ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.07.2017 Справа № 905/949/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Мельниченко Ю.С., при секретарі судового засідання (помічнику судді) Паюновій Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства Донецьксталь - металургійний завод, м.Покровськ Донецької області

до відповідача-1: Державного підприємства ОСОБА_1 залізниця, м. Донецьк

до відповідача-2: Приватного акціонерного товариства Північний гірничо-збагачувальний комбінат, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до відповідача-3: Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ

про стягнення 12236 грн. 43 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: представник не з'явився;

від відповідача-1: представник не з'явився;

від відповідача-2: ОСОБА_1 представник за довіреністю вих.№44/81 від 18.01.2017р.

від відповідача-3: представник не з'явився;

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до ст. 811 Господарського-процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 04.07.2017р. суд виходив до нарадчої кімнати (каб. 324) для прийняття рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Приватне акціонерне товариство Донецьксталь - металургійний завод, м.Покровськ Донецька область, звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача-1, Державного підприємства ОСОБА_1 залізниця, м. Донецьк, відповідача-2, Приватного акціонерного товариства Північний гірничо-збагачувальний комбінат, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, та до відповідача-3, Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ про стягнення 12236 грн. 43 коп.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 27.04.2017р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 24.05.2017р.

Ухвалою від 24.05.2017р. господарським судом Донецької області було відкладено розгляд справи на 08.06.2017р.

Ухвалою від 08.06.2017р. господарським судом Донецької області було продовжено строк розгляду спору на 15 днів та відкладено розгляд справи на 04.07.2017р.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вантаж окатиші залізорудні, який перевозився за залізничними накладними на групу вагонів №45238409 від 08.12.2016р. ( напіввагон №59196246 в кількості 69650 кг), №47922752 від 02.12.2016р. (напіввагон №56519242 в кількості 70850 кг), №47922760 від 02.12.2016р. (напіввагони №56032345 в кількості 69800 кг, №59957605 в кількості 69050 кг), був доставлений на станцію призначення з недостачею вантажу, про що складено комерційні акти БК №443534/109 від 12.12.2016р., БК №443530/103 від 06.12.2016р., БК №443532/105 від 06.12.2016р., БА №443531/104 від 06.12.2016р. відповідно.

Нормативно позивні вимоги обґрунтовані ст.ст. 909, 917, 924, 925 Цивільного кодексу України, ст.ст. 307, 308, 314, 315 Господарського кодексу України, ст.ст. 6, 31, 32, 110, 114, 115, 127, 129, 130 Статуту залізниць України, ст. 12 Закону України «Про залізничний транспорт».

Позивач про судові засідання 24.05.2017р., 08.06.2017р. та 04.07.2017р. був повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення рекомендованого листу з відміткою про його отримання 03.05.2017р., 30.05.2017р. та 15.06.2017р., однак у засідання суду представника не направив, про причини неявки суд не повідомив.

22.05.2017р. позивач через канцелярію господарського суду Донецької області надіслав письмові пояснення (б/н від 19.05.2017р.) з додатками, в тому числі оригінали комерційних актів БК №443534/109 від 12.12.2016р., БК №443530/103 від 06.12.2016р., БК №443532/105 від 06.12.2016р., БА №443531/104 від 06.12.2016р.

Відповідач-1 у свою чергу про судові засідання 24.05.2017р., 08.06.2017р. та 04.07.2017р. був повідомлений належним чином. Відповідно до п.6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014р. №01-06/1290/14 учасник судового процесу, який знаходиться на території проведення АТО, вважатиметься належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду, зокрема, якщо відповідну ухвалу господарським судом надіслано поштою за місцезнаходженням учасника судового процесу, зазначеним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Якщо у господарського суду наявні достовірні (тобто документально підтверджені підприємством звязку) відомості про неможливість здійснення поштових відправлень до певних населених пунктів чи місцевостей, а також у випадках, коли поштові відправлення учасникам судового процесу все ж було надіслано, але їх повернуто підприємством звязку через неможливість вручення, суд здійснює відповідне повідомлення шляхом надсилання телеграми, телефонограми, з використанням факсимільного зв'язку чи електронною поштою або з використанням інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення. У такому разі на примірнику переданого тексту, що залишається у матеріалах справи, зазначаються дата і година його передачі і прізвища та ініціали осіб, які передали і прийняли текст. У матеріалах справи мають міститися документи, що підтверджують отримання учасником судового процесу повідомлення (завірений судом витяг з журналу реєстрації телефонограм, журналу реєстрації електронних поштових відправлень тощо). За неможливості здійснити повідомлення учасника судового процесу і в такий спосіб - інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). У такому разі на роздрукованій сторінці з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначаються дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також вчиняється його підпис.

Відділом документального забезпечення та контролю господарського суду Донецької області було встановлено неможливість направлення за належністю поштової кореспонденції ДП "ОСОБА_1 залізниця". За таких обставин, інформація про час і місце судового засідання була розміщена на сторінці суду.

Отже, відповідача-1 було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом були створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

Проте, відповідач-1 в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надав.

Представник відповідача-2 у судовому засіданні 04.07.2017р. заперечив проти задоволення позовних вимог. 03.07.2017р. від відповідача-2 до суду надійшов відзив на позовну заяву (вих.№258/81 від 29.06.2017р.), у якому останній проти позовних вимог заперечує, посилаючись на ті обставини, що обовязок надати придатний для перевезення вантажу рухомий склад належить саме залізниці, яка прийнявши вантаж до перевезення підтвердила придатність вагонів до перевезення як в комерційному, так й в технічному стані, взяла на себе відповідальність за збереження вантажу. 04.07.2017р. відповідачем-2 на офіційну електронну пошту суду було надіслано довідку (вих.№2795/81 від 30.06.2017р.) щодо кількості та вартості вантажу, відправленого за спірними накладними.

Представник відповідача-3 у судовому засіданні 08.06.2017р. заперечив проти задоволення позовних вимог. 06.06.2017р. через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву (вих.№2022/587 від 06.06.2017р.), у якому останній також заперечив проти задоволення позовних вимог посилаючись на норми ст.111 Статуту залізниць України та втрату вантажу через невиконання відповідачем-2 своїх обовязків.

З огляду на достатність наявних в матеріалах справи документів для правильного вирішення спору, враховуючи, що неявка в судове засідання належним чином повідомленого відповідача-1 та ненадання ним відзиву на позовну заяву не впливає на правову оцінку спірних правовідносин та не перешкоджає вирішенню справи, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази в порядку ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

30.04.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Інкостил Груп (постачальник) та Приватним акціонерним товариством Донецьксталь - металургійний завод (покупець) був підписаний договір поставки №, згідно з умовами якого постачальник зобовязується передати у власність позивача залізорудні окатиші виробництва Приватного акціонерного товариства Північний гірничо-збагачувальний комбінат, а позивач зобовязується прийняти вказаний товар та сплатити його на умовах, передбачених договором та специфікаціями до нього.

Згідно п.2.2 договору від 30.04.2015р. № в специфікаціях до договору вказуються наступні відомості про товар, постачання якого буде здійснюватися згідно з договором: найменування товару, строк поставки товару, ціна товару за одну метричну тону, приплати та скидки за зміну якісних показників, кількість товару навалом, загальна вартість товару.

За змістом розділу 3 договору обсяг товару, що постачається визначається в специфікаціях. Постачання товару за договором здійснюється на умовах FCA-станція ОСОБА_2 або Рядова, Придніпровської залізниці згідно з договором, специфікаціями до нього та щодобовим графіком поставки. Поставка товару здійснюється з урахуванням реквізитів покупця, вказаних покупцем. Датою поставки вважається дата календарного штемпеля станції відправлення вказана в графі 56 залізничної накладної. (п.п.3.1. 3.3. Договору поставки № від 30.04.2015р.

Відповідно до п.3.11 договору від 30.04.2015р. № перехід права власності на товар від постачальника до покупця здійснюється на станції ОСОБА_2 або Рядова, Придніпровської залізниці після відповідної відмітки в залізничній накладній про приймання товару до перевезення залізницею.

За змістом специфікації №20 від 21.10.2016р. до договору від 30.04.2015р. № постачальник мав поставити позивачу у листопаді 2016р. залізорудні окатиші виробництва Приватного акціонерного товариства Північний гірничо-збагачувальний комбінат у кількості +/-96000 тон, ціною 2257,49 грн. за тону (з ПДВ) на суму 180 599 040 грн. 00 коп. Умови та місце постачання: FCA ст.Мушкетово, ОСОБА_2 залізниці, вантажоотримувач ПрАТ Донецьксталь-металургійний завод, код підприємства 2104, станція Мушкетово, ОСОБА_2 залізниці, код станції 484009.

08.12.2016р. ПрАТ «ПГЗК» (вантажовідправник) зі станції ОСОБА_2 залізниці на станцію Мушкетово ОСОБА_2 залізниці завантажило по накладній на групу вагонів №45238409 вантаж окатиші залізорудні, в тому числі у напіввагоні № 59196246 в кількості 69650 кг та передало вказаний вантаж для перевезення до ПрАТ «Донецьксталь» - металургійний завод». Згідно з накладною окатиші залізорудні офлюсовані, пакування навалом, вантаж розміщено та закріплено згідно з п.3.1. рисунок 2 сх.А гл. 14 Додатка 3 до СМГС.

02.12.2016р. ПрАТ «ПГЗК» (вантажовідправник) зі станції ОСОБА_2 залізниці на станцію Мушкетово ОСОБА_2 залізниці завантажило по накладній на групу вагонів №47922752 вантаж окатиші залізорудні, в тому числі у напіввагоні № 56519242 в кількості 70850 кг та передало вказаний вантаж для перевезення до ПрАТ «Донецьксталь» - металургійний завод». Згідно з накладною окатиші залізорудні офлюсовані, пакування навалом, вантаж розміщено та закріплено згідно з п.3.1. рисунок 2 сх.А гл. 14 Додатка 3 до СМГС.

02.12.2016р. ПрАТ «ПГЗК» (вантажовідправник) зі станції ОСОБА_2 залізниці на станцію Мушкетово ОСОБА_2 залізниці завантажило по накладній на групу вагонів №47922760 вантаж окатиші залізорудні, в тому числі у напіввагонах № 56032345, №59957605 в кількості 69800 кг та 69050 кг відповідно, та передало вказаний вантаж для перевезення до ПрАТ «Донецьксталь» - металургійний завод». Згідно з накладною окатиші залізорудні офлюсовані, пакування навалом, вантаж розміщено та закріплено згідно з п.3.1. рисунок 2 сх.А гл. 14 Додатка 3 до СМГС.

Як зазначено у вказаних залізничних накладних власник вантажу - Приватне акціонерне товариство Донецьксталь - металургійний завод згідно договору № від 30.04.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Інкостіл Груп та Приватним акціонерним товариством Донецьксталь - металургійний завод. Відвантаження здійснено з виробництва.

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного Кодексу України, за договором перевезення перевізник зобов'язаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу, відповідно до ч.3 ст.909 ЦК України та ч.2 ст.307 ГК України, підтверджується складанням транспортної накладної.

Стаття 6 Статуту залізниць України визначає, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

Зазначені залізничні накладні оформлені у встановленому порядку та відповідно до положень частини 2 статті 307 ГК України та статті 6 Статуту залізниць України за своєю правовою природою є двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу і підтверджує укладення договору перевезення вантажу залізничним транспортом.

З огляду на положення статей 11 ЦК України та 174 ГК України вони є підставою для виникнення у сторін цієї угоди визначених в них прав та обовязків.

Статтею 12 Закону України Про залізничний транспорт унормовано, що підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству (ст. 110 Статуту).

Відповідно до ч.1 ст. 129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Пунктом а. ч. 2 ст. 129 Статуту встановлено, що для засвідчення невідповідності маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Як вбачається з матеріалів справи, на станції призначення Мушкетово ОСОБА_2 залізниці було складено комерційний акт БК 443534/109 від 12.12.2016р., у якому значиться, що в доповнення до акту загальної форми ст.Мушкетово ОСОБА_2 залізниці №206 від 12.12.2016р. на 200 т. вагонних тензометричних вагах ст. Сортувальна тип 66-200-50-2 м, що пройшли госповірку 12.10.2016р., було здійснено комісійне переважування вагону №59196246. За документом значиться окатиші залізорудні, навалом, вага при відправленні визначена на вагонних вагах статичних (150т). Брутто не вказано, тара 23100 кг, нетто 69650 кг. Фактично виявилось брутто 90150 кг, тара 23100кг, нетто 67050 кг, що менше документа на 2600кг. При візуальному огляді виявлено: навантаження холмоподібне з відкосами, нижче бортів 800-1000мм, над 2-4 люками праворуч по ходу потягу мається поглиблення діаметром 1800мм, глибиною 1000мм, на ходових частинах видні сліди течі вантажу. Мається нещільне прилягання 2-3 люків, на що складено акт форми ГУ-106. Технічно вагон справний. Огляд вагону, переважування в режимі статика здійснювалась комерційним агентом станції Мушкетово ОСОБА_3, у присутності заст. керівника станції Мушкетово ОСОБА_4, представника ПрАТ «Донецьксталь МЗ» ОСОБА_5, ваговика станції Сортувальна Паршиною. Завідуючий вантажним двором по штату відсутній.

Крім того, на станції призначення Мушкетово ОСОБА_2 залізниці було складено комерційний акт БК 443530/103 від 06.12.2016р., у якому значиться, що в доповнення до акту загальної форми ст.Мушкетово ОСОБА_2 залізниці №188 від 06.12.2016р. на 200 т. вагонних тензометричних вагах ст. Сортувальна тип 66-200-50-2 м, що пройшли госповірку 12.10.2016р., було здійснено комісійне переважування вагону №56519242. За документом значиться окатиші залізорудні, навалом, вага при відправленні визначена на вагонних вагах статичних (150т). Брутто не вказано, тара 22800 кг, нетто 70850 кг. Фактично виявилось брутто 92450 кг, тара 22800кг, нетто 69650 кг, що менше документа на 1200кг. При візуальному огляді виявлено: навантаження в вагоні холмоподібне, нижче рівня бортів на 600мм, зліва по ходу потягу над 2 та 3 люками мається виїмка вантажу розміром 1500х1000х1000мм. На хребтових балках та ходових частинах вагону мається просипання вантажу окатиші. Праворуч зігнутий 2 люк; нещільне прилягання кришки люка, на що складено акт форми ГУ-106. Технічно вагон справний. Огляд вагону, переважування в режимі статика здійснювалась комерційним агентом станції Мушкетово ОСОБА_6, у присутності заст. керівника станції Мушкетово ОСОБА_4, представника ПрАТ «Донецьксталь МЗ» ОСОБА_7, ваговика станції Сортувальна Перміновою. Завідуючий вантажним двором по штату відсутній.

Крім того, на станції призначення Мушкетово ОСОБА_2 залізниці було складено комерційний акт БК 443531/104 від 06.12.2016р., у якому значиться, що в доповнення до акту загальної форми ст.Мушкетово ОСОБА_2 залізниці №190 від 06.12.2016р. на 200 т. вагонних тензометричних вагах ст. Сортувальна тип 66-200-50-2 м, що пройшли госповірку 12.10.2016р., було здійснено комісійне переважування вагону №56032345. За документом значиться окатиші залізорудні, навалом, вага при відправленні визначена на вагонних вагах статичних (150т). Брутто не вказано, тара 21900 кг, нетто 69800 кг. Фактично виявилось брутто 89350 кг, тара 21900кг, нетто 67450 кг, що менше документа на 2350кг. При візуальному огляді виявлено: навантаження в вагоні холмоподібне, нижче рівня бортів на 600мм, зліва по ходу потягу над 5 та 6 люками мається виїмка вантажу розміром 2000мм на 1000мм, глибиною 1500мм. На хребтових балках та ходових частинах вагону мається просипання вантажу окатиші залізорудні. Праворуч зігнуті 5 та 6 люка; нещільне прилягання люків, на що складено акт форми ГУ-106. Технічно вагон справний. Огляд вагону, переважування в режимі статика здійснювалась комерційним агентом станції Мушкетово ОСОБА_6, у присутності заст. керівника станції Мушкетово ОСОБА_4, представника ПрАТ «Донецьксталь МЗ» ОСОБА_7, ваговика станції Сортувальна Перміновою. Завідуючий вантажним двором по штату відсутній.

Крім того, на станції призначення Мушкетово ОСОБА_2 залізниці було складено комерційний акт БК 443532/105 від 06.12.2016р., у якому значиться, що в доповнення до акту загальної форми ст.Мушкетово ОСОБА_2 залізниці №180 від 06.12.2016р. на 200 т. вагонних тензометричних вагах ст. Сортувальна тип 66-200-50-2 м, що пройшли госповірку 12.10.2016р., було здійснено комісійне переважування вагону №59957605. За документом значиться окатиші залізорудні, навалом, вага при відправленні визначена на вагонних вагах статичних (150т). Брутто не вказано, тара 22950 кг, нетто 69050 кг. Фактично виявилось брутто 89950 кг, тара 22950кг, нетто 67000 кг, що менше документа на 2050кг. При візуальному огляді виявлено: навантаження в вагоні холмоподібне, нижче рівня бортів на 800мм, зліва по ходу потягу над 3 та 4 люками мається виїмка вантажу розміром 2000мм на 2500мм, глибиною 2000мм. На хребтових балках та ходових частинах вагону мається просипання вантажу окатиші залізорудні. Ліворуч нещільне прилягання кришки 2,3 люків, немає армувального листа довжиною 200мм, про що складено акт форми ГУ-106. Технічно вагон справний. Огляд вагону, переважування в режимі статика здійснювалась комерційним агентом станції Мушкетово ОСОБА_6, у присутності зам.керівника станції Мушкетово ОСОБА_4, представника ПрАТ «Донецьксталь МЗ» ОСОБА_7, ваговика станції Сортувальна Перміновою. Завідуючий вантажним двором по штату відсутній.

Пунктом 10 Правил складання актів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р., передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Суд встановив, що комерційні акти БК №443534/109 від 12.12.2016р., БК №443530/103 від 06.12.2016р., БК №443532/105 від 06.12.2016р., БА №443531/104 від 06.12.2016р. підписані належними особами у відповідності до п.10 Правил складання актів.

Належність складання актів та їх дійсність сторонами не заперечується.

Статтею 920 Цивільного кодексу України встановлено, що у випадку порушення зобовязань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно ст.26 Закону України Про залізничний транспорт обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Підставою для покладання на відправника відповідальності, згідно ст. 122 Статуту, за неправильне зазначення ним відомостей про масу вантажу, є комерційний акт, складений у випадках передбачених ст.129 Статуту.

Так, невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена відправником у залізничних накладних на групу вагонів №45238409 від 08.12.2016р., №47922752 від 02.12.2016р., №47922760 від 02.12.2016р., засвідчено належним доказом - комерційними актами БК №443534/109 від 12.12.2016р., БК №443530/103 від 06.12.2016р., БК №443532/105 від 06.12.2016р., БА №443531/104 від 06.12.2016р. відповідно.

Вказані акти за своєю формою та змістом відповідають вимогам Статуту залізниць України та Правил складання актів, а тому визнаються судом належним доказом на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеній у накладних, фактичній масі вантажу.

Частиною 1 статті 115 Статуту залізниць України передбачено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» за вих.№2795/81 від 30.06.2017р. (вантажовідправник):

- за накладною №47922760 від 02.12.2016р. було відправлено обкотиші залізорудні, офлюсовані з загальною масою нетто 1 038 650 кг (в т.ч. і в спірних вагонах №59957605- маса нетто 69 050 кг та №56032345- маса нетто 69 800 кг), вартість яких складає 2 039 грн. 26 коп. (без ПДВ) за тонну;

- за накладною №47922752 від 02.12.2016р. було відправлено обкотиші залізорудні, офлюсовані з загальною масою нетто 210 000 кг (в т.ч. і в спірних вагонах №56519242 70 850 кг), вартість яких складає 2 039 грн. 26 коп. (без ПДВ) за тонну;

- за накладною №45238409 від 08.12.2016р. було відправлено обкотиші залізорудні, офлюсовані з загальною масою нетто 2 222 800 кг (в т.ч. і в спірних вагонах №59196246 - маса нетто 69 650 кг), вартість яких складає 2 061 грн. 34 коп. (без ПДВ) за тонну.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Відповідно до п. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 N 644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за N 862/5083, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 1% маси, зазначеної в перевізних документах для залізної руди.

Отже, недостача вантажу у напіввагоні №59196246 становить 69650 67050 = 2600 кг., або 2,6 т. Природна втрата маси вантажу з застосуванням 1% маси, зазначеної в перевізному документі становить 69650 кг. Х 1% = 696,5 кг. Недостача вантажу у вагоні № 59196246 з урахуванням норми природної втрати маси вантажу з застосуванням 1% маси, зазначеної в перевізному документі, становить 2600 кг. 696,5 кг. = 1903,5 кг. або 1,9035 т.

Згідно розрахунку, що міститься в матеріалах справи, вартість недостачі розрахована позивачем з урахуванням норми природної втрати маси вантажу з застосуванням 1% маси, зазначеної в перевізному документі, та заявлена за залізничною накладною №45238409 від 08.12.2016р. у розмірі 4352 грн. 32 коп.

Суд, перевіривши розрахунок позовних вимог, встановив, що розрахунок є арифметично невірним. Фактично розмір недостачі складає 4708 грн. 52 коп.

Недостача вантажу у напіввагоні №56519242 становить 70850 69650 = 1200 кг., або 1,2т. Природна втрата маси вантажу з застосуванням 1% маси, зазначеної в перевізному документі становить 70850 кг. Х 1% = 708,5 кг. Недостача вантажу у вагоні № 56519242 з урахуванням норми природної втрати маси вантажу з застосуванням 1% маси, зазначеної в перевізному документі, становить 1200 кг. 708,5 кг. = 491,5 кг. або 0,4915 т.

Згідно розрахунку, що міститься в матеріалах справи, вартість недостачі розрахована позивачем з урахуванням норми природної втрати маси вантажу з застосуванням 1% маси, зазначеної в перевізному документі, та заявлена за залізничною накладною №47922752 від 02.12.2016р. у розмірі 1106 грн. 21 коп.

Суд, перевіривши розрахунок позовних вимог, встановив, що розрахунок є арифметично невірним. Фактично розмір недостачі складає 1202 грн. 75 коп.

Недостача вантажу у напіввагоні №56032345 становить 69800 67450 = 2350 кг., або 2,35 т. Природна втрата маси вантажу з застосуванням 1% маси, зазначеної в перевізному документі становить 69800 кг. Х 1% = 698 кг. Недостача вантажу у вагоні №56032345 з урахуванням норми природної втрати маси вантажу з застосуванням 1% маси, зазначеної в перевізному документі, становить 2350 кг. 698 кг. = 1652 кг. або 1,652 т.

Згідно розрахунку, що міститься в матеріалах справи, вартість недостачі розрахована позивачем з урахуванням норми природної втрати маси вантажу з застосуванням 1% маси, зазначеної в перевізному документі, та заявлена за залізничною накладною №47922760 від 02.12.2016р. у розмірі 3718 грн. 11 коп.

Суд, перевіривши розрахунок позовних вимог, встановив, що розрахунок є арифметично невірним. Фактично розмір недостачі складає 4042 грн. 63 коп.

Недостача вантажу у напіввагоні №59957605 становить 69050 67000 = 2050 кг., або 2,05 т. Природна втрата маси вантажу з застосуванням 1% маси, зазначеної в перевізному документі становить 69050 кг. Х 1% = 690,5 кг. Недостача вантажу у вагоні №59957605 з урахуванням норми природної втрати маси вантажу з застосуванням 1% маси, зазначеної в перевізному документі, становить 2050 кг. 690,5 кг. = 1359,5 кг. або 1,3595 т.

Згідно розрахунку, що міститься в матеріалах справи, вартість недостачі розрахована позивачем з урахуванням норми природної втрати маси вантажу з застосуванням 1% маси, зазначеної в перевізному документі, та заявлена за залізничною накладною №47922760 від 02.12.2016р. у розмірі 3059 грн. 79 коп.

Суд, перевіривши розрахунок позовних вимог, встановив, що розрахунок є арифметично невірним. Фактично розмір недостачі складає 3326 грн. 85 коп.

Отже, загальна сума недостачі за розрахунком суду становить 13 280 грн. 75 коп. Розмір недостачі, заявлений позивачем до стягнення складає 12 236 грн. 43 коп.

З огляду на викладене, з урахуванням даних, зазначених в комерційних актах, факт недостачі вантажу підтверджений матеріалами справи, а також, враховуючи те, що відповідно до ст.83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд не може виходити за межі позовних вимог, суд вважає, вимоги позивача обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню в частині стягнення 12 236 грн. 43 коп.

Стосовно посилань позивача у позовній заяві та відповідача-3 у відзиві на позовну заяву, щодо наявності обовязку відповідача-2 (вантажовідправника) нести відповідальність за втрату вантажу, суд зазначає наступне.

Статтею 924 Цивільного кодексу України передбачено, що перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України Про залізничний транспорт залізниці забезпечують збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Згідно з ч.1 ст.23 вищевказаного закону перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України.

Стаття 110 Статуту залізниць України передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

За змістом ст.113 Статуту залізниць України, за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Розмір такої шкоди в даному випадку складається із вартості вантажу, який оплачений позивачем, але фактично ним не отриманий.

Відповідно до ст.129 вказаного Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

За приписами ч.3 ст.314 Господарського кодексу України за шкоду, при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає у розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Відповідач-3 посилається на те, що спірні вагони не були придатні для перевезення окатишів залізорудних, тобто відправник не підготував належним чином вагон для перевезення вантажу дрібної фракції та не вжив заходів, що виключають втрату вантажу на шляху прямування.

За змістом статті 31 Статуту та пунктів 5 і 6 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу вантажовідправник перед навантаженням вантажу у вагон повинен визначити його придатність для перевезення вантажу у комерційному відношенні, при завантаженні вантажів, які містять дрібні фракції, - усунути щілини та конструктивні зазори вагонів, а також вжити заходів щодо запобігання видуванню або висипанню вантажу.

Відповідно до ч.3 ст.32 Статуту залізниць України відправник зобов'язаний підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з виконанням Технічних умов.

Згідно з п.5 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу, перед навантаженням вантажів, які містять дрібні фракції, відправник зобов'язаний пересвідчитися, що перевезення у наданому вагоні не призведе до втрати вантажу. Якщо втрата можлива через конструктивні зазори, відправник зобов'язаний вжити додаткових заходів щодо їх ущільнення, для чого йому залізницею надається безоплатний час користування вагонами до 30 хвилин на всю одночасно подану групу вагонів. У разі навантаження у вагони відкритого типу вантажів, які містять дрібні фракції, відправник повинен вжити заходів щодо запобігання видуванню або просипанню дрібних часток вантажу під час перевезення, особливо у випадках навантаження вище рівня бортів вагона (із шапкою). Такі заходи розроблюються відправником окремо для кожного виду вантажу. Поверхня вантажу у всіх випадках розрівнюється і ущільнюється. Для розрівнювання і ущільнення вантажу відправник може використовувати механізовані установки та інші пристрої.

Відповідно до п.12.1 Правил технічної експлуатації залізниць України забороняється випускати в експлуатацію і допускати до руху в поїздах рухомий склад, у тому числі спеціальний рухомий склад, що має несправності, які загрожують безпеці руху, порушують охорону праці, а також ставити в поїзди вантажні вагони, стан яких не забезпечує збереження вантажів, що перевозяться. Вимоги до технічного стану рухомого складу, порядок його технічного обслуговування і ремонту, а також відправлення його на заводи та депо для ремонту визначаються Державною адміністрацією залізничного транспорту України.

За приписами п.2.1 Правил комерційного огляду поїздів та вагонів усі вагони, які прибувають і відправляються із станції, де розташований пункт комерційного огляду (ПКО) оглядаються з метою виявлення та усунення несправностей, що загрожують збереженню вантажів.

Відповідно до ч.3 ст.32 Статуту залізниць України та п.4 Правил приймання вантажів до перевезення передбачено обов'язок відправника підготувати вантаж до навантаження відповідно до вимог, які забезпечували б збереження його на всьому шляху перевезення та екологічну безпеку та захист навколишнього середовища, а не вагон.

Згідно з ч.3 ст.917 Цивільного кодексу України перевізник має право відмовитися від прийняття вантажу, що поданий у тарі та (або) упаковці, які не відповідають встановленим вимогам, а також у разі відсутності або неналежного маркування вантажу.

З урахуванням вищевикладеного, суд приймає до уваги те, що спірний вантаж був прийнятий залізницею до перевезення без зауважень та прибуття вантажу з недостачею відбулось у технічному відношенні справних вагонах, що встановлене комерційними актами БК №443534/109 від 12.12.2016р., БК №443530/103 від 06.12.2016р., БК №443532/105 від 06.12.2016р., БА №443531/104 від 06.12.2016р.

Пунктом 3.8 розяснень №04-5/601 від 29.05.2002р. Президії Вищого господарського суду України Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею визначено, що відповідно до параграфу 1 Технічних умов розміщення та закріплення вантажів на відкритому рухомому складі, правильність розміщення та закріплення вантажів перевіряє залізниця.

За змістом п.3.9 вказаного розяснення встановлено, що відповідно до статті 31 Статуту залізниця зобов'язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери. У випадках, коли під завантаження подано несправний за своїм технічним станом вагон або контейнер, відправник повинен відмовитися від їх використання. Якщо він цього не зробив, відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, що сталася внаслідок технічної несправності рухомого складу, покладається на відправника. Винятки з цього правила можуть мати місце тоді, коли з матеріалів справи вбачається, що технічна несправність мала прихований характер або виникла у процесі перевезення вантажу. Прихованими є такі технічні несправності, які не могли бути виявлені відправником під час звичайного огляду вагону або контейнера. У такому разі відповідальність за незбереження вантажу покладається на залізницю.

Пунктом 28 Правил приймання вантажів до перевезення, встановлено, що вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу. Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що нестача вантажу виникла під час перевезення, оскільки після візуального огляду вагонів, вантажу та кріплення у вагонах, залізницею, на станції відправлення, вантаж був прийнятий без зауважень, про наявність вільних місць у вагонах залізницею зазначено не було, що в свою чергу, свідчить про відсутність вини вантажовідправника у нестачі вантажу, тобто останнім були виконані вищезазначені вимоги Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу.

Разом з цим, наявність поглиблень, виїмок у навантаженні, пошкоджень люків, свідчить про втрату частини вантажу під час перевезення.

Таким чином, судом встановлено, що завантаження спірного вантажу здійснювалось вантажовідправником у технічно справні вагони, які були прийняті залізницею без зауважень, відтак, твердження відповідача-3 щодо непридатності зазначених вище вагонів для перевезення дрібної фракції (спірного вантажу) спростовуються матеріалами справи.

За таких обставин, враховуючи відсутність правових підстав для покладення відповідальності за втрату вантажу на вантажовідправника, позов в частині вимог до відповідача-2 підлягає залишенню без задоволення.

Стосовно заявлених позивачем позовних вимог до відповідача-1, суд зазначає наступне.

Відповідно до Закону України Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування постановою Кабінету Міністрів України від 25 червня 2015 року № 200 прийняте рішення про утворення Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, 100 відсотків акцій якого закріплюється в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту (код згідно з ), підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття, згідно з додатком 1.

На підставі Закону України Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 року № 735 Питання публічного акціонерного товариства Українська залізниця затверджено Статут публічного акціонерного товариства Українська залізниця, згідно якого дане товариство є юридичною особою і правонаступником усіх прав і обовязків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

Державну реєстрацію юридичної особи ПАТ Українська залізниця проведено 21.10.2015р., ідентифікаційний код юридичної особи 40075815.

Як свідчать матеріали справи, перевезення за залізничними накладними на групу вагонів №45238409 від 08.12.2016р., №47922752 від 02.12.2016р., №47922760 від 02.12.2016р. здійснене на підставі договору №/ДФ/20029 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізничним транспортом послуги від 24.12.2015р., який було укладено між Публічним акціонерним товариством Українська залізниця в особі Регіональної філії ОСОБА_2 залізниця та Приватним акціонерним товариством Донецьксталь - металургійний завод, який підписано та скріплено печатками з обох сторін, зі строком дії, у відповідності до п.7.4 до 31.12.2016 року.

Вказаний договір укладено між Публічним акціонерним товариством Українська залізниця, в особі регіональної філії ОСОБА_2 залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (Виконавець) та Приватним акціонерним товариством Донецьксталь металургійний завод (Вантажовласник).

Пунктом 1.1 договору №/ДФ/20029 від 24.12.2015 року встановлено його предмет, яким є надання Виконавцем Вантажовласнику послуг, повязаних з перевезенням вантажів та проведення розрахунків за ці послуги.

За визначенням п. 7.1 договору, Виконавець надає Вантажовласнику послуги на станціях регіональної філії ОСОБА_2 залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця.

Спірне перевезення вантажу відбулось на станціях Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, яке і є фактичним перевізником у спірних правовідносинах.

Отже, враховуючи наведені норми законодавства та викладені обставини справи, суд вважає доведеним факт порушення ПАТ "Українська залізниця" своїх зобовязань з перевезення вантажу залізничним транспортом, унаслідок чого позовні вимоги ПрАТ Донецьксталь металургійний завод в частині стягнення недостачі у розмірі 12 236 грн. 43 ком. з відповідача-3 на користь позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Одночасно, приймаючи до уваги вищенаведене, у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства Донецьксталь - металургійний завод до відповідача-1 та відповідача-2 слід відмовити.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача - 3.

Зважаючи на викладені обставини, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись ст.ст. 6, 24, 31, 32, 110, 113, 114, 115, 122, 129 Статуту залізниць України, ст.ст. 12, 23, 26 Закону України Про залізничний транспорт, ст.ст. 11, 509, 909, ч.3 ст.917, ст. 920, ч.2 ст. 924 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 174, ч.2 ст. 307, ст.ст. 314 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 42-47, 32-36, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ідентифікаційний код 40075815) на користь Приватного акціонерного товариства Донецьксталь-металургійний завод (85300, Донецька область, м. Покровськ, вул. Торгівельна, буд.106А, ідентифікаційний код 30939178) вартість недостачі вантажу у сумі 12 236 грн. 43 коп., витрати по оплаті судового збору в сумі 1600 грн. 00 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення.

У судовому засіданні 04.07.2017р. проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 10.07.2017р.

Суддя Ю.С. Мельниченко