РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2017Справа №910/7891/17
За позовом Дочірнього підприємства «Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління «Ліфт-3» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівна компанія №7»

про стягнення 87903,51 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Нищенко С.І. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано вимоги указаного позову, з урахуванням прийнятої судом в порядку ст.ст. 22, 55 ГПК України заяви про зменшення позовних вимог від 20.06.2017, про стягнення суми заборгованості та санкцій у зв'язку з неналежним виконанням Відповідачем зобов'язань розрахуватися за надані йому послуги по Договору субпідряду № 91-01 від 02.04.2015.

Відповідач обґрунтованих заперечень проти позову не подав, у судові засідання представників не направив, хоча судом були вчинені всі дії щодо належного повідомлення Відповідача про призначення справи до розгляду - ухвали суду надсилалися на адресу місцезнаходження Відповідача згідно відомостей з ЄДР, тому будь-які несприятливі наслідки ненаправлення представників у засідання покладаються на Відповідача.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Аналогічна правова позиція викладена в п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18. Суд приймає до уваги, що явка представників сторін у засідання обов'язковою не визнавалась. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, та перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність встановлених ст. 77 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи та відповідно до статті 75 ГПК України, здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі укладеного 02.04.2015 між Позивачем, як підрядником, та Відповідачем, як головним підрядником, Договору № 91-01 (далі - Договір), Позивачем під час строку його дії (п.5.1) були виконані для Відповідача обумовлені Договором субпідрядні роботи, що підтверджується залученим до матеріалів справи актами форми КБ2в та довідками форми КБ3 за жовтень 2015 року, а також актами вартості устаткування, що придбавалось для виконання робіт, на загальну суму 194933,88 грн.

Указані акти та довідки підписані сторонами, скріплені печатками, зауважень не містять.

Проте Відповідач у встановлені Договором строки виконані для нього роботи повністю не оплатив (оплатив лише аванс), виконання на його замовлення робіт не спростував, і доказів наявності у Відповідача претензій щодо якості та/або комплектності виконаних Позивачем за Договором та відображених у вказаних актах робіт матеріали справи не містять.

Відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, обставин, на які посилається Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростував.

Наявність у Відповідача заборгованості в сумі 58933,88 грн., яка не була погашена на час подання позову, та залишається непогашеною на даний час, Позивачем належним чином відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України та ст. 193 ГК України доведена, документально підтверджена і Відповідачем не спростована.

Розрахунок заборгованості судом перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним; розмір заборгованості є доведеним залученими Позивачем до справи вищеописаними доказами, а також відсутністю їх спростування з боку Відповідача.

Враховуючи вищенаведене позовні вимоги про стягнення 58933,88 грн. заборгованості визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також, виходячи з положень ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, ч. 2 ст. 193 ГК України, Відповідач є порушником грошового зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом, та зокрема у вигляді нарахування та стягнення:

- пені на підставі п. 4.2 Договору, ст.ст. 546, 549 ЦК України, з урахуванням ч. 6 ст. 232 ГК України;

- втрат від інфляції та 3% річних за ст. 625 ЦК України.

Розрахунок пені та 3% річних судом перевірено та визнано обґрунтованим, оскільки розраховані Позивачем санкції не перевищують дозволені до стягнення згідно з законом, а їх розмір є доведеним залученими Позивачем до справи вищеописаними доказами, а також відсутністю їх спростування з боку Відповідача.

З огляду на наведене позовні вимоги про стягнення 12629,61 грн. пені та 2785,23 грн. 3% річних визнаються судом обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Натомість розрахунок інфляції містить арифметичні помилки, у зв'язку з чим судом зроблено власний розрахунок, за заявлений Позивачем період нарахування, наступним чином:

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргу
01.12.2015 - 31.05.201758933.881.20211914.96
Відтак, обгрунтованою сумою до стягнення є 11914,96 грн. втрат від інфляції; у іншій часині суд у позові відмовляє у зв'язку з арифметичною необґрунтованістю розрахунку.

Судовий збір за ст. 49 ГПК України покладається на сторін пропорційно розміру задоволених вимог. Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівна компанія №7» (м. Київ, проспект Відрадний, 103; ідентифікаційний код 38792326) на користь Дочірнього підприємства «Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління «Ліфт-3» (м. Київ, вул. Михайла Котельникова, 23; ідентифікаційний код 05432796) 58933 (п'ятдесят вісім тисяч дев'ятсот тридцять три) грн. 88 коп. заборгованості, 12629 (дванадцять тисяч шістсот двадцять дев'ять) грн. 61 коп. пені, 2785 (дві тисячі сімсот вісімдесят п'ять) грн. 23 коп. 3% річних, 11914 (одинадцять тисяч дев'ятсот чотирнадцять) грн. 96 коп. втрат від інфляції, а також 1293 (одну тисячу двісті дев'яносто три) грн. 96 коп. судового збору. Видати наказ.

У іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 07.07.2017

Суддя Сташків Р.Б.