ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2017 р.Справа № 922/1981/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

при секретарі судового засідання Федоровій К.О.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Новаагро Україна", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова асоціація "Агросвіт", м. Харків
про стягнення 495759,77 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

13 червня 2017 року до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова Асоціація Агросвіт (далі - відповідач) звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю Новаагро Україна (далі - позивач). У позові останній просить суд стягнути з відповідача на свою користь 3% річних в сумі 105 828,00 грн., інфляційні витрати в сумі 389 931, 77 грн. за прострочення грошового зобовязання. Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов'язань за Договором про надання фінансової допомоги № 15/01/15-ФП від 15.01.2015 року щодо повернення в строк отриманої фінансової допомоги. Витрати по оплаті судового збору позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду від 14.06.2017 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та розгляд справи призначено на 04.07.2017 о 10:00.

04.07.2017 до суду від представника ТОВ АПА "Агросвіт" ОСОБА_4 надійшло клопотання, в якому він просить суд не допускати до участі у справі не повноважних представників, а саме ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 Клопотання обґрунтовано тим, що вказані особи не мають повноважень на представництво інтересів відповідача. Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 04.07.2017 року, з 08.09.2016 року керівником ТОВ АПА "Агросвіт" є ОСОБА_10 14 квітня 2017 року директором ТОВ АПА "Агросвіт" ОСОБА_10 наказом №1/14-04 скасовано довіреності та розірвано договори про надання правової допомоги, видані ТОВ АПА "Агросвіт" на представництво інтересів на ім'я, зокрема: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 Про скасування довіреностей ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на представництво інтересів відповідача також подано оголошення до газети "Голос України" №71 від 19.04.2017 року.

У судовому засіданні 04.07.2017 представник ТОВ АПА "Агросвіт" ОСОБА_3 проти вказаного клопотання заперечував та вказав на існування судових рішень, відповідно до яких на сьогоднішній день директором ТОВ АПА "Агросвіт" є ОСОБА_11, а адвокат ОСОБА_3 є повноважним представником ТОВ АПА "Агросвіт".

Крім того, у судовому засіданні 04.07.2017 представник відповідача ОСОБА_3 надав суду копію платіжного доручення №44 від 02.02.2016 про оплату на користь позивача 1805849,00 грн., призначення платежу - оплата заборгованості по договору про відступлення права вимоги №1-ВПВ від 01.05.2015, справа №922/4141/15.

За клопотанням представника позивача у судовому засіданні 04.07.2017 оголошувалась перерва до 12.07.2017 до 11:00.

Розглянувши у судовому засіданні 12.07.2017 клопотання представника ТОВ АПА "Агросвіт" ОСОБА_4, в якому він просить суд не допускати до участі у справі не повноважних представників, суд відхиляє подане клопотання, оскільки нормами ГПК України не передбачено такої процесуальної дії, як не допуск в якості представника. Отже, суд допускає до участі у справі всіх присутніх у судовому засіданні, тим самим визнавши усіх присутніх належними представниками.

12.07.2017 до суду від позивача надійшли письмові пояснення, в яких позивач вказує, що до ТОВ Новаагро Україна від ТОВ АПА Агросвіт надійшов лист № 01/02 від 01.02.2017, в якому зазначено, що платіжним дорученням №44 від 02.02.2016 ТОВ АПА Агросвіт перерахувало 1 805 849,00 грн. на рахунок ТОВ Новагро Україна, як оплату за Договором про відступлення права вимоги 1-ВПВ від 01.05.2015 по справі № 922/4141/15. Але в платіжному доручені було невірно зазначено призначення платежу. У звязку з чим, ТОВ АПА Агросвіт просить вважати вірним призначення платежу за платіжним дорученням №44 від 02.02.2016 наступне: Сплата заборгованості за Договором відступлення права вимоги №08/08-ВПВ від 08.08.2015 без ПДВ справа № 922/1029/16. У звязку із надходженням даного листа ТОВ Новаагро Україна врахувало суму 1 805 849,00 грн. за платіжним дорученням №44 від 02.02.2016 як часткову сплату заборгованості за Договором відступлення права вимоги №08/08-ВПВ від 08.08.2015 без ПДВ по справі № 922/1029/16. Надані письмові пояснення та додані до них докази досліджені судом та долучені до матеріалів справи.

Присутній у судовому засіданні 12.07.2017 представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про витребування у позивача первинних документів бухгалтерського обліку з яких вбачається зміна призначення платежу та зарахування коштів згідно платіжного доручення №44 від 01.02.2016 та належним чином засвідчену копію договору про відступлення права вимоги №08/08-ВПВ від 08.08.2015.

Представник позивача проти задоволення клопотання заперечував.

Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд відхиляє вказане клопотання відповідача про витребування доказів, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 38 ГПК України, сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів.

У клопотанні повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, що перешкоджають його наданню;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація;

4) обставини, які може підтвердити цей доказ.

У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази. Господарський суд може витребувати докази також до подання позову як запобіжний захід у порядку, встановленому статтями 43-1-43-10 цього Кодексу. Господарський суд може уповноважити на одержання таких доказів заінтересовану сторону.

Як вбачається з поданого клопотання про витребування доказів, відповідачем у клопотанні не зазначено які саме документи первинної бухгалтерської документації належить витребувати у позивача та які обставини по справі, що розглядається, може підтвердити договір про відступлення права вимоги №08/08-ВПВ від 08.08.2015.

Як розяснено у п. 10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 року "Про судове рішення", результати розгляду господарським судом заяв (клопотань) учасників судового процесу повинні зазначатися в мотивувальній, а не в резолютивній частині рішення суду, прийнятого по суті справи, за винятком тих випадків, коли суд вирішує питання про вжиття заходів до забезпечення позову (статті 67, 68 ГПК), відстрочку або розстрочку виконання рішення (стаття 121 ГПК).

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов у повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував та просив суд відмовити в його задоволенні.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

15 січня 2015 року між ОСОБА_1 (позикодавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю Агропромисловою асоціацією "Агросвіт" (позичальник) був укладений договір про надання зворотної фінансової допомоги №15/01/15-ФП.

Вказаний договір укладено з дотриманням вимог статті 181 ГК України та статті 208 ЦК України у письмовій формі, засвідчений підписами та печатками представників сторін правочину. Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою сторін, спрямовані на встановлення дійсних господарських зобов'язань.

Відповідно до частини 2 статті 180 ГК України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбаченому законодавством порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Згідно п. 1.1. договору, в порядку та на умовах, визначених договором, позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти у розмірі, визначеному у п. 2.1. цього договору, а позичальник зобов'язується повернути позику у визначений строк.

Відповідно до п. 2.1. договору сума позики становить за цим договором 4 546 150,00 грн.

Строк надання позики позичальнику визначено в п. 3.1. договору - до 31 січня 2015.

Позика надається в безготівковому порядку платіжним дорученням шляхом переказу необхідних коштів на розрахунковий рахунок позичальника (п. 4.1 договору).

Згідно п. 4.2 договору поворотна фінансова допомога підлягає поверненню до 30 червня 2015.

Відповідно до п. 4.3 договору повернення грошових коштів проводиться в безготівковому порядку платіжним дорученням шляхом переказу необхідних коштів на розрахунковий рахунок позикодавця або шляхом виплати готівкових коштів із каси позичальника.

Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 30.06.2015, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами їх зобов'язань за договором (п. 6.1 договору).

На виконання умов договору позикодавець перерахував на рахунок позичальника 4 546 150,00 грн.

Позичальник, в порушення умов договору, свої зобов'язання щодо своєчасного та у повному обсязі повернення суми отриманої фінансової допомоги не виконав, повернувши кошти в розмірі 2 740 301,00 грн., внаслідок чого у ТОВ АПА "Агросвіт" перед ОСОБА_1 утворилась заборгованість в розмірі 1 805 849,00 грн.

Матеріали справи свідчать, що 01 травня 2015 року між ОСОБА_1 (первісним кредитором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Новаагро Україна" (новим кредитором) був укладений Договір про відступлення права вимоги № 1-ВПВ за первинною вимогою відповідно до договору про надання зворотної фінансової допомоги №15/01/15-ФП від 15.01.2015.

Відповідно до ст. 513 Цивільного кодексу України, правочин заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Відповідно до п. 1.1. договору № 1-ВПВ про відступлення права вимоги, первісний кредитор відступив право вимоги а новий кредитор набув право грошової вимоги та здійснює розрахунок на користь первісного кредитора у спосіб, у порядку та розмірі та строки визначені договором.

Предметом цього договору є право вимоги, яке перейшло первісному кредитору, до Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислової асоціації "Агросвіт", , що має місцезнаходження: 61002, м. Харків, вул. Маршала Бажанова, буд. 5, літ. "Б-3" (надалі - боржник) на підставі договору про надання зворотної фінансової допомоги № 15/01/15-ФП року (далі - основний договір), укладеного між первісним кредитором та боржником (пункт 1.2. Договору).

Первісне зобов'язання боржника - це зобов'язання, що виникло у боржника на підставі основного договору, по поверненню суми позики у розмірі 1805849,00 грн. та сплаті фінансових, штрафних санкцій, збитків у разі порушення умов основного договору, які передбачені основним договором та чинним законодавством (п. 1.3. договору).

Згідно умов даного договору новий кредитор набуває право вимагати від боржника сплати грошових коштів у розмірі, строки та в порядку, які визначені в основному договорі та передбачені чинним законодавством (п. 1.4 договору).

Відповідно до п. 1.5. договору, загальний розмір права вимоги, який передається за цим договором складається з 1805849,00 грн. (суми основного боргу) та суми фінансових штрафних санкцій, збитків, які підлягають стягненню з боржника, у разі не виконання чи не належного виконання зобов'язання за основним договором відповідно до його умов та чинного законодавства України.

Як свідчать матеріали справи, Товариством з обмеженою відповідальністю Новаагро Україна було подано позовну заяву до господарського суду Харківської області про стягнення суми основного боргу, а саме 1805849,00 грн. з Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова асоціація Агросвіт за договором про надання фінансової допомоги № 15/01/15-ФП від 15.01.2015.

24 липня 2015 року, рішенням господарського суду Харківської області по справі № 922/4141/15 було вирішено позов задовольнити. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислової асоціації "Агросвіт" (61002, м. Харків, вул. Маршала Бажанова, буд. 5, літ. "Б-3", ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Новаагро Україна" (61002, м. Харків, вул. Мироносицька, буд. 43, , р/р 9899 в ПАТ "ПУМБ", МФО 334851, р/р 4061 в АТ "ОТП БАНК", МФО 300528) - суму боргу у розмірі 1805849,00 грн., судовий збір у розмірі 36116,98 грн.

08 жовтня 2015 року, постановою Харківського апеляційного господарського суду по справі № 922/4141/15 рішення господарського суду Харківської області від 24 липня 2015 року залишено без змін.

Як зазначає позивач, рішення господарського суду Харківської області досі не виконано.

Так, згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Керуючись даною нормою, позивач здійснив нарахування 3% річних за період з 01.07.2015 по 13.06.2017, що становить 105828,00 грн., а також інфляційних втрат, що становить 389931,77 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочи, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Суд вважає нарахування позивачем процентів річних та інфляційних втрат правомірним, оскільки наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України оскільки, право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

У постанові Верховного Суду України від 20.01.2011 у справі № 10/25 зазначено, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, враховуючи наведені норми законодавства, перевіривши розрахунок зроблений позивачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Новаагро Україна" обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами, не спростовані відповідачем та є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 4, 12, 22, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова асоціація "Агросвіт" (61002, м. Харків, вул. Маршала Бажанова, буд. 5, літ. "Б-3"; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова агро Україна" (61002, м. Харків, вул. Чернишевська, буд. 66; ) -: 105828,00 грн. 3% річних; 389931,77 грн. інфляційних втрат та 7436,40 грн. витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 93 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області протягом десяти днів з дня підписання повного рішення.

Повне рішення складено 14.07.2017 р.

Суддя ОСОБА_12