ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.07.2017 Справа №905/1213/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.

при секретарі судового засідання Кащеєві А.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Приватного акціонерного товариства Авдіївський коксохімічний завод, м. Авдіївка

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ в особі Регіональної філії Донецька залізниця, м. Лиман

про стягнення збитків у вигляді нестачі у розмірі 10739,67грн.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 - за довіреністю;

від відповідача: не з'явився.

Суть спору: Позивач, Приватне акціонерне товариство Авдіївський коксохімічний завод, м. Авдіївка, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ в особі Регіональної філії Донецька залізниця, м. Лиман про стягнення збитків у вигляді нестачі у розмірі 11523,33 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вагони №53197133, №61773180 з вантажем на станцію Авдіївка Донецької залізниці прибули з недостачею, яка підтверджена складеними цією ж станцією комерційними актами №482803/9 від 06.01.2017 та №482803/10 від 06.01.2017. На думку позивача нестача виникла під час перевезення і відповідальність за понесені збитки має нести перевізник.

Ухвалою від 30.05.2017 господарського суду Донецької області порушено провадження по справі №905/1213/17.

12.06.2017 через канцелярію суду від відповідача надійшли заперечення №2022/645 від 12.06.2017, в яких останній просив суд відмовити у задоволені позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем не надані належні докази вартості втраченого вантажу; не надані також до матеріалів справи оригінали комерційних актів та накладної.

27.06.2017 на адресу суду від позивача надійшли уточнення позовних вимог, в яких останній просить суд стягнути з відповідача збитки у вигляді недостачі у розмірі 10739,67грн.

Так, статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому, розглянувши надану заяву про уточнення позовних вимог господарський суд фактично розглядає як заяву про зменшення позовних вимог та розглядає зменшені позовні вимоги.

Розгляд справи відкладався на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Перед початком розгляду справи по суті представників сторін було ознайомлено з правами та обовязками відповідно до ст.ст. 20, 22 Господарського процесуального кодексу України.

Вивчивши матеріали справи, господарський суд встановив:

04.01.2017 зі станції Добропілля Донецької залізниці на станцію Авдіївка Донецької залізниці ПАТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" (вантажовідправник) відправлено ПрАТ "Авдіївський коксохімічний завод (вантажоодержувач) згідно накладної №53535431 у вагонах №53197133, №61773180 вантаж навал, вугілля кам'яне, марки г газовий (оригінал вищевказаної накладної наявний в матеріалах справи).

При оформленні залізничної накладної №53535431 у вагоні №53197133 відповідачем вказано масу вантажу 67800кг, тара 23300кг, у вагоні №61773180 відповідачем вказано масу вантажу 69000кг, тара 23700кг.

Як свідчить розділ 26 вищевказаної накладної, маса вантажу визначена відправником на вагонних вагах.

Правильність внесених відомостей до вищезазначеної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

Позивач є покупцем вугільної продукції за договором № УПр14/36, укладеним 27.02.2014 з Товариством з обмеженою відповідальністю ДТЕК ТРЕЙДІНГ.

05.01.2017 вагон №53197133 прибув на станцію Авдіївка Донецької залізниці (станція призначення). Так, на вказаній станції, з посиланням на складений цією ж станцією акт загальної форми №30 від 06.01.2017, було здійснено комісійне переважування вагону №53197133 на справних 100-т електронних вагах вантажоодержувача, які приписано до з.д та повірених 06.10.2016, за результатами якого був складений комерційний акт №482803/9 від 06.01.2017, оригінал якого наявний в матеріалах справи.

Згідно комерційний акт №482803/9 від 06.01.2017 за документом зазначена вага: нетто 67800 кг, тара 23300кг. При переваженні виявилось: брутто 87900кг, нетто 64600кг, тара 23300кг, що менше ваги у накладній на 3200кг. Вантаж прибув у справному вагоні, люка, двері зачинені на фіксований прилад, течі вантажу не має. Вантаження у вагоні рівномірна, вище рівня бортів на 200мм. Поверхня вантажу плівкою проти видування не покривалася, вантаж маркований однією продольною бороздою катка-ущільнювача. У вагоні над 1 та 7 люками поглиблення 0,5м х 1,0м х0,5м. При повторному переважуванні недостача вантажу підтвердилася.

Комерційний акт з боку залізниці підписано належними особами.

Таким чином, комерційним актом №482803/9 від 06.01.2017 встановлено, що недостача у вагоні №53197133 складає 3200кг.

05.01.2017 вагон №61773180 прибув на станцію Авдіївка Донецької залізниці (станція призначення). Так, на вказаній станції, з посиланням на складений цією ж станцією акт загальної форми №30 від 06.01.2017, було здійснено комісійне переважування вагону №61773180 на справних 100-т електронних вагах вантажоодержувача, які приписано до з.д та повірених 06.10.2016, за результатами якого був складений комерційний акт №482803/10 від 06.01.2017, оригінал якого наявний в матеріалах справи.

Згідно комерційний акт №482803/10 від 06.01.2017 за документом зазначена вага: нетто 69000 кг, тара 23700кг. При переваженні виявилось: брутто 98500кг, нетто 65800кг, тара 23700кг, що менше ваги у накладній на 3200кг. Вантаж прибув у справному вагоні, люка, двері зачинені на фіксований прилад, течі вантажу не має. Вантаження у вагоні рівномірна, вище рівня бортів на 200мм. Поверхня вантажу плівкою проти видування не покривалася, вантаж маркований однією продольною бороздою катка-ущільнювача. У вагоні над 1 та 7 люками поглиблення 0,5м х 1,0м х0,5м. При повторному переважуванні недостача вантажу підтвердилася.

Комерційний акт з боку залізниці підписано належними особами.

Таким чином, комерційним актом №482803/10 від 06.01.2017 встановлено, що недостача у вагоні №61773180 складає 3200кг.

Позивач вважає, що недостача вантажу в спірних вагонах виникла з вини відповідача, який не забезпечив збереження вантажу під час перевезення, та просить стягнути з відповідача збитки у розмірі 10739,67грн. (розрахунок вартості недостачі вантажу зроблено із врахуванням норми недостачі у розмірі 1% маси нетто вантажу).

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно п.2 ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 920 ЦК України обумовлено, що у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст.12 Закону України "Про залізничний транспорт" залізниці повинні забезпечувати збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Ст.23 Закону "Про залізничний транспорт" передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин. Стаття 110 Статуту залізниць України передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Згідно з ст.113 Статуту залізниць України за незбереження прийнятого до перевезення вантажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача чи пошкодження виникли з не залежних від перевізника причин.

Згідно ст. 26 Закону України "Про залізничний транспорт" обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Статтею 129 Статуту залізниць України передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць; для засвідчення маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Відповідно до ст.130 Статуту залізниць України право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред'явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Положеннями Статуту визначено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі (ч. 1 ст. 114 Статуту).

Як встановлено судом, розрахунок вартості недостачі вантажу здійснений позивачем на підставі довідки вантажовідправника ПАТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" №11/1579 від 20.06.2017, що підписана генеральним директором та начальником відділу економіки та фінансів, з якої вбачається, що вартість 1 тони вугільної продукції, відвантаженої ПАТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" (станція Добропілля Донецької залізниці) на адресу ПрАТ "Авдіївський коксохімічний завод" (станція Авдіївка Донецької залізниці) за накладною №53535431 від 04.01.2017 складає 2135,12грн. з ПДВ.

Суд приймає вищевказану довідку як документ відправника, що підтверджує кількість та вартість відправленого вантажу у розумінні ч.1 ст.115 Статуту залізниць України.

Отже твердження відповідача про відсутність означеної довідки спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту, недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Як встановлено судом, розрахунок вартості недостачі вантажу здійснений позивачем з урахуванням норми природної втрати 1 % маси нетто вантажу.

У графі 20 залізничної накладної №53535431 від 04.01.2017 найменування вантажу зазначено, що спірний вантаж навал, вугілля кам'яне, марки г газовий, О-100, висота шапки 200мм.

За приписами п.27 Правил видачі вантажів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) для мінерального палива становить 1% маси, зазначеної в перевізних документах.

За даними комерційного акту №482803/9 від 06.01.2017, недостача у вагоні №53197133 складає 3200кг.

За даними комерційного акту №482803/10 від 06.01.2017, недостача у вагоні №61773180 складає 3200кг.

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача збитків, які виникли у звязку з незбереженням вантажу при перевезенні у розмірі 10739,67грн. (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог).

Суд зробив розрахунок збитків у вигляді нестачі та встановив, що позивач не вірно розрахував суми недостачі.

За розрахунком суду нестача у вагоні №53197133 склала 5384,77грн.:

67800 кг Х 1% = 678 кг; 3200 кг - 678 кг = 2522 кг (2,52т); 2522кг х 2135,12/1000 = 5384,77 грн., де:

67800 кг - маса нетто у вагоні №53197133,

3200 кг - розмір недостачі за комерційним актом №482803/9 від 06.01.2017,

678 кг - норма природної втрати,

2135,12 грн. - вартість 1 т спірного вантажу з ПДВ.

За розрахунком суду нестача у вагоні №61773180 склала 5359,15 грн.:

69000 кг Х 1% = 690 кг; 3200 кг - 690 кг = 2510 кг (2,51т); 2510кг х 2135,12/1000 = 5359,15 грн., де:

69000 кг - маса нетто у вагоні №61773180,

3200 кг - розмір недостачі за комерційним актом №482803/10 від 06.01.2017,

690 кг - норма природної втрати,

2135,12 грн. - вартість 1 т спірного вантажу з ПДВ.

Враховуючи те, що відповідно до ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд не може виходити за межі позовних вимог, то суд задовольняє позовні вимоги у сумі 10739,67 грн.

За таких обставин, господарський суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача стосовно не надання позивачем оригіналів комерційних актів спростовуються матеріалами справи.

Судовий збір відповідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача оскільки внаслідок його неправильних дій виник спір.

На підставі ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 43, 44, 49, 75, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства Авдіївський коксохімічний завод, м. Авдіївка до відповідача, ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ в особі Регіональної філії Донецька залізниця, м. Лиман про стягнення збитків у вигляді нестачі у розмірі 10739,67грн. задольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі Регіональної філії Донецька залізниця (84440, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22, ) на користь Приватного акціонерного товариства Авдіївський коксохімічний завод (86065, Донецька область, м. Авдіївка, проїзд Індустріальний, 1, ) 10739,67грн., витрати на оплату судового збору в розмірі 1600,00грн.

Видати наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

У судовому засіданні 04.07.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення буде складено та підписано 10.07.2017.

Повний текст рішення складено та підписано 10.07.2017.

Суддя Г.Є. Курило