ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.07.2017 Справа № 905/915/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Сковородіної О.М.,

при секретарі судового засідання Сапожніковій Ю.Б.,

у справі за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Мединський і К, м. Дружківка, Донецька область

до відповідача: Приватного акціонерного товариства Єнакієвський металургійний завод, м.Маріуполь, Донецька область

про стягнення 629 214,55 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, за довіреністю № б/н від 27.06.2017;

від відповідача: ОСОБА_2, за довіреністю № 73/5 -148 від 20.12.2016

Товариства з обмеженою відповідальністю Мединський і К, м. Дружківка, Донецька область звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства Єнакієвський металургійний завод, м.Маріуполь, Донецька область про стягнення 629 214,55 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором №16000054 від 01.01.2016р. щодо оплати вартості виконаних робіт.

Представник позивача у судове засідання зявився, підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача у судове засідання зявився, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

19.06.2017р. на адресу суду від відповідача надійшли заперечення б/н б/д, в яких останній зазначає, що позовна заява не підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

01.01.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Мединський і К (далі виконавець або позивач) та Публічним акціонерним товариством Єнакієвський металургійний завод (далі замовник або відповідач) було укладено договір на виконання робіт №16000054 (далі договір).

Відповідно до п. 1.1 договору, виконавець зобовязується виконати роботи навантажувачем обємом ковшу 3,0 м3, ширина ковшу не більше 2800мм, а замовник зобовязується прийняти та оплатити вказані роботи на умовах цього договору.

Згідно з п. 2.1 договору, роботи виконуються у наступні строки: початок 01.01.2016р., закінчення 31.12.2016р.

Пунктом 3.1 договору встановлено, що вартість робіт за даним договором визначається у національній валюті України на підставі протоколу узгодження договірної ціни (додаток №1).

За приписами п. 4.1 договору , здача-приймання виконаних робіт оформлюється 8, 16, 24 останнього числа звітного місяця, актом здачі-приймання виконаних робіт, який підписується уповноваженим представником сторін та скріплюється печатками сторін.

З пункту 5.3 договору вбачається, що вартість робіт, виконаних за даним договором, оплачується замовником впродовж 60 календарних днів з моменту підписання сторонами акта здачі-приймання виконаних робіт та отримання від виконавця рахунку на оплату.

Даний договір набирає законної сили з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2016р. (п. 8.1 договору).

Додатковою угодою №3 від 27.12.2016р. сторони внесли зміни до п. 2.1.2 договору, та виклали його в наступній редакції: «Закінчення 31.01.2017р.».

Додатковою угодою №1 від 01.03.2016р. сторони внесли зміни до додатку №1 до договору, та виклали його в наступні редакції: «Вартість робіт, які виконуються за даним договором складається: послуги сторонніх організацій по прибиранню відходів плавки під конверторами в умовах підвищеної температури, прибирання технічних відходів на території конверторного цеху 514,36 грн. за маш/год з ПДВ.

Договір на виконання робіт №16000054 від 01.01.2016р., додаткові угоди, укладені в його межах підписані та скріплений печатками обох сторін без зауважень.

Статтею 837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно із ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зазначені норми узгоджуються з вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Позивач належним чином виконав своє зобовязання за договором, що підтверджується актами здачі-приймання виконаних робіт: акт здачі-приймання виконаних робіт №8520 від 19.12.2016р. на суму 86 411,81грн., акт здачі-приймання виконаних робіт №8746 від 26.12.2016р. на суму 61 722,72грн., акт здачі-приймання виконаних робіт №8747 від 26.12.2016р. на суму 24 689,09грн., акт здачі-приймання виконаних робіт №0004 від 01.01.2017р. на суму 74 067,26грн., акт здачі-приймання виконаних робіт №408 від 09.01.2017р. на суму 98 756,35грн., акт здачі-приймання виконаних робіт №572 від 16.01.2017р. на суму 84 868,74грн., акт здачі-приймання виконаних робіт №639 від 23.01.2017р. на суму 86 411,81грн., акт здачі-приймання виконаних робіт №862 від 01.02.2017р. на суму 111 100,90грн.

Вищевказані акти здачі-приймання виконаних робіт на загальну суму 628 028,68грн. підписані з боку Приватного акціонерного товариства Єнакієвський металургійний завод директором по виробництву ОСОБА_3, а акт здачі-приймання виконаних робіт №862 від 01.02.2017р. ОСОБА_4

У своїх запереченнях, як на підставу для відмови у задоволенні позову, відповідач зазначає, що акти здачі-приймання виконаних робіт підписані неуповноваженою особою.

Вказане зауваження судом не приймається як обґунтоване, оскільки, відповідачем не надано доказів відсутності у директора по виробництву повноважень на підписання актів здачі-приймання виконаних робіт (як-то, посадова інструкція, відповідні накази підприємства тощо).

Крім того, факт виконання робіт позивачем, як певної складової технологічного процесу відповідача, не спростований.

Також, судом відхиляються посилання відповідача на те, що відсутність доказів пред'явлення рахунків на оплату виконаних робіт, свідчать про недотримання вимог п. 5.3 договору та, як слід, відсутні підстави для задоволення позову, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, рахунок є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти. Ненадання рахунку не є відкладальною умовою в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні ст. 613 Цивільного кодексу України, тому, наявність наявність або відсутність рухунку не звільняє відповідача від обовязку оплатити виконані роботи.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного суду України №3-3902к09 від 29.09.2009р. та у постанові Вищий господарський суд України №910/26157/15 від 24.05.2016р.

При цьому, суд зазначає, що у договорі на виконання робіт №16000054 від 01.01.2016р. вказані банківські реквізити позивача, а в актах здачі-приймання виконаних робіт вказані суми, які підлягають оплаті.

15.03.2017р. позивачем на адресу відповідача була направлена претензія, в якій позивач зазначив, що станом на 14.03.2107р. борг за виконані бороти за договором №16000054 від 01.01.2016р., строк оплати за якими настав, дорівнює 345 647,23грн. та підлягає оплаті.

Доказів оплати виконаних робіт на суму 628 028,68грн. за договором на виконання робіт №16000054 від 01.01.2016р. відповідач не надав.

Враховуючи, наведені вище обставини, суд вважає суму боргу в розмірі 628 028,68грн. за виконані роботи обґрунтованою та такою, що підлягає стягненню з відповідача.

За приписами ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить суд стягнути 3% річних: за актом здачі-приймання виконаних робіт №8520 від 19.12.2016р. на суму 86 411,81грн. (за період з 18.02.2016р. по 03.04.2017р. в розмірі 319,50грн.), за актом здачі-приймання виконаних робіт №8746 від 26.12.2016р. на суму 61 722,72грн. (за період з 25.02.2016р. по 03.04.2017р. в розмірі 192,66грн.), за актом здачі-приймання виконаних робіт №8747 від 26.12.2016р. на суму 24 689,09грн. (за період з 25.02.2017р. по 03.04.2017р. в розмірі 76,76грн.), за актом здачі-приймання виконаних робіт №0004 від 01.01.2017р. на суму 74 067,26грн. (за період з 03.03.2017р. по 03.04.2017р. в розмірі 194,56грн.), за актом здачі-приймання виконаних робіт №408 від 09.01.2017р. на суму 98 756,35грн. (за період з 11.03.2017р. по 03.04.2017р. в розмірі 194,64грн.), за актом здачі-приймання виконаних робіт №572 від 16.01.2017р. на суму 84 868,74грн. (за період з 18.03.2017р. по 03.04.2017р. в розмірі 118,48грн.), за актом здачі-приймання виконаних робіт №639 від 23.01.2017р. на суму 86 411,81грн. (за період з 25.03.2017р. по 03.04.2017р. в розмірі 71,00грн.), за актом здачі-приймання виконаних робіт №862 від 01.02.2017р. на суму 111 100,90грн. (за період з 02.03.2016р. по 03.04.2017р. в розмірі 18,26грн.).

Суд, перевірив розрахунок заборгованості із застосуванням 3% річних та встановив, що він є арифметично невірним.

3% річних за актом здачі-приймання виконаних робіт №8520 від 19.12.2016р. на суму 86 411,81грн. (за період з 18.02.2017р. по 03.04.2017р.) дорівнюють 319,61 грн., за актом здачі-приймання виконаних робіт №8746 від 26.12.2016р. на суму 61 722,72грн. (за період з 27.02.2016р. по 03.04.2017р.) дорівнюють 192,78 грн., за актом здачі-приймання виконаних робіт №8747 від 26.12.2016р. на суму 24 689,09грн. (за період з 25.02.2017р. по 03.04.2017р.) дорівнюють 77,11 грн., за актом здачі-приймання виконаних робіт №0004 від 01.01.2017р. на суму 74 067,26грн. (за період з 03.03.2017р. по 03.04.2017р. в розмірі) дорівнюють 194,81 грн., за актом здачі-приймання виконаних робіт №408 від 09.01.2017р. на суму 98 756,35грн. (за період з 11.03.2017р. по 03.04.2017р.) дорівнюють 194,81 грн., за актом здачі-приймання виконаних робіт №572 від 16.01.2017р. на суму 84 868,74грн. (за період з 18.03.2017р. по 03.04.2017р.) дорівнюють 118,58 грн., за актом здачі-приймання виконаних робіт №639 від 23.01.2017р. на суму 86 411,81грн. (за період з 25.03.2017р. по 03.04.2017р.) дорівнюють 71,02 грн., за актом здачі-приймання виконаних робіт №862 від 01.02.2017р. на суму 111 100,90грн. (за період з 02.03.2016р. по 03.04.2017р.) дорівнюють 18,26грн.

Тобто, позивачем 3% річних заявлені в меншому розмірі, що не суперечить нормам чинного законодавства України та підлягає до стягнення в розмірі, встановленому позивачем.

Також, 19.06.2017р. відповідачем через канцелярію суду надано клопотання б/н б/д, в якому останній, посилаючись на скрутне фінансове становище просить суд відстрочити виконання рішення суду на 3 роки з дня прийняття рішення по даній справі.

На підтвердженя скрутного фінансового становища відповідачем додана копія балансу (звіт про фінансовий стан) на 31.03.2017р.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення суду на 3 роки з дня прийняття рішення по даній справі з огляду на те, що відповідачем не обґрунтований строк відстрочення та не надано доказів виникнення можливості виконати рішення суду через 3 (три) роки.

Разом з цим, відмова у наданні відстрочки виконання рішення, не перешкоджає повторно звернутися до суду з відповідним клопотанням, в порядку ч.1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу з доведенням наявності обставин для його задоволення.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 1, 4, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Мединський і К, м. Дружківка, Донецька область до Приватного акціонерного товариства Єнакієвський металургійний завод, м.Маріуполь, Донецька область про стягнення 629 214,55 грн. задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Єнакієвський металургійний завод (87504, Донецька область, місто Маріуполь, проспект Ілліча, ) на корить Товариства з обмеженою відповідальністю Мединський і К (86400, Донецька область, місто Дружківка, вулиця Енгельса 110, ) заборгованість в розмірі 628 028,68грн., 3% річних в розмірі 1 185,87 грн., витрати на оплату судового збору в розмірі 9 438,21 грн.

Повний текст рішення підписаний 10.07.2017р.

Рішення набирає законної сили 21.07.2017р.

Рішення може бути оскаржено в Донецький апеляційний господарський суд згідно розділу XII ГПК України.

Суддя О.М. Сковородіна