донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

04.07.2017 справа №913/298/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 за довіреністю; ОСОБА_5 за довіреністю;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу: Державного підприємства "Енергоринок", м. Київ
на ухвалу господарського судуЛуганської області
від про 25.05.2017р. зупинення провадження
у справі№ 913/298/17 (суддя Косенко Т.В.)
за позовомДержавного підприємства "Енергоринок", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання", м.Старобільськ, Луганська область
простягнення штрафу у розмірі 73 549,30 грн.
В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 25.05.2017р. провадження у справі №913/298/17 за позовом Державного підприємства "Енергоринок", м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання", м. Луганськ про стягнення штрафу у розмірі 73 549,30 грн. зупинено до набрання рішенням господарського суду Луганської області у справі №913/273/17 законної сили.

Зокрема, ухвала господарського суду мотивована тим, що справи №913/298/17 та №913/273/17 є пов'язаними, оскільки позовні вимоги у зазначених справах грунтуються на підставі договору купівлі продажу електричної енергії №3969/02 від 28.03.2007, а наявність заборгованості у спірний період є підставою для нарахування штрафу у розмірі 73549 грн. 30коп. В свою чергу, визнання окружним адміністративним судом міста Києва протиправною бездіяльності Міністерства енергетики та вугільної промисловості України щодо ненадання погодження на припинення різниці перетоків електричної енергії може вплинути на розмір відповідальності Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне обєднання у справі №913/273/17, що може вплинути на наявність заборгованості за договором №3969/02 від 28.03.2007 за період з жовтня по грудень 2016 року та, відповідно, на наявність вини відповідача, яка є підставою для нарахування штрафу у справі №913/298/17.

Не погоджуючичь з вказаною ухвалою, Державне підприємство "Енергоринок" м. Київ звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої останнє, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу господарського суду Луганської області скасувати та передати справу до господарського суду Луганської області для розгляду по суті.

В обґрунтування вимог апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не наведено передбачених статтею 79 Господарського процесуального кодексу України підстав необхідності зупинення провадження у справі №913/298/17 та в порушення вимог ст.43 ГПК України прийнято ухвалу про зупинення провадження у справі з неповним з'ясуванням обставин, що мають істотне значення для вирішення питання щодо зупинення. На думку скаржника, доводи відповідача стосовно підстав для зупинення провадження у справі є необгрунтованими з огляду на те, що справи №913/273/17 та №913/298/17 є абсолютно різними, з самостійними правовими вимогами, що заявлені з різних підстав. Також, апелянт зазначає, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали порушив ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки на думку скаржника, суд першої інстанції ухиляється від обовязку забезпечити права позивача на ефективний розгляд справи у розумний строк та неможливість встановити фактичні дані, а відтак, і вирішити спір по суті.

Позивач підтримав доводи, викладені у апеляційній скарзі, просив скасувати ухвалу господарського суду Луганської області та направити справу для розгляду по суті.

Відповідач проти апеляційної скарги заперечує та просить ухвалу суду залишити без змін, а скаргу - без задоволення, про що зазначив у відзиві на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє оскаржувану ухвалу в повному обсязі.

Статтею 106 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Перевіряючи оскаржувану ухвалу, судова колегія дійшла висновку, що остання є законною та обґрунтованою з огляду на наступне.

Відповідно до п.3.16 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" статтею 79 ГПК встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним.

Зокрема, відповідно до частини першої статті 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини третя і четверта статті 35 ГПК).

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин. Іншим судом, про який йдеться у частині першій статті 79 ГПК, є будь-який орган, що входить до складу судової системи України згідно зі статтею 3 та частиною другою статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"; іншим судом може вважатися й інший склад суду (одноособовий чи колегіальний) в тому ж самому судовому органі, в якому працює суддя (судді), що вирішує (вирішують) питання про зупинення провадження у справі.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов'язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з'ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи.

Враховуючи вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з'ясовувати: як пов'язана справа, яка розглядається даним судом із справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи. ОСОБА_4 по собі повязаність справ ще не свідчить про неможливість розгляду та прийняття рішення у даній справі.

Зупинення провадження у справі процесуальний закон пов'язує із неможливістю розгляду справи, що розглядається, до вирішення іншої справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі.

З матеріалів справи вбачається, що Державне підприємство "Енергоринок", м. Київ звернулося до господарського суду Луганської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне обєднання" про стягнення штрафу у розмірі 73549 грн 30 коп. за порушення умов договору №3969/02 від 28.03.2007 за період з 01.09.2016 по 31.12.2016.

В свою чергу, постановою Донецького апеляційного господарського суду від 25.05.2016р. встановлено, що предметом позову у справі № 913/273/17 є стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне обєднання" суми заборгованості у розмірі 179 822 649,83 грн., суми пені у розмірі 8 797 084,58 грн., суми штрафу у розмірі 179 822,65 грн., суми інфляційних нарахувань у розмірі 3 262 417,67 грн. та суми 3% річних у розмірі 1 016 444,50 грн. за договором купівлі продажу електричної енергії № 3969/02 від 28.03.2007р. у звязку з наявністю у Відповідача боргу за електроенергію за період з жовтня по грудень 2016р.

Тобто, позовні вимоги у зазначених справах грунтуються на підставі одного і того ж договору купівлі продажу електричної енергії №3969/02 від 28.03.2007, а наявність та розмір заборгованості, яка доводиться позивачем у справі №913/273/17 у спірний період, а також наявність вини відповідача у простроченні сплати заборгованості є підставою для нарахування штрафу у розмірі 73 549 грн 30 коп.

Таким чином, вирішення даної справи неможливе до остаточного вирішення справи №913/273/17 у звязку з тим, що стягнення штрафу у розмірі 73 549,30грн. за порушення умов договору №3969/02 від 28.03.2007 щодо подекадної оплати купованої електроенергії за період з 01.09.2016 по 31.12.2016 може бути вирішено судом тільки після встановлення наявності прострочення сплати заборгованості за зазначеним вище договором у справі №913/273/17.

В силу положень ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 суди застосовують при розгляді справ також Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (п. 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (п. 51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

При цьому, розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського Суду у справах Савенкова проти України № 4469/07 від 02.05.2013, Папазова та інші проти України № 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07 від 15.03.2012).

Одночасно, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (рішення Суду у справах: "Совтрансавто-Холдинг" №48553/99 від 25.07.2002; Україна Тюмень проти України № 22603/02 від 22.11.2007р.).

Наразі, приймаючи оскаржувану ухвалу від 25.05.2017р., суд першої інстанції діяв у межах наданих йому повноважень та дійшов вірного висновку, що вирішення справи № 913/298/17 неможливе до прийняття рішення у справі №913/273/17, оскільки без встановлення факту порушення виконання зобовязань за договором №3969/02 від 28.03.2007, стягнення штрафу за непроведення подекадної оплати у даній справі є неможливим.

Враховуючи наведене, доводи заявника апеляційної скарги про порушення судом права на розумний строк розгляду справи, який передбачено п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод є помилковими.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвала господарського суду Луганської області від 25.05.2017р. у справі №913/298/17 є обґрунтованою та законною, тому залишає зазначену ухвалу без змін, а апеляційну скаргу за наведеними в ній мотивами - без задоволення.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору по апеляційній скарзі покладаються на заявника скарги по справі.

Керуючись ст.79, 99, 101, 102, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Енергоринок", м. Київ залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Луганської області від 25.05.2017р. у справі №913/298/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий О.А. Марченко

Судді: І.В. Москальова

ОСОБА_3