ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року Справа № 921/2/15-г/6

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Судді:Могил С.К. (доповідач), Грек Б.М., Селіваненко В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги Заступника прокурора Львівської області та Тернопільської обласної ради на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 22.03.2017 та рішення господарського суду Тернопільської області від 27.10.2016 у справі № 921/2/15-г/6
за позовомЗаступника прокурора Тернопільської області в інтересах держави в особі Тернопільської обласної ради
до:1. Чортківської міської ради, 2. ОСОБА_4,
третя особа:Виконавчий комітет Чортківської міської ради
провизнання незаконними та скасування рішень, визнання недійсними результатів аукціону та визнання недійсним договору купівлі-продажу майна,
за участю представників

позивача: Семчишина В.А.,

відповідача-1: ОСОБА_6,

відповідача-2: ОСОБА_6,

третьої особи: ОСОБА_6,

Генеральної прокуратури України: Попенка О.С.,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2015 року Заступник прокурора Тернопільської області в інтересах держави в особі Тернопільської обласної ради звернувся до господарського суду Тернопільської області з позовом до Чортківської міської ради, виконавчого комітету Чортківської міської ради (за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_4.) про: визнання незаконними та скасування рішення Чортківської міської ради № 742 від 24.12.2012, рішення Чортківської міської ради № 747 від 24.12.2012, рішення виконавчого комітету Чортківської міської ради № 778 від 26.12.2012; визнання недійсними результатів аукціону з продажу нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1, проведеного 27.11.2013 та оформленого протоколом № 5 від 28.11.2013; визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 29.11.2013, укладеного між територіальною громадою міста Чорткова в особі Чортківської міської ради та ОСОБА_4

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 25.02.2015 виключено виконавчий комітет Чортківської міської ради з числа відповідачів у справі та залучено його в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 23.03.2015, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 02.07.2015, відмовлено у задоволенні позову в частині вимог про визнання незаконними та скасування рішень Чортківської міської ради № 742 від 24.12.2012, № 747 від 24.12.2012, виконавчого комітету Чортківської міської ради № 778 від 26.12.2012 та про визнання недійсними результатів аукціону з продажу нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1, проведеного 27.11.2013 та оформленого протоколом № 5 від 28.11.2013. Провадження у справі щодо вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу приміщення від 29.11.2013, укладеного між територіальною громадою міста Чорткова в особі Чортківської міської ради та ОСОБА_4 припинено.

Постановою Вищого господарського суду України від 05.04.2016 постанову Львівського апеляційного господарського суду від 02.07.2015 та рішення господарського суду Тернопільської області від 23.03.2015 скасовано, а справу № 921/2/15-г/6 передано на новий розгляд до господарського суду Тернопільської області в іншому складі суду.

В обґрунтування своєї позиції Вищий господарський суд України зазначив, що судами обох інстанцій не з'ясовано питання щодо прийняття Тернопільською обласною радою рішення щодо відчуження, передачі тощо нежитлового приміщення в АДРЕСА_1 загальною площею 141,7 м2 будь-яким особам, у тому числі Чортківській міській раді; не з'ясовано правомірності набуття права власності на зазначене нежитлове приміщення відповідачем із подальшим його відчуженням третій особі; не надано належної правової оцінки тому, що Чортківським обласним комунальним міжрайонним бюро технічної інвентаризації відмовлено Чортківській міській раді у виготовленні свідоцтва про право власності на нежитлове приміщення аптеки № 64 в АДРЕСА_1, оскільки даний об'єкт нерухомого майна являється спільною власністю територіальних громад міст, селищ Тернопільської області.

За результатами нового розгляду справи рішенням господарського суду Тернопільської області від 27.10.2016 відмовлено у задоволенні позову в частині вимог про визнання незаконними та скасування рішень Чортківської міської ради № 742 від 24.12.2012, № 747 від 24.12.2012, виконавчого комітету Чортківської міської ради № 778 від 26.12.2012 та про визнання недійсними результатів аукціону з продажу нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1, проведеного 27.11.2013 та оформленого протоколом № 5 від 28.11.2013. Провадження у справі щодо вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу приміщення від 29.11.2013, укладеного між територіальною громадою міста Чорткова в особі Чортківської міської ради та ОСОБА_4 припинено.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 23.02.2017 змінено статус третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_4, залучивши її до участі у справ в якості відповідача-2.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 22.03.2017 рішення господарського суду Тернопільської області від 27.10.2016 скасовано в частині припинення провадження у справі, в цій частині прийнято нове рішення, яким у позові відмовлено. В решті рішення місцевого господарського суду залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням місцевого та постановою апеляційного господарських судів, Тернопільська обласна рада та Заступник прокурора Львівської області звернулись до Вищого господарського суду України з касаційними скаргами, в яких просять їх скасувати і прийняти нове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування заявлених вимог скаржники посилаються на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Переглянувши в касаційному порядку оскаржені судові рішення колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційних скарг з огляду на таке.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, рішенням Чортківської міської ради № 742 від 24.12.2012 затверджено перелік об'єктів комунальної власності територіальної громади м. Чорткова, які підлягатимуть приватизації у 2013 році згідно з додатком, в якому, зокрема, значиться нежитлове приміщення в АДРЕСА_1 (балансоутримувач КП "Чортків Дім").

Рішенням Чортківської міської ради № 747 від 24.12.2012 затверджено перелік об'єктів комунальної власності м. Чорткова, які підлягають приватизації шляхом їх продажу на аукціоні згідно з додатком № 1, до якого включено нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 (балансоутримувач КП "Чортків Дім").

Рішенням виконавчого комітету Чортківської міської ради № 778 від 26.12.2012 вирішено присвоїти поштову адресу нежитловому приміщенню в АДРЕСА_1 загальною площею 141,7 м2 та оформити право власності на вказане приміщення за територіальною громадою м. Чорткова в особі Чортківської міської ради.

В подальшому, 27.11.2013 виконавчим комітетом Чортківської міської ради проведено аукціон з продажу нежитлового приміщення загальною площею 141,7 м2 в АДРЕСА_1, оформлений протоколом № 5 від 28.11.2013, за результатами якого переможцем з придбання вказаного приміщення з остаточною вартістю його продажу 669 816 грн. визнано ОСОБА_4

За наслідками проведення аукціону з продажу нежитлового приміщення, 29.11.2013 між територіальною громадою м. Чорткова в особі Чортківської міської ради (продавцем) та ОСОБА_4 (покупцем) укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, яке підлягає продажу на аукціоні, відповідно до умов якого продавець зобов'язується передати у власність покупцю нежитлове приміщення, що знаходиться у АДРЕСА_1, а покупець - прийняти вказаний об'єкт і сплатити ціну відповідно до умов, передбачених договором.

За актом прийому-передачі № 06 від 31.12.2013 продавець передав, а покупець прийняв зазначене нежитлове приміщення.

Вважаючи, що право комунальної власності області на спірне майно підтверджено рішенням Тернопільської обласної ради від 16.07.1992 "Про комунальну власність області", пунктом 1 якого затверджено перелік об'єктів комунальної власності Тернопільської області, включаючи аптечні заклади, та вказуючи на те, що в послідуючому Тернопільською обласною радою не приймалось жодних рішень щодо передачі до комунальної власності територіальної громади м. Чорткова в особі Чортківської міської ради нежитлового приміщення у АДРЕСА_1, загальною площею 141,7 м2, в якому від заснування і по даний час перебуває та функціонує аптека № 64 - структурний підрозділ Чортківської обласної комунальної центральної районної аптеки № 143, Заступник прокурора Тернопільської області звернувся з даним позовом до суду. Крім цього, вважаючи, що виконавчим комітетом Чортківської міської ради незаконно оформлено право власності та в подальшому реалізовано об'єкт нерухомого майна, який є об'єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області, згода на відчуження якого Тернопільською обласною радою не надавалась та відповідне рішення не приймалось, позивач просив суд визнати недійсними результати аукціону з продажу спірного нежитлового приміщення та договір купівлі-продажу зазначеного нежитлового приміщення від 29.11.2013.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині визнання незаконними та скасування рішень Чортківської міської ради № 742 від 24.12.2012, № 747 від 24.12.2012, виконавчого комітету Чортківської міської ради № 778 від 26.12.2012 та в частині визнання недійсними результатів аукціону з продажу нежитлового приміщення, суди обох інстанцій виходили з того, що позивачем не доведено права власності Тернопільської обласної ради на зазначене приміщення, а відтак - і факт порушення права чи інтересу Тернопільської обласної ради, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення позову. В частині визнання недійсним договору купівлі-продажу приміщення від 29.11.2013, укладеного між територіальною громадою міста Чорткова в особі Чортківської міської ради та ОСОБА_4, місцевим господарським судом було встановлено, що відповідно до довідки Реєстраційної служби Чортківського районного управління юстиції на час укладання оспорюваного договору та на час вирішення спору ОСОБА_4 не є суб'єктом підприємницької діяльності, що є підставою для припинення провадження у справі в цій частині відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України. Скасовуючи рішення місцевого господарського суду в цій частині та постановляючи нове - про відмову в позові, апеляційний господарський суд виходив з того, що з огляду на приписи ч. 2 ст. 1 та ст. 12 Господарського процесуального кодексу України спір в цій частині підлягає вирішенню в господарському суді.

Проте колегія суддів Вищого господарського суду України вважає висновки судів обох інстанцій передчасними, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 11112 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Разом з тим, ані місцевим, ані апеляційним господарськими судами викладених у постанові Вищого господарського суду України від 05.04.2016 вказівок в повній мірі не виконано.

Так, зокрема, направляючи справу на новий розгляд Вищий господарський суд України зазначив, що судами попередніх інстанцій не з'ясовано правомірності набуття права власності на зазначене нежитлове приміщення відповідачем-1 із подальшим його відчуженням третій особі.

Проте суди обох інстанцій в порушення зазначеної вказівки досліджували правомірність набуття права власності на спірне приміщення не за Чортківською міською радою, а за Тернопільською обласною радою. У даному випадку розглядати питання про набуття права власності слід у сукупності обставин, які стосуються як обласної ради, так і міської ради.

Разом з тим, враховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції, відповідно до яких касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, колегія суддів зауважує, що володіння майном може ґрунтуватись на праві власності або на іншому титульному праві. У деяких випадках здійснення власником своїх правомочностей (права володіння, користування та розпорядження майном) ставиться в залежність від доведеності факту належності майна на праві власності даній особі. Більш того, здійснення окремих правомочностей, особливо розпорядження, можливе лише за умови наявності у власника відповідних документів (правовстановлюючих документів), що підтверджують належність конкретного майна на праві власності даній особі.

Так місцевий та апеляційний господарські суди зазначили, що в рішенні Тернопільської обласної ради від 16.07.1992 "Про комунальну власність області" майно аптек, що перейшло до комунальної власності області, не конкретизовано. Зокрема, вказано, що матеріали справи не містять відомостей про те, що станом на 1981 рік, так і на час прийняття рішень Виконавчого комітету Тернопільської обласної ради від 26.12.1991 № 300 та Тернопільської обласної ради від 16.07.1992 нежитлове приміщення в АДРЕСА_1 (що знаходилось у житловому будинку) не рахувалось за Чортківською аптекою № 64 та аптекою № 63, до складу якої вона входила. Також зазначено, що скаржниками не надано жодних доказів вчинення Тернопільською обласною радою з 1992 року дій щодо володіння, користування та розпорядження згаданим приміщенням.

В той же час суди попередніх інстанцій, вирішуючи спір, прийняли до уваги, що відповідно до поданих письмових доказів з 1981 року по 2013 рік спірне нежитлове приміщення обліковувалось житлово-експлуатаційними підприємствами м. Чорткова та надавалось в користування згідно з договорами оренди.

Проте зазначені висновки не підтверджують виникнення права власності на спірне майно за Чортківською міською радою.

При цьому апеляційний господарський суд зазначив, що ще до прийняття Чортківською міською радою рішення № 55 від 20.03.2013 та проведення державної реєстрації права власності за міською радою на нежитлове приміщення площею 141,7 м2 по АДРЕСА_1-а у м. Чорткові, дане приміщення, як складова частина будинку, перебувало у власності Чортківської міської ради на підставі рішення виконкому Чортківської міської ради депутатів трудящих від 20.09.1949 № 445, що підтверджується реєстровим номером 683 в Реєстровій книзі домоволодінь, належних міській раді депутатів трудящих, та довідкою-характеристикою Чортківського обласного комунального БТІ за № 4539 від 12.10.1992, в якій вказано, що 29.08.1949 Чортківській міській раді видано свідоцтво про право власності на приміщення у АДРЕСА_1 на цілу будівлю.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Колегія суддів касаційної інстанції звертає увагу на те, що реєстровий номер в Реєстровій книзі домоволодінь та довідка-характеристика Чортківського обласного комунального БТІ не є правовстановлюючими документами. При цьому на виконання постанов Верховної Ради УРСР від 08.12.1990 "Про порядок введення в дію Закону Української РСР "Про місцеві Ради народних депутатів Української РСР та місцеве самоврядування" та від 26.03.1991 "Про введення в дію Закону Української РСР "Про власність", Кабінетом Міністрів України 05.11.1991 прийнято постанову № 311 "Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною) власністю", п. 3 якої передбачено, що розмежування майна між власністю областей, міст Києва та Севастополя і власністю районів, міст обласного підпорядкування, районів міст Києва та Севастополя провадиться облвиконкомами, Київським і Севастопольським міськвиконкомами за участю виконкомів нижчестоящих Рад народних депутатів.

Частиною 4 ст. 2 Закону України "Про власність" було передбачено, що власність в Українській РСР виступає в таких формах: індивідуальна (особиста і приватна трудова), колективна, державна. Всі форми власності є рівноправними.

Відповідно до ст. 31 названого Закону до державної власності в Україні належать загально-державна (республіканська) власність і власність адміністративно-територіальних одиниць (комунальна власність).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 32 Закону України "Про власність" суб'єктом права загальнодержавної (республіканської) власності є держава в особі Верховної Ради України; суб'єктами права комунальної власності є адміністративно-територіальні одиниці в особі обласних, районних, міських, селищних, сільських Рад народних депутатів.

Статтею 35 вказаного Закону передбачено, що об'єктами права комунальної власності є майно, що забезпечує діяльність відповідних Рад і утворюваних ними органів; кошти місцевих бюджетів, державний житловий фонд, об'єкти житлово-комунального господарства; майно закладів народної освіти, культури, охорони здоров'я, торгівлі, побутового обслуговування; майно підприємств; місцеві енергетичні системи, транспорт, системи зв'язку та інформації, включаючи націоналізоване майно, передане відповідним підприємствам, установам, організаціям; а також інше майно, необхідне для забезпечення економічного і соціального розвитку відповідної території. У комунальній власності перебуває також майно, передане у власність області, району чи іншої адміністративно-територіальної одиниці іншими суб'єктами права власності.

Керуючись постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.1991 № 311, виконавчий комітет Тернопільської обласної Ради народних депутатів прийняв рішення № 300 від 26.12.1991, яким затвердив перелік державного майна України, що передається до власності адміністративно-територіальних одиниць (комунальної власності), встановивши, що державне майно України, крім майна, яке належить до комунальної власності, є загальнодержавною (республіканською) власністю. Відповідно до затвердженого даним рішенням переліку майна до комунальної власності були передані, зокрема, аптечні склади, аптечні магазини.

В подальшому Тернопільська обласна Рада народних депутатів ХХІ скликання 16.07.1992 прийняла рішення "Про комунальну власність області", яким затвердила перелік об'єктів комунальної власності області і передала їх в управління обласної державної адміністрації, передбачивши з цією метою в структурі адміністрації утворення відповідного органу. Цим рішенням встановлено, що комунальна власність області не може відчужуватися, передаватись в оренду, змінювати суб'єкта власності, використовуватись не за призначенням, перепрофільовуватись без згоди на те обласної Ради народних депутатів.

З огляду на наведені норми матеріального права посилання господарських судів на те, що матеріалами справи не підтверджено виникнення права власності на спірне нерухоме майно за Тернопільською обласною радою, за відсутністю належних доказів у вигляді правовстановлюючих документів на майно за Чортківською міською радою, не є беззаперечним доказом права власності відповідача-1 на приміщення аптеки.

Разом з тим, дослідження зазначених обставин у даній справі є важливим для правильного вирішення спору.

Не з'ясувавши відповідні фактичні обставини місцевий та апеляційний господарські суди тим самим припустилися неправильного застосування приписів ч. 1 ст. 47 Господарського процесуального кодексу України щодо прийняття судового рішення суддею за результатами обговорення усіх обставин справи та ч. 1 ст. 43 цього Кодексу стосовно всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, що відповідно до ст. 11110 Господарського процесуального кодексу України є підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд до господарського суду Тернопільської області в іншому складі суду.

У новому розгляді справи господарському суду першої інстанції слід врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати та перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, встановити дійсні права і обов'язки сторін, і в залежності від встановленого правильно застосувати норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Під час нового розгляду справи господарському суду слід врахувати викладене, на підставі достатніх і належних доказів зробити вичерпний висновок щодо відповідності або невідповідності оспорюваних актів органів місцевого самоврядування вимогам законодавства та визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, з'ясувати правомірність набуття права власності на зазначене нежитлове приміщення відповідачем-1 та на підставі всебічного, повного та об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності вирішити спір.

Керуючись ст. ст. 1119 - 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційні скарги Заступника прокурора Львівської області та Тернопільської обласної ради задовольнити частково.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 22.03.2017 та рішення господарського суду Тернопільської області від 27.10.2016 у справі № 921/2/15-г/6 скасувати.

Справу № 921/2/15-г/6 передати на новий розгляд до господарського суду Тернопільської області в іншому складі суду.

Головуючий суддя Могил С.К.
Судді: Грек Б.М. Селіваненко В.П.