.06.2017 року в судовому засіданні представник відповідача ДП «АМПУ» не пояснив, за ким конкретно залишилися зобовязання за спірним договором, не підтвердив та не визнав, що за ними має відповідати саме ДП «АМПУ» після скасування реорганізації та поновлення діяльності КП «МПРС».

Таким чином, скаржник вважає, що вказана ухвала була винесена з порушенням процесуального закону , а тому має бути скасована як незаконна.

За твердженням апелянта, припинення провадження у звязку з відсутністю предмета спору можливе у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справ, однак жоден із співвідповідачів в процесі розгляду справи не сплатив чи іншим чином не погасив заборгованість за спірним договором, предмет спору продовжує існувати.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 11 липня 2017 року апеляційні скарги ДП «Чорноморндіпроект» на рішення суду та на ухвалу суду про припинення провадження у справі об'єднані в одне провадження відповідно до роз'яснень Вищого господарського суду України наданих у Постанові № 7 від 17 травня 2011 року Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України, де зазначено, що якщо у провадженні апеляційної інстанції вже знаходиться апеляційна скарга одного з учасників судового процесу на ухвалу або рішення місцевого господарського суду, а іншим учасником судового процесу подано апеляційну скаргу на ту ж саму або іншу ухвалу чи рішення і ця друга скарга підлягає розглядові, апеляційний господарський суд приймає її до спільного розгляду з раніше поданою і прийнятою до провадження скаргою, про що виносить відповідну ухвалу.

В судове засідання 11.07.2017 року не зявився представник ДП «Адміністрація морських портів України», хоча був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового засідання.

Апеляційною інстанцією також враховано, що явка представників сторін не визнавалась судом обовязковою.

Пунктом 2 інформаційного листа Вищого господарського суду від 15.03.2010р. № 01-08/140 Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві розяснено, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Отже, судова колегія дійшла висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутністю вищевказаного представника відповідача-1.

Відповідно до приписів ст.85 ГПК України, в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали та обставини справи на предмет надання їм попередньою судовою інстанцією належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин, дотримання норм матеріального та процесуального права, згідно з вимогами ст. 101 ГПК України, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 08.05.2012р. між Державним підприємством Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний Інститут морського транспорту Чорноморндіпроект (надалі - виконавець) та ОСОБА_3 підприємством Морська пошуково-рятувальна служба (надалі - замовник) було укладено Договір №802-1/49 (надалі - договір), відповідно до п.1.1 якого, замовик доручає, а виконавець приймає на себе розробку робочого проекту будівництва обєкта Мобільне приміщення для укриття пошуково-рятувальних катерів і несення вахти екіпажу в порту Керч.

Згідно додатку №1 до Договору, затверджено Календарний план виконання робіт, роботи виконуються у 3 етапи:

1-й етап: Передпроектні проробки вибору місць розташування обєкта будівництва в порту та збір вихідних даних для проектування;

2-й етап: Розробка робочого проекту;

3-и етап: Супроводження розгляду робочого проекту "Укрдержекспертизою".

Як зазначає позивач, 25.06.2012р. він виконав та передав, а замовник прийняв за актом здачі-приймання №1 від 25.06.2012р роботи 1-го етапу вартістю 45 208,60 грн. у т.ч. ПДВ.

Крім того, 04.03.2013р. сторони уклали Додаткову угоду №1 до Договору, якою змінили нумерацію пунктів Розділу 3 Договору та виклали у новій редакції Календарний план в частині строки виконання етапів робіт за Договором.

Однак, згідно Постанови КМУ від 14.08.2013р. № 584 казенне підприємство Морська пошуково-рятувальна служба було реорганізоване шляхом його приєднання до Державногс підприємства Адміністрація морських портів України.

Внаслідок чого, 24.02.2014р. між ДП Чорноморндіпроект та ДП Адміністрація морських портів України було укладено Додаткову угоду №2 до Договору, згідно якої Адміністрація в собі її філії - Морська пошуково-рятувальна служба прийняла на себе всі права та обовязки за цим Договором.

Листом від 02.06.2014р. №1/22/1267-14 ДП Адміністрація морських портів України в особі її філії - Морська пошуково-рятувальне служба відмовилось від Договору, вказавши, ще він не потребує його завершення у звязку з тим, що ведення господарської діяльності на території АР Крим до повного відновлення конституційного ладу України на тимчасово окупованій території є неможливим (а.с.52).

Однак, як вказує позивач, ДП Адміністрація морських портів України не оплатило вартість частково виконаних робіт 2-го етапу, які були передані йому 07.02.2014р. за Накладною №10, яка складає 209 189,39 грн., у т.ч. ПДВ.

Як зазначає позивач, загальна вартість виконаних Позивачем робіт 1-го та 2-го етапів складає 254 397,99 грн. Відповідач за виконану роботу по Договору сплатив лише 138 161,97грн.

Таким чином, борг відповідача за виконані роботи 2-го етапу робіт по Договору становить 116 236,02 грн.

З наведених підстав, Державне підприємство Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний Інститут морського транспорту Чорноморндіпроект звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_3 підприємства Морська-пошуково-рятувальна служба та Державного підприємства Адміністрація морських портів України про стягнення солідарно з ОСОБА_3 підприємства Морська пошуково-рятувальна служба та з Державного підприємства Адміністрація морських портів України 220 877,33 грн., з яких 116 236,02 грн. - основного боргу, 95 402,93 грн. - інфляційних втрат та 9 238,38 грн. 3% річних.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

На підставі ст.ст. 629, 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обовязковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ст.887 ЦК України, за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 889 ЦКУ визначені обов'язки замовника, до яких віднесено, зокрема, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт, сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.

В свою чергу, приписами ст.890 ЦКУ визначені обов'язки підрядника, до яких віднесені обовязки виконувати роботи відповідно до вихідних даних для проведення проектування та згідно з договором; передати замовникові готову проектно-кошторисну документацію та результати пошукових робіт.

Пунктом 2.2.3 договору передбачено, що замовник проводить кінцевий розрахунок по етапу 2 на протязі 10 банківських днів після прийняття робіт по етапу 2 на підставі акту здачі-прийняття (з урахуванням п.4.5 даного договору) та виставленого виконавцем рахунку.

Відповідно до п.4.2 договору, після завершення робіт по кожному етапу виконавець на протязі 3 днів направляє замовнику результат виконаної роботи : по етапу 2 в 5 екз. на паперовому носії, двосторонній акт здачі-прийняття етапу (робіт) в 3-х екземплярах.

Згідно п.4.3 договору, документи, отримані замовником у відповідності до п.4.2 договору, розглядаються на протязі 5 днів, після чого замовник зобовязаний направити виконавцю підписаний акт здачі-прийняття робіт або мотивовану відмову від прийняття етапу.

Пунктом 4.5 договору сторони передбачили, що при неотриманні виконавцем оформленого акту здачі-прийняття робіт або мотивованої відмови від прийняття етапу (робіт) в строк, установлений п.4.3 договору, етап (робота) вважається прийнятою та підлягає оплаті замовником на підставі виставленого виконавцем рахунку.

Як вбачається з матеріалів справи, підрядником ДП «Чорноморндіпроект» належним чином виконано свої зобовязання щодо передачі виконаних робіт, передавши 07.02.2014 року до відділу документального забезпечення та контролю філії «Морська пошуково-рятувальна служба» ДП «АМПУ» робочий проект, що був предметом 2 етапу згідно додатку №1 до договору, з накладною № 10 від 30.01.2014 року, а також акт припинення робіт від 04.02.2014 року, виконавчі кошториси на 4 листах та рахунок разом із супровідним листом від 05.02.2014 року №П 14-11/139.

Про прийняття накладної, робочого проекту, супровідного листа, рахунку, виконавчих кошторисів та акту замовником свідчить підпис працівника канцелярії Філії ОСОБА_4 в графі «Замовник» на накладній, та на супровідному листі, із зазначенням прізвища, ініціалів, дати та відбитку печатки відділу документального забезпечення та контролю Філії «МПРС» ДП «АМПУ» на накладній.

Відповідно до ч.4 ст.849 ЦК України, замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Як зазначалось вище, листом від 02.06.2014р. №1/22/1267-14 ДП Адміністрація морських портів України в особі її філії - Морська пошуково-рятувальне служба відмовилось від Договору, вказавши, ще він не потребує його завершення у звязку з тим, що ведення господарської діяльності на території АР Крим до повного відновлення конституційного ладу України на тимчасово окупованій території є неможливим.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність належних та допустимих доказів що підтверджують виконання позивачем робіт за договором №802-1/49 від 08.05.2012р.

Безпідставним є висновок суду про те, що акт припинення робіт не є належним та припустимим доказом виконання робіт, оскільки він свідчить лише про припинення виконання робіт, та не є документом, що підтверджує прийняття відповідачем робіт за договором.

Судова колегія наголошує, що зі змісту акту припинення робіт від 04.02.2014 року вбачається, що сторони узгодили припинення робіт, прав та обовязків за договором станом на 04.02.2014 року за згодою сторін.

Крім того, зі змісту акту вбачається, що станом на 04.02.2014 року виконаний обєм робіт другого етапу у сумі 209 189,39 грн. з ПДВ, та оплаті за виконаний обєм другого етапу підлягає 116 236,02 грн. за вирахуванням раніше сплаченого авансу.

Таким чином, акт припинення робіт свідчить не лише про припинення виконання робіт, а і про вже виконаний обсяг робіт за договором, та його вартість, тобто за своєю суттю є актом здачі-прийняття виконаних робіт.

Разом з тим, зазначений акт не підписано з боку замовника, водночас і не надано вмотивованої відмови від прийняття робіт на протязі 5 днів відповідно до п.4.3 договору.

Судова колегія зауважує, що за аналогічними правовідносинами, наприклад, з Южненською філією ДП «АМПУ» було складено та підписано аналогічний акт призупинення робіт за договором СД/ВКБ-333/№11-451 від 10.06.2013р. і додатковою угодою №1 від 13.06.2013р., в якому сторони погодили припинення робіт за договором, та обсяг і вартість виконаних робіт, без зауважень.

Висновок місцевого господарського суду про те, що такими доказами мають бути акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в та довідка про вартість виконаних будівельних робіт форми КБ-3, не відповідає дійсності, оскільки, по-перше, зазначені акт КБ-2в та довідка КБ-3 складаються в процесі виконання будівельного підряду, а предметом спірного договору є розробка робочого проекту будівництва обєкта Мобільне приміщення для укриття пошуково-рятувальних катерів і несення вахти екіпажу в порту Керч.

По-друге, сторони в договорі погодили, що результат виконаних робіт підтверджується актом здачі-прийняття робіт, без зазначення форми цього акту, та без необхідності складання довідки за формою КБ-3.

Тобто, сторони не узгодили у договорі, що виконані роботи можуть прийматись саме за актом форми КБ-2в.

Крім того, 1 етап робіт за договором сторони приймали за актом здачі-прийняття від 25.06.2012 року , складеним в довільній формі, без зауважень та претензій до форми акта.

За таких обставин, судова колегія вважає зобовязання виконавця по 2-му етапу належним чином виконаними та переданими замовнику філії «МПРС» ДП «АМПУ», що підтверджується вищезазначеним актом припинення робіт від 04.02.2014року, який за своїм змістом носить характер акту виконаних робіт.

В свою чергу, філія «МПРС» не виконала свої зобовязання щодо оплати виконаних робіт, внаслідок чого за нею утворилась заборгованість у розмірі 116 236,02 грн.

Постановою КМУ від 14.08.2013 №584 «Про реорганізацію казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» реорганізовано КП «Морська пошуково-рятувальна служба» шляхом його приєднання до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України»

Відповідно до вказаної постанови, Міністерством інфраструктури України видано наказ від 05.09.2013 №665 «Про реорганізацію казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба», згідно з п.5 якого ДП «АМПУ» визначено правонаступником реорганізованого КП «МПРС» в частині переданих йому активів та пасивів відповідно до передавального акту.

Передавальний акт балансових розрахунків, матеріальних цінностей, активів та пасивів по КП «МПРС» складено станом на 23.12.2013 року.

Пунктом 8 передавального акту визначено спірний договір №49/802-2 від 08.05.2012 року, де визначено також ціну договору 257 029,64 грн.

Постановою КМУ від 24.02.2016 №158, на виконання якої видано наказ Міністерства інфраструктури України від 25.03.2016 №119, відмінено рішення про реорганізацію ОСОБА_3 підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» шляхом його приєднання до ДП «Адміністрація морських портів України».

Пунктом 9 наказу Міністерства інфраструктури України від 25.03.2016 №119 ДП «Адміністрація морських портів України» було зобовязане здійснити передачу майна, яке забезпечує функціонування системи пошуку та рятування на морі, на баланс КП «МПРС» за актом приймання-передачі.

На виконання вказаного наказу, комісією із представників Міністерства інфраструктури України, ДП «АМПУ» та КП «МПРС» складено ОСОБА_4 приймання-передачі майна з окремого балансу філії «Морська пошуково-рятувальна служба» ДП «АМПУ» на баланс ОСОБА_3 підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба», затверджений 29.06.2016 року.

Згідно п.1.2 акту, до КП «МПРС» від ДП АМПУ передані необоротні активи, серед яких, зокрема, і проектна документація «Моб.помещение г.Керч» (а.с.121-122), однак права та обовязки за договором 802-1/49 від 08.05.2012 року назад не передавались.

Крім того, на вимогу судової колегії надати докази передачі прав та обов'язків за спірним договором від ДП «АМПУ» до поновленого КП «МПРС» суду надано не було.

Враховуючи викладене, судова колегія доходить висновку про відсутність підстав для застосування приписів ст.109 ЦК України щодо солідарної відповідальності відповідачів, оскільки судом встановлено, що належним відповідачем по даній справі є саме ДП «Адміністрація морських портів України», оскільки саме йому належать права та обовязки за спірним договором №802-1/49.

Судовою колегією здійснений перерахунок інфляційних втрат та 3% річних, та встановлено арифметично вірне та законне їх нарахування за період з 10.06.2014 по 31.01.2017, що становить 95 402,93 грн. - інфляційних втрат та 9 238,38 грн. 3% річних.

За таких обставин, апеляційна скарга Державного підприємства Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний Інститут морського транспорту Чорноморндіпроект підлягає задоволенню в повному обсязі, рішення господарського суду Одеської області від 09.03.2017 року скасуванню, а позов задоволенню в повному обсязі.

Також підлягає задоволенню апеляційна скарга Державного підприємства Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний Інститут морського транспорту Чорноморндіпроект на ухвалу господарського суду Одеської області від 09 березня 2017 року, а ухвала суду про припинення провадження у справі підлягає скасуванню у зв'язку з порушенням судом норм процесуального права.

Відповідно до роз'яснень Вищого господарського суду України наданих у Постанові № 7 від 17 травня 2011 року Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України, де зазначено, якщо у процесі перегляду справи апеляційним господарським судом буде встановлено, що суд першої інстанції, приймаючи процесуальний акт, неправомірно відмовив у задоволенні частини позовних вимог, або припинив провадження чи залишив без розгляду позов у певній частині, або ж не розглянув одну чи кілька заявлених вимог, у тому числі в зв'язку з неправомірною відмовою в прийнятті зустрічної позовної заяви тощо, суд апеляційної інстанції повинен самостійно усунути відповідне порушення. Він не вправі передавати справу на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Судова колегія зазначає, що суд першої інстанції при прийнятті оспорюваної ухвали дійшов хибного висновку про відсутність предмету спору, виходячи з такого.

Відсутність предмету спору означає відсутність спірного матеріального правовідношення між сторонами.

Відповідно до п.4.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Колегією суддів встановлено, що заборгованість, яка існувала на момент звернення позивача до суду, залишилась несплаченою, не була погашена в процесі розгляду справи, тому припинення провадження на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України є необґрунтованим.

За таких обставин, ухвалу господарського суду Одеської області від 09 березня 2017 року слід скасувати.

Підсумовуючи вищевикладене, оскільки доводи апеляційних скарг знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення та ухвали суду першої інстанції, судова колегія доходить висновку про наявність підстав для скасування рішення господарського суду Одеської області від 09.03.2017 року та ухвали господарського суду Одеської області від 09.03.2017 року про припинення провадження у справі, а позов Державного підприємства Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний Інститут морського транспорту Чорноморндіпроект - задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати розподіляються відповідно до приписів ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.99, п.2 ст.103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Державного підприємства Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний Інститут морського транспорту Чорноморндіпроект задовольнити.

Рішення господарського суду Одеської області від 09 березня 2017 року у справі №916/287/17 скасувати.

Ухвалу господарського суду Одеської області від 09 березня 2017 року у справі №916/287/17 скасувати.

Позов Державного підприємства Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний Інститут морського транспорту Чорноморндіпроект задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на користь Державного підприємства Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний Інститут морського транспорту Чорноморндіпроект 220 877,33 (двісті двадцять тисяч вісімсот сімдесят сім грн. 33 коп.) грн., з яких 116 236,02 (сто шістнадцять тисяч двісті тридцять шість грн. 02 коп.) грн. - основного боргу, 95 402,93 (девяносто пять тисяч чотириста дві грн. 93 коп.) грн. - інфляційних втрат та 9 238,38 грн. (девять тисяч двісті тридцять вісім грн. 38 коп.) 3% річних.

В задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 підприємства Морська-пошуково-рятувальна служба відмовити.

Стягнути з Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на користь Державного підприємства Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний Інститут морського транспорту Чорноморндіпроект 3200 (три тисячі двісті) грн. судового збору.

Доручити господарському суду Одеської області видати відповідні накази із зазначенням реквізитів сторін.

Постанова набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови підписаний 13.07.2017 року

Головуючий суддя А.І. Ярош

Суддя В.А. Лисенко

Суддя Т.Я. Гладишева