ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2017 р. Справа № 5021/1506/12

головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Россолов В.В., суддя Тихий П.В.,

при секретарі Євтушенкові Є.В.,

за участю представників:

від апелянта - не з'явився,

від кредитора ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - за довіреністю від 31.10.2016р.,

ліквідатор - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 (вх.№2027 С/2) на ухвалу господарського суду Сумської області від 04.05.2017р. у справі №5021/1506/12,

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумська ремонтно-будівельна дільниця "Рембуд", м. Суми,

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Сумської області від 04.05.2017р. у справі №5021/1506/12 (суддя Соп'яненко О.Ю.) клопотання від 02.02.2017 року кредитора ОСОБА_1 (вх. 296) - задоволено. Зобов'язано ліквідатора у даній справі Савочку А.А. направити вимогу кредитору у даній справі ОСОБА_3.(АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) про повернення коштів в сумі 1291467,99 грн. на ліквідаційний рахунок ТОВ "Сумська ремонтно-будівельна дільниця "Рембуд". Зобов'язано ліквідатора Савочку А.А. здійснити розподіл коштів між кредиторами четвертої черги реєстру вимог кредиторів ТОВ "СРБД "Рембуд" у відповідності до вимог ч. 3 ст. 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Не погодившись з ухвалою господарського суду першої інстанції, ОСОБА_3 звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу господарського суду Сумської області від 04.05.2017р. у справі №5021/1506/12 в повному обсязі.

В обґрунтування заявлених апеляційних вимог кредитор посилається на наступні обставини справи: оскаржуване судове рішення ґрунтується на нормах Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", які не підлягають застосуванню до спірних правовідносин; судом не взято до уваги пропуск заявником строку позовної давності при поданні клопотання від 18.04.2017р. про вчинення дій (перерозподілу коштів) та стягнення належних йому коштів кредиторських вимог; судом не прийнято до уваги факт, що ОСОБА_1 на момент перерахування коштів кредитору ОСОБА_3 не був кредитором ТОВ "Сумська ремонтно-будівельна дільниця "Рембуд".

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 29.06.2017р. апеляційну скаргу прийнято до провадження, справу призначено до розгляду.

ОСОБА_3 подано клопотання про розгляд справи за його відсутності, до якого додано докази надсилання копій апеляційної скарги ліквідатору ТОВ "Сумська ремонтно-будівельна дільниця "Рембуд" Савочка А.А. (вх.№ 7193 від 10.07.2017р.).

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги (вх.№ 7380 від 13.07.2017р.).

В обґрунтування своєї позиції посилається на положення ч. 3 ст. 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та зазначає, що кошти на погашення кредиторських вимог четвертої черги, які були перераховані лише ОСОБА_3, повинні бути повернуті ліквідатору ТОВ "Сумська ремонтно-будівельна дільниця "Рембуд" Савочці А.А. та розподілені між особами четвертої черги пропорційно сумі вимог, що належать кожному з них.

В судовому засіданні представник кредитора ОСОБА_1 заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги, просив ухвалу господарського суду Сумської області від 04.05.2017р. у справі № 5021/1506/12 залишити без змін.

Представники інших сторін у справі в судове засідання не з'явились, про причини неявку суд не повідомили.

Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, виходячи з того, що участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статтею 22 Господарського процесуального кодексу України) є правом, а не обов'язком сторін, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників інших кредиторів та ліквідатора за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, а також доводи, викладені в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування господарським судом Сумської області норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та розглянувши справу у порядку ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Постановою господарського суду Сумської області від 24 грудня 2012 року визнано юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумська ремонтно - будівельна дільниця "Рембуд" (м.Суми, вул.Чернігівська, 11, ід. код 03120940) - банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Корнілова Євгенія Олександровича.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 13 лютого 2013 року було скасовано постанову Господарського суду Сумської області від 24 грудня 2012 року в частині призначення ліквідатором ТОВ "Сумська ремонтно-будівельна дільниця "Рембуд" арбітражного керуючого Корнілова Є.О. та прийнято в цій частині нове рішення, яким призначено ліквідатором банкрута Савочку Андрія Анатолійовича.

Ухвалою господарського суду від 28.02.2017р. клопотання від 02.02.2017 року кредитора ОСОБА_1 про витребування інформації (вх. 296) - задоволено, зобов'язано ліквідатора у даній справі - Савочку А.А. надати суду таку інформацію: які суми було отримано ТОВ "Сумська ремонтно-будівельна дільниця "Рембуд" від реалізації майна з наданням підтверджуючих документів; яким чином ліквідатор Савочка А.А. розпорядився вказаними коштами з наданням підтверджуючих документів первинного обліку; які грошові кошти знаходяться на рахунку ТОВ "Сумська ремонтно-будівельна дільниця "Рембуд"; які розрахунки проведено ліквідатором з кредиторами товариства.

На виконання вимог ухвали суду від 28.02.2017р. ліквідатор Савочка А.А. надав суду пояснення, відповідно до яких вказав, що від реалізації майна банкрута ним було отримано 1492650,75 грн. (покупець майна ПП "Втор-Мет") та розподілено вказані кошти наступним чином:

- 44879,51 грн. - винагорода ТБ "Електронні торги України" за проведення аукціону з продажу майна,

- 92036,07 грн. - погашення вимог Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м.Суми,

- 63495,94 грн. - погашення вимог ДПІ в м. Сумах,

- 1291467,99 грн. - погашення вимог ОСОБА_3

В квітні 2017 року до господарського суду Сумської області кредитором ОСОБА_1 подано клопотання від 18.04.2017 року про зобов'язання вчинити дії та стягнення коштів, в якому просив суд пропорційно розподілити кошти між кредиторами четвертої черги у даній справі, до яких відносяться заявник та ОСОБА_3

Відповідно до частини 2 ст. 4-1 ГПК України, провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом з врахуванням вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), норми якого, як спеціальні норми права, превалюють у застосуванні над загальними нормами Господарського процесуального кодексу України.

Пунктом 1-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212-VI, який набрав чинності з 19.01.2013р.) закріплено, що положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом.

Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Так, кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому статтею 31 Закону про банкрутство, а саме:

- у другу чергу задовольняються вимоги, що виникли із зобов'язань банкрута перед працівниками підприємства-банкрута (за винятком повернення внесків членів трудового колективу до статутного капіталу підприємства), крім вимог, задоволених у першу чергу, зобов'язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян, шляхом капіталізації відповідних платежів, у тому числі до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за громадян, які застраховані в цьому Фонді, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, зобов'язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, з повернення невикористаних коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, а також вимоги громадян - довірителів (вкладників) довірчих товариств або інших суб'єктів підприємницької діяльності, які залучали майно (кошти) довірителів (вкладників);

- у третю чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів). Вимоги центрального органу виконавчої влади, що здійснює управління державним резервом;

- у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою, у тому числі і вимоги кредиторів, що виникли із зобов'язань у процедурі розпорядження майном боржника чи в процедурі санації боржника.

Згідно з ч. 2 ст. 31 Закону про банкрутство вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження на рахунок коштів від продажу майна банкрута після повного задоволення вимог попередньої черги.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання протоколу № 1 про проведення аукціону (електронних торгів) з визначенням переможця від 13.05.2013р. ПП "Втор-Мет" здійснило перерахування грошових коштів на рахунок ТОВ "Сумська ремонтно-будівельна дільниця "Рембуд" в загальній сумі 1230782,23 грн.

Грошові кошти в сумі 261868,53 грн. було сплачено ПП "Втор-Мет" на рахунок ТБ "Електронні торги України" до початку проведення аукціону як гарантійний внесок.

15.05.2013р. ТБ "Електронні торги України", утримавши розмір винагороди згідно п. 4.1 та п. 4.3 договору про проведення аукціону на веб-сайті організатора торгів № 2803-2013/24 від 28.03.2013 року, здійснило перерахування 216989,01 грн. на рахунок банкрута.

Таким чином, за результатами проведення аукціону станом на 27.05.2013р. на рахунок ТОВ "Сумська ремонтно-будівельна дільниця "Рембуд" надійшло 1447771,24 грн.

З поданих документів ліквідатора Савочки А.А. вбачається, що кредитору ОСОБА_3, який є кредитором четвертої черги ТОВ "СРБД "Рембуд", в рахунок погашення кредиторської заборгованості було перераховано: 23.05.2013р. - 750000,00 грн., 24.05.2013р. - 350000,00 грн., 27.05.2013р. - 347000,00 грн.; загалом - 1447000,00 грн.

10.02.2015р. ліквідатором Савочкою А.А. направлено кредитору ОСОБА_3 вимогу № 11 про повернення надмірно сплачених грошових коштів ТОВ "СРБД "Рембуд" в сумі 155532,01 грн., оскільки в лютому 2015 року набрали законної сили ухвали господарського суду Сумської області про визнання вимог кредиторів Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м.Суми та ДПІ в м. Суми.

Згідно прибуткового касового ордеру від 25.05.2015р. кошти в сумі 155532,01 грн. були повернуті ліквідатору Савочці А.А. та в подальшому розподілені між кредиторами - ДПІ в м. Сумах та Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м.Суми.

Таким чином, з викладеного вбачається, що ліквідатором у даній справі Савочкою А.А. здійснювалися дії щодо повернення коштів для їх подальшого перерозподілу між кредиторами в порядку, визначеному Законом про банкрутство.

Крім того, ухвалою господарського суду від 11.02.2014р. у даній справі було визнано кредиторські вимоги ОСОБА_1 та включено їх до шостої черги реєстру вимог кредиторів.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 24.03.2014р. в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання кредиторських вимог було відмовлено та ухвалу суду першої інстанції від 11.02.2014р. скасовано.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.06.2014р. постанову суду апеляційної інстанції від 24.03.2014р. скасовано, справу направлено на новий розгляд.

Ухвалою господарського суду від 15.09.2014р., яку залишено без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 21.10.2014р., кредиторські вимоги ОСОБА_1 визнано та включено до четвертої черги реєстру вимог кредиторів.

Проте, постановою Вищого господарського суду України від 09.12.2014р. постанову суду апеляційної інстанції від 21.10.2014р. та ухвалу суду першої інстанції від 15.09.2014р. скасовано, справу направлено на новий розгляд.

Постановою Верховного Суду України від 26.05.2015р. постанову суду апеляційної інстанції від 21.10.2014р. та ухвалу суду першої інстанції від 15.09.2014р. залишено в силі.

Відповідно до ч. 3 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Частиною третьою статті 105 ГПК України визначено, що постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

З викладеного, вбачається, що кредитором у даній справі ОСОБА_1 став з 21.10.2014р., тобто з дня набрання законної сили постанови Харківського апеляційного господарського суду у даній справі, якою було залишено в силі ухвалу суду першої інстанції від 15.09.2014р.

Ліквідатор Савочка А.А. у поданих поясненнях вказав, що вимоги ОСОБА_1 ним не визнавались та не були включені до реєстру вимог кредиторів у даній справі. Станом на 01.05.2017р., ліквідатор не має змоги розрахуватися з ОСОБА_1 через відсутність коштів та будь-яких майнових активів банкрута.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 31 Закону про банкрутство у разі недостатності коштів, одержаних від продажу майна банкрута, для повного задоволення всіх вимог однієї черги вимоги задовольняються пропорційно сумі вимог, що належить кожному кредиторові однієї черги.

Одночасно, у рішенні 15-рп/2004 від 02.11.2004 року Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м'якого покарання) визначено, що справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом і засобах, що обираються для їх досягнення.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши норми діючого законодавства України, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що подане клопотання кредитора ОСОБА_1 про вчинення дій (перерозподілу коштів) та стягнення належних йому коштів пропорційно розміру визнаних судом кредиторських вимог відповідає приписам Закону про банкрутство та підлягає задоволенню.

Щодо посилання апелянта на сплив позовної давності відносно поданого ОСОБА_1 клопотання від 18.04.2017р., зважаючи на його подання через чотири роки після перерахування ОСОБА_3 коштів від реалізації ліквідаційної маси, судова колегія зазначає наступне.

Згідно з ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до п. 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року N 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" частиною третьою статті 267 ЦК України передбачена можливість застосування позовної давності, у тому числі й спеціальної, лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення судом.

Зважаючи не те, що ОСОБА_1 в установленому Законом порядку було визнано кредитором у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумська ремонтно-будівельна дільниця "Рембуд" лише 21.10.2014р., та саме з цього часу у вказаної особи виникло право на звернення до суду за захистом права на задоволення кредиторських вимог за рахунок коштів, отриманих від реалізації майна банкрута, в порядку ст. 31 Закону про банкрутство, судова колегія зазначає про безпідставність посилання ОСОБА_3 про сплив строку позовної давності щодо поданого у справі клопотання.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки місцевого господарського суду, у зв'язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржувана ухвала господарського суду Сумської області від 04.05.2017р. у справі №5021/1506/12 підлягає залишенню без змін.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, витрати апелянта по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 99, 101, п.1 ч.1 ст. 103, ст.ст. 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Сумської області від 04.05.2017р. у справі №5021/1506/12 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 18.07.2017р.

Головуючий суддя В.В. Лакіза

Суддя В.В. Россолов

Суддя П.В. Тихий