ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" липня 2017 р.Справа № 916/655/17

За позовом Прокурор Одеської місцевої прокуратури №2 Одеської області;

в інтересах держави в особі, якою є Одеська міська рада;

3-тя особа позивача: Департамент комунальної власності Одеської міської ради;

ддо відповідача Суб'єкт підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_2

про стягнення 45063,36грн.

Суддя Гуляк Г.І.

Представники:

Від позивача: Озерова О.Д. - пред. прокуратури, Осік А.С. - за дорученням;

Від відповідача: СПД ОСОБА_2, - паспорт, ОСОБА_5 - за дорученням;

Від третьої особи: Бондар О.В. - за дорученням;

Суть спору: Виконувач обов'язків заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави в особі Одеської міської ради звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення 45 063,36 гривень.

Прокурор вимоги обґрунтовує посилаючись на рішення ОМР №1803-ХХІV від 26.09.2003р. та у подальшому між ОМР та Суб'єктом підприємницької діяльності-фізичною особою ОСОБА_2 06.07.2004 року укладено договір оренди землі, відповідно до якого відповідачу надано у користування на 49 років земельну ділянку. Однак, відповідач орендну плату не сплачує, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість в сумі 45063,36грн.

Ухвалою суду від 20.03.2017 року порушено провадження у справі №916/655/17 та призначено засідання суду та залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Департамент комунальної власності Одеської міської ради.

Розгляд справи було відкладено у зв'язку з нез'вленням представників відповідача у судове засідання ухвалою суду від 03.04.2017 року та призначено засідання на 24.04.2017 року.

24.04.2017 року представник Одеської міської ради надав клопотання в порядку ст. 69 ГПК України, вказане клопотання судом розглянуто та задоволено строк розгляду справи продовжено до 2 червня 2017 року, ухвалою суду від 10.05.2017 року.

Представник прокуратури 22.05.2017 року звернувся до суду з клопотання в порядку ст.69 ГПК України та ухвалою суду від 06.10.2017 року вказане клопотання судом розглянуто та задоволено, строк розгляду справи продовжено до 19 червня 2017 року.

Відповідач 19.06.2017 року звернувся до суду з клопотанням в порядку ст. 69 ГПК України, вказане клопотання судом розглянуто та задоволено, ухвалою суду від 19.06.2017 року.

26.06.2017 року представник відповідача надав відзив на позовну заяву, відповідно якого вимоги позивача визнає частково на суму 32087,87 гривень, в решті вимог просить суд відмовити з підстав викладених у відзиві на позов.

На адресу суду надійшли письмові пояснення щодо стягнення орендної плати за 2016 рік з індексацією грошової оцінки землі за вх.№14475/17 від 03.07.2017 року, які долучено до матеріалів справи.

Представник прокуратури позов підтримав, надав копію рішення суду від 17.09.2017 у справі №916/2665/14, відповідно якого було внесено зміни до договору оренди земельної ділянки від 06.07.20104 року, надані докази залучено до матеріалів справи.

Позивач усно у судових засіданнях повідомив, що позовні вимоги прокурора підтримує в повному обсязі, надав письмові пояснення стосовно індексації суми на 2016 рік, які залучено до справи.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Департамент комунальної власності Одеської міської ради позовні вимоги прокурора підтримує повністю.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши доводи сторін, суд встановив наступне:

Рішенням Одеської міської ради №1803-ХХІУ від 26.09.2003 надано у строкове, платне володіння і користування фізичній особі - підприємцю ОСОБА_2 (надалі - ФОП ОСОБА_2.) земельну ділянку, площею 539 кв.м., що знаходиться у АДРЕСА_2.

На підставі вказаного рішення між Одеською міською радою та ФОП ОСОБА_2 укладено договір оренди землі від 06.07.2004, який зареєстровано в Одеському міському управлінні Одеської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру", про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 23.07.2004 за № 15. Предметом вказаного договору (п. 1.1 договору) є земельна ділянка, площею 539 кв.м., що знаходиться у АДРЕСА_2. Договір укладено строком на 49 років (п. 3.1 договору), для експлуатації автомобільної майстерні.

Між сторонами укладено акт прийому-передачі земельної ділянки від 06.07.2004, площею 539 кв.м., що знаходиться у АДРЕСА_2.

В п. 14.1 договору передбачено, що договір набирає чинності після підписання його сторонами та державної реєстрації.

Відповідно до п. 4.1 зазначеного договору орендна плата за земельну ділянку площею 539 кв.м. розрахована у розмірі 8,8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та складає 5691,84 грн. на рік, орендна плата вноситься ФОП ОСОБА_2 з моменту підписання цього договору у грошовій безготівковій формі.

Рішенням господарського суду Одеської області від 17.09.2014 у справі №916/2665/14 задоволено позов Одеської міської ради до ФОП ОСОБА_2, треті особи: Департамент комунальної власності Одеської міської ради, Управління Держземагентства у м. Одесі Одеської області про внесення змін до договору оренди.

Зазначеним рішенням господарського суду Одеської області було внесено зміни до договору оренди землі від 06.07.2004, яким Одеською міською радою передано ФОП ОСОБА_2 земельну ділянку площею 539 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 терміном на 49 років та п. 2.3 Договору викладено у наступній редакції: "Нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 156 кв.м. становить 217 395,36 грн. згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 28.08.2013 №107/М, складеного управлінням Держземагентства у м. Одесі Одеської області та земельної ділянки площею 383 кв.м. становить 533 733,48 грн. згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 28.08.2013 №106/М, складеного управлінням .Держземагентства у м. Одесі Одеської області" та п. 4.1 договору викладено у наступній редакції: "Орендна плата за земельну ділянку, загальною площею 539 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2, розрахована у розмірі 5% від нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки та складає 37 556,44 грн.". Рішення господарського суду Одеської області набрало законної сили відповідно до постанови Одеського апеляційного господарського суду від 23.04.2015 та постанови Вищого господарського суду України від 15.12.2015.

Як зазначив представник позивача, орендна плата за земельну ділянку, загальною площею 539 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2, складає 37 556,44 грн. на рік. Відповідно до п. 4.4 договору, орендар не звільняється від орендної плати і сплачує її незалежно від результатів його господарської діяльності.

Відповідно до інформації, наданої Департаментом комунально власності Одеської міської ради від 21.02.2017, ФОП ОСОБА_2 покладені на нього зобов'язання законом та договором щодо сплати орендної плати не виконує та згідно розрахунку заборгованість відповідача за користуванні земельною ділянкою, площею 539 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2, станом на 31.01.2017 р. складає 45 063,36 гривень.

Представник третьої особи надав обґрунтований розрахунок заявленої до стягнення суми, відповідно якого з урахуванням рішення господарського суду одеської області починаючи з травня 2015 року відповідачем була недоплачена сума 19 358,50 гривень, за 2016 рік сума заборгованості склала 25704,86 гривень. Крім того Департаментом комунальної власності Одеської міської ради 08.12.2016 року на адресу відповідача була скерована претензія щодо проведення повного розрахунку заборгованості у строк до 4 січня 2017 року, яка відповідачем була залишена без виконання.

Представник відповідача з вимоги погоджується частково та зазначив, що заборгованість перед позивачем за 2015 рік складає 20284,27 гривень та за 2016 рік борг складає 11803,60 гривень, що разом 32087 гривень.

Крім того представник відповідача надав письмові пояснення стосовно індексації, на його думку умовами договору оренди землі повинно бути прямо передбачена можливість зміни розміру орендної плати у зв'язку з індексацією грошової оцінки землі відповідно до Податкового кодексу України, а тому вимога про стягнення з ОСОБА_2 орендної плати за 2016 рік з урахуванням індексації грошової оцінки землі не може бути задоволена.

Вирішуючи питання про обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить з наступного.

В силу положень ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ч. 2 ст.509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зобов'язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з частиною 1 статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч.1 ст. 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і не господарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

В силу ч. 1 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк користування майно для здійснення господарської діяльності. Згідно з ч. 6 названої статті до відносин оренди застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Статтею 1 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

За приписами ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 21 Закону України „Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно з п. 289.2 ст. 289 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року. Так, згідно офіційних даних Держгеокадастру, коефіцієнт індексації нормативно грошової оцінки земель у 2015 році становив - 1,433.

Крім того суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача на те, що відповідно до п. 271.1.1. ст. 271 Податкового кодексу України базою оподаткування земельним податком, зокрема, є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого розділом XII цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Також, відповідно до п. 4.3. Договору орендна плата, враховуючи невиплачену, підлягає індексації.

Згідно з п. 289.2. ст. 289 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кі = 1:100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік.

Відповідно до інформації Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель за 2015 рік становить 1,433 (крім сільськогосподарських угідь) та 1,2 для сільськогосподарських угідь (рілля, перелоги, сіножаті, пасовища, багаторічні насадження). Суд вважає заперечення відповідача безпідставними

Відповідач в порушення наведених вище норм закону та умов договору оренди землі , протягом періоду з травня 2015 року по січень 2017 року ФОП ОСОБА_2 своєчасно та у повному обсязі не вносив орендну плату, в результаті чого, станом на момент вирішення даного спору у відповідача наявна заборгованість з орендної плати в сумі 45 063,36 гривень.

З викладених обставин, позовні вимоги прокурора в інтересах Одеської міської ради про стягнення із ФОП ОСОБА_2 заборгованості із орендної плати в сумі 45 063,36 гривень підлягають задоволенню як законні та обґрунтовані.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. В свою чергу, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Разом з тим, ст. 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку щодо необхідності задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі шляхом присудження до стягнення із фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на користь Одеської міської ради заборгованості з орендної плати в розмірі 45 063,36 гривень відповідно до ст. ст. 11, 15, 16, 509, 525, 526, 617 Цивільного кодексу України, ст. ст. 179, 193 Господарського кодексу України, ст. 93 Земельного кодексу України, ст. ст. 1, 2, 4, 13-15, 17, 18, 21 Закону України „Про оренду землі".

Судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача згідно зі ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 49, 82- 85 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Одеської міської ради (65004, м, Одеса, пл. Думська,1, , банк - УДК в Одеській області, МФО 828011, одержувач коштів - місцевий бюджет Малиновського району №007, КБК 18010600) заборгованість по сплаті орендних платежів в сумі 45 063 (сорок п'ять тисяч шістдесят три) гривни 36 копійок .

3. Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь прокуратури Одеської області (65026, м. Одеса, вул. Пушкінська,3, код 03528552) 1600 (одну тисячу шістсот) грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст.85 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Повне рішення складено 10 липня 2017 р.

Суддя Г.І. Гуляк