ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2017 р. Справа № 911/1039/17

За позовом Селянського (фермерського) господарства «ЗЕМЛЯ І ВОЛЯ»

до Приватного акціонерного товариства «Київобленерго»

про скасування донарахування коштів

Суддя Антонова В.М.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (ордер КС №248124 від 14.03.2017), ОСОБА_2 (керівник);

від відповідача: ОСОБА_3 (довіреність №98 від 18.05.2017).

Обставини справи:

У провадженні господарського суду Київської області знаходиться справа №911/1039/17 за позовом Селянського (фермерського) господарства «ЗЕМЛЯ І ВОЛЯ» (далі позивач) до Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» (далі відповідач) про скасування донарахування коштів.

Ухвалою господарського суду Київської області від 10.04.2017 порушено провадження у справі №911/1039/17 та призначено її до розгляду на 25.05.2017.

16.05.2017 до господарського суду Київської області від представника позивача надійшло клопотання б/н від 12.05.2017 (вх. №9682/17) про перенесення судового засідання.

22.05.2017 через канцелярію господарського суду Київської області від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву №1897 від 19.05.2017 (вх. №10274/17).

25.05.2017 через канцелярію господарського суду Київської області від представника відповідача надійшов супровідний лист №1924/17 від 24.05.2017 (вх. №10606/17) з документами для долучення до матеріалів справи, на виконання вимог ухвали суду від 10.04.2017.

У судове засідання 25.05.2017 представники позивача, належним чином повідомленого про час, дату та місце судового засідання, не з'явились, вимоги ухвали суду від 10.04.2017 не виконали.

Ухвалою господарського суду Київської області від 25.05.2017 розгляд справи відкладено на 08.06.2017.

У судове засідання 08.06.2017 представники сторін у справі зявились.

Представник позивача у судовому засіданні подав письмові пояснення по суті позовних вимог та клопотання (вх. №11820/17) про продовження строку розгляду спору. Подане клопотання судом задоволено.

Ухвалою від 08.06.2017 року строк розгляду справи продовжено в порядку ст. 69 ГПК України та оголошено перерву в судовому засіданні до 19.06.2017 року

У судовому засіданні 19.06.2017 суд оголосив перерву до 26.06.2017.

У судове засідання 26.06.2017 представники сторін зявились, дали пояснення по суті спору. Представник позивача підтримав позовні вимоги, представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

30.12.2013 року між Селянським (фермерським) господарством «ЗЕМЛЯ І ВОЛЯ» (далі споживач) та Публічним акціонерним товариством «Київобленерго», яке було перейменоване на Приватне акціонерне товариство «Київобленерго» (далі- постачальник) укладено Договір про постачання електричної енергії № 0396 (далі - Договір).

Відповідно до п. 2.3.5 договору позивач зобовязувався забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників Постачальника за предявленням службового посвідчення до розрахункових засобів (систем) обліку електроенергії, вимірювання потужності та контролю показників якості електроенергії, до пристроїв релейного захисту, автоматики та звязку, до електричних установок для проведення технічної перевірки засобів обліку, контролю за рівнем споживання електричної енергії, контрольного огляду електричних мереж від межі балансової належності до точки обліку, для виконання відключення та обмеження споживання у будь-який час доби.

15.01.2017р.Васильківським РП ПАТ «Київобленерго» було проведено перевірку обліку електроенергії лічильника на трансформаторі за адресою: Васильківський район, с. Барахти, вул. Леніна 35, ТП-734, СФГ «Земля і ОСОБА_3», складено Акт про порушення № К 032646 від 15.01.2017р.

В Акті зазначено, що при перевірці обліку електроенергії споживача було виявлено факт порушення ПКЕЕ, а саме виявлено вплив на роботу лічильника зовнішнім постійним магнітом, факт якого підтверджується пошкодженням індикатора впливу магнітного поля. Корпус лічильника має потертості.

07.02.2017 року Васильківським РП на засіданні комісії з розгляду актів про виявлене порушення ПКЕЕ було розглянуто питання стосовно складеного акту про порушення № К 032646 від 15.01.2017р., внаслідок чого складено протокол, згідно з яким Васильківським РП донараховано 121467,47 грн. вартості спожитої не облікованої електроенергії.

Таким чином, на підставі Акту про порушення ПКЕЕ, протоколу згідно Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ від 31.07.1996 року №28, позивачу додатково нараховано121467,47 грн. вартості спожитої не облікованої електроенергії.

Позивач у позові зазначає, що відповідне нарахування є неправомірним, оскільки перевірка проводилась з порушеннями. Зокрема, позивач стверджує, що ОСОБА_4, яка працює на посаді доярки в Селянському (фермерському) господарстві «ЗЕМЛЯ І ВОЛЯ» була присутня протягом складання представниками відповідача акту порушення, проте вона не уповноважена вчиняти дії, повязані з наданням послуг відповідачеві. Відтак, на думку позивача, під час складання акту порушення представниками постачальника представників споживача не було, що суперечить п 6.41 Правил.

Окрім того, позивач наголошує на тому, що відповідачем не було проведено експертизу пошкодженого електролічильника для виявлення факту втручання споживача у роботу цього приладу обліку.

Таким чином, позивач стверджує, що при перевірці було допущено порушення Закону України «Про електроенергетику», Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричної енергії, затвердженої Постановою НКРЕ від 31.07.1996 № 28.

Відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричної енергії, затвердженої Постановою НКРЕ від 31.07.1996 № 28, Методика застосовується постачальником електричної енергії за регульованим тарифом (електропередавальною організацією) при визначенні обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією та/або виявлення фактів крадіжки електричної енергії, самовільного підключення до обєктів електроенергетики і споживання електричної енергії без приладів обліку.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (абзац 2 частини першої статті 175 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини шостої статті 179 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання, які забезпечують споживачів, зазначених у частині першій цієї статті, електроенергією, зв'язком, послугами залізничного та інших видів транспорту, а у випадках, передбачених законом, також інші суб'єкти зобов'язані укладати договори з усіма споживачами їхньої продукції (послуг). Законодавством можуть бути передбачені обов'язкові умови таких договорів.

Частиною першою статті 275 Господарського кодексу України передбачено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно з приписами частини четвертої статті 24 Закону України "Про теплопостачання" від 02.06.2005 № 2633-IV, який є спеціальним законом, що регулює суспільні відносини, пов'язані, зокрема з постачанням теплової енергії, споживач теплової енергії несе відповідальність за порушення умов договору з теплопостачальною організацією, відповідних нормативно-правових актів та виконання приписів органів, уповноважених здійснювати державний нагляд за режимами споживання теплової енергії згідно із законом.

Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (частина шоста статті 19 Закону України "Про теплопостачання" від 02.06.2005 № 2633-IV).

Відповідно до пп. 5 п. 10.2 ПКЕЕ Споживач електричної енергії зобов'язаний забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок згідно з вимогами нормативно-технічних документів та нормативно-правових актів законодавства України.

Відповідно до пп. 15 п. 10.2 ПКЕЕ Споживач електричної енергії зобовязаний забезпечити безперешкодний доступ (за службовим посвідченням) відповідальних представників постачальника електричної енергії та/або відповідальних представників підприємства, що здійснює передачу електричної енергії, до власних електричних установок для проведення технічної перевірки засобів обліку, контролю за рівнем споживання електричної енергії, а також для виконання відключення та обмеження споживання споживачу (субспоживачу) відповідно до встановленого цими Правилами порядку та виконувати їх обґрунтовані письмові вимоги щодо усунення виявлених порушень, якщо це обумовлено умовами договору про постачання електричної енергії.

Відповідно до пп. 21 п. 10.2 ПКЕЕ Споживач електричної енергії зобовязаний своєчасно вживати відповідних заходів для усунення виявлених порушень.

Відповідно до пп. 26 п. 10.2 ПКЕЕ Споживач електричної енергії зобовязаний забезпечувати збереження і цілісність встановлених на його території (у його приміщенні) розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування.

Як уже було встановлено судом, 30.12.2013 року між Селянським (фермерським) господарством «ЗЕМЛЯ І ВОЛЯ» та Публічним акціонерним товариством «Київобленерго», яке було перейменоване на Приватне акціонерне товариство «Київобленерго» укладено Договір про постачання електричної енергії № 0396.

За результатом контрольного огляду, у відповідності до п. 6.41 ПКЕЕ Відповідачем був складений Акт про порушення Правил користування електричною енергією №К032646 від 15.01.2017 року.

Відповідно до п. 6.41 ПКЕЕ Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача.

У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації).

Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що Акт був складений у присутності працівника СФГ «ЗЕМЛЯ І ВОЛЯ» ОСОБА_4. Жодних пояснень, зауважень до акту споживачем (представником) не внесено, що свідчить про повну згоду з виявленим порушенням.

Окрім того, відповідач зазначив, що позивачем було обрано невірний спосіб захисту в порядку ст. 20 Цивільного кодексу України.

Згідно з п 6.40 ПКЕЕ у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів, перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562. зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за№ 782/12656 (надалі Методика).

Відповідно до п. 6.42 ПКЕЕ на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначається обсяг недооблікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

У зв'язку з чим, прийнято рішення провести нарахування згідно з п. 2.1.3 за формулою 2.7 Методики. Відповідно до розрахунку відповідача, позивачу за період порушення нараховано обсяг електричної енергії вартістю 121467,47 грн. (97 календарних днів; визначена потужність - 44,55кВт).

Пункт п. 2.1.3 Методики застосовується в разі виявлення таких порушень ПКЕЕ як пошкодження приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку (фіксація індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів .

Водночас, суд дійшов висновку, що посилання позивача на п. 2.1. Методики, що у разі незгоди споживача із зафіксованим в акті про порушення фактом пошкодження пломб та/або приладів обліку факт пошкодження установлюється експертизою, проведеною відповідно до законодавства є не правомірним, оскільки в наданих поясненнях на засіданні комісії представник позивача не заявляв про необхідність проведення експертизи.

В разі не підписання акту споживачем, акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації).

Щодо особи, яка може вважатися належним представником споживача, зазначено, що суди мають у кожному конкретному випадку, зважаючи на обставини справи, визначали, чи може вважатися особа представником споживача, чи є акт про порушення належним доказом вчинення споживачем правопорушення.

Нормативне положення пункту 6.41 Правил передбачає способи захисту прав як споживача, так і постачальника електричної енергії. Так, якщо позивач не погоджується зі змістом акта, він робить зауваження про це в самому акті. Втім, і постачальник енергії має засоби для захисту своїх прав у разі, коли споживач відмовляється від підпису акта (або не надає доказів своїх повноважень, або відмовляється назвати своє прізвище та/або посаду чи від участі у проведенні перевірки). Правила передбачають дійсність акта про порушення, якщо він підписаний трьома представниками постачальника. Законодавство не надає електропостачальнику інших засобів довести факт порушення Правил споживачем (якщо представник не називає свого прізвища та посади, не надає доказів своїх повноважень), як підпису акта про порушення Правил трьома особами (постанова Вищого господарського суду України від 19.02.2015 № 902/598/14).

У підсумку Вищий господарський суд України дійшов висновку, що застосування положень пункту 6.41 Правил стосовно особи, яка може вважатися належним представником споживача, потребує визначення єдиних правових підходів у судовій практиці вирішення спорів.

З питань, чи є акт, складений з порушеннями встановлених Правил та Методикою вимог, належним доказом вчиненого споживачем порушення, у постанові N 23/5005/780/2012 Вищий господарський суд України зазначив, що дефекти акта не спростовують факту порушення правил користування електроенергією, що знайшло своє відображення у зазначеному акті Для донарахування споживачу суми недоврахованої електроенергії визначальним є саме факт порушення Правил, який може доводитися у тому числі, але не виключно, актом.

Таким чином, Акт про порушення перевірки підписано трьома представниками енергопостачальника, що відповідає вимогам ПКЕЕ.

Разом з тим, оскільки на підставі акта про порушення уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків, чинність акта є важливим фактором при вирішенні спору щодо скасування оперативно-господарської санкції.

В разі не підписання акту споживачем, акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації).

Нормативне положення пункту 6.41 Правил передбачає способи захисту прав як споживача, так і постачальника електричної енергії. Так, якщо позивач не погоджується зі змістом акта, він робить зауваження про це в самому акті. Втім, і постачальник енергії має засоби для захисту своїх прав у разі, коли споживач відмовляється від підпису акта (або не надає доказів своїх повноважень, або відмовляється назвати своє прізвище та/або посаду чи від участі у проведенні перевірки). Правила передбачають дійсність акта про порушення, якщо він підписаний трьома представниками постачальника. Законодавство не надає електропостачальнику інших засобів довести факт порушення Правил споживачем (якщо представник не називає свого прізвища та посади, не надає доказів своїх повноважень), як підпису акта про порушення Правил трьома особами (постанова Вищого господарського суду України від 19.02.2015 N 902/598/14).

Вищий господарський суд України в постанові № 3 від 16.12.2015 «Про узагальнення судової практики вирішення спорів, що виникають у сфері надання послуг з електропостачання» зазначив, що визнання недійсним рішення комісії постачальника електроенергії, оформленого протоколом, є належним способом захисту порушеного права.

Щодо посилань позивача на порушення п. 6.41 ПКЕЕ, а саме на проведення перевірки за відсутності представника споживача, оскільки доярка ОСОБА_4 немає відповідних уповноважуючих документів, суд зазначає, що у відповідної особи були в наявності ключі від обєкту, така особа допустила перевіряючих, при цьому про факти несанкціонованого проникнення чи інших неправомірних дій такої особи чи інших осіб не заявлено, що дає підстави вважати про наявність усного уповноваження позивачем працівниці ОСОБА_4

Також слід зазначити, що представники відповідача не мали підстав сумніватися в повноваженнях особи, яка допустила перевіряючих, чого не може зробити неуповноважена особа (постанова Вищого господарського суду України від 01.11.2012 N 7/5005/4580/2012).

Наявність у перевіряючих повноважень на проведення перевірки не заперечується позивачем і підтверджена матеріалами справи.

Верховний Суд України у постановах від 29.11.2010 N 2-15/1783-2009, від 04.04.2011 N 2-24/912-2010, від 16.05.2011 N 2-28/2397-2010 визначив, що визнання недійсним рішення комісії постачальника електроенергії, оформленого протоколом, є належним способом захисту порушеного права, оскільки оскаржуване рішення постачальника електроенергії є оперативно-господарською санкцією, а не актом ненормативного характеру в розумінні частини другої статті 20 ГК України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що належним способом захисту права споживача є оскарження саме рішення комісії постачальника електроенергії, оформленого протоколом, яке і є оперативно-господарською санкцією, а відтак, позовна вимога про скасування донарахування коштів згідно рахунка-фактури № за лютий 2017 року від 15.02.2017 року по Акту порушення ПКЕЕ №К032646 від 15.01.2017 року на загальну суму 121467, 48 грн. не відповідає встановленим способам захисту прав в розумінні ст. 16 ГК України та ст. 20 ЦК України.

За таких обставин, позовна вимога про скасування донарахування коштів згідно акту про порушення НКРЕ не відповідає встановленим способам захисту прав, вимоги позивача про скасування акту про порушення № К 032646 від 15.01.2017 року не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства України, повно та всебічно розглянувши матеріали справи господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, як не обґрунтовані та не доведені.

Витрати по сплаті судового бору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Київської області, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку та в строки, передбачені нормами ст.ст. 91, 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 14.07.2017 року.

Суддя В.М. Антонова