ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

19.07.2017р. №905/1662/17

за позовом Державного підприємства "Інфоресурс", м.Київ

до відповідача ОСОБА_1 політехнічного технікуму, м.Єнакіїве

про стягнення заборгованості в сумі 80731,55 грн.

Суддя Г.В. Левшина

Державне підприємство "Інфоресурс", м.Київ, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, ОСОБА_1 політехнічного технікуму, м.Єнакіїве, про стягнення заборгованості в сумі 80731,55 грн.

Розглянувши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, господарським судом встановлено наступне:

Згідно п.3 ч.1 ст.57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" встановлена наступна ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних громадян та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних громадян.

Згідно зі ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" станом на 01.01.2017р. розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розрахунку на місяць складає 1600 грн.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем до позову додане платіжне доручення №1311 від 14.07.2017р. про сплату судового збору в сумі 1210,97 грн., тобто, в сумі меншій ніж передбачено чинним законодавством.

Таким чином, за висновками суду, матеріали позову не містять доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі.

Крім цього, за вимогами п.2 ч.1 ст.57 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов'язаний при поданні позову надати суду докази відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів. Згідно ч.1 ст.56 вказаного кодексу України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п.п.2, 4 ч.3 ст.129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст.ст.4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, як документ, що підтверджує направлення позовної заяви відповідачу, третій особі судом може бути прийнятий до уваги касовий чек про сплату поштових послуг або повідомлення про вручення поштового відправлення, в якому відображається адреса та назва особи, якій кореспонденція направляється разом із описом вкладення, на якому міститься відповідний штамп поштового відділення.

За висновками суду, матеріали позовної заяви не містять належних доказів на підтвердження направлення останньої відповідачеві.

Відповідно до п.п.4, 6 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду у разі відсутності доказів сплати судового збору, неподання доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

На підставі викладеного, позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню Державному підприємству "Інфоресурс", м.Київ без розгляду.

За таких обставин, керуючись п.п.4, 6 ч.1 ст.63, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву та додані до неї документи Державному підприємству "Інфоресурс", м.Київ без розгляду.

Суддя Г.В. Левшина