ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення заяви без розгляду

17 липня 2017 року Справа № 923/653/17

Суддя господарського суду Херсонської області Пінтеліна Т.Г., розглянувши матеріали за заявою Позивача : ОСОБА_1 м.Херсон

до Відповідача : Державного підприємства "Виробничий південний біотехнологічний центр" м.Херсон

про стягнення 126 350, 94 грн. боргу, згідно з договорами поруки

в с т а н о в и в:

Фізична особа ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Херсонської області з позовною заявою до ДП «Виробничий південний біотехнологічнии центр» (Код Адреса 73000, Херсонська обл., місто Херсон, провулок Янтарний), та просить суд стягнути з Державного підприємства «Виробничий південний біотехнологічний центр», на користь ОСОБА_1 44 522 грн. 20 коп. сума боргу за основним зобов'язанням та штрафні санкції за своєчасне невиконання зобов'язань, а саме 3% річних в розмірі 3 367.00 грн. пеню в розмірі 44 525.87 грн., інфляційне збільшення боргу - 33 935.87грн.

Всього сума боргу з урахуванням штрафних санкцій складає 126 350 грн., 94 коп.

Також просить визнати ОСОБА_1 поточним кредитором по відношенню до Державного підприємства «Виробничий південний біотехнологічний центр», в сумі 126 350 грн. 94 коп. в рамках розгляду справи про банкрутство ДП «Виробничий південний біотехнологічний центр» №12/74-5-09, що розглядається в Господарському суді Херсонської області.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 14 листопада 2014 року між ОСОБА_1 - надалі Позивач ( Поручитель за договором ), ВАТ «ЕК «Херсонобленерго» (Кредитор за договором ) та ДП «Виробничий південний біотехнологічнии центр» - надалі Відповідач ( Кредитор за договором) було укладено договір поруки № 523/1.

27 листопада 2014 року між Позивачем, ВАТ «ЕК «Херсонобленерго» та Відповідачем було укладено ще один договір поруки № 11/1.

Позивач стверджує, що ним повністю виконані обов'язки за вищезазначеними договорами, тому він набув статусу нового кредитора стосовно ДП «Виробничий південний біотехнологічний центр».

Відповідно до ст. 54 ГПК України ( Форма і зміст позовної заяви) позовна заява повинна містити: 1) найменування господарського суду, до якого подається заява;

2) найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди суб'єкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків позивача. Такі відомості стосовно позивача у позові не зазначено.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 58 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Не допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог, які належать розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

В даному випадку позивачем у позовній заяві об'єднано дві позовні вимог до ДП «Виробничий південний біотехнологічний центр» - одна з них про стягнення грошової суми має вирішуватись за правилами позовного провадження, інша вимога про визнання поточним кредитором у справі про банкрутство має вирішуватись за правилами провадження справи про банкрутство.

Згідно з п. 3 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Пунктом 2.4.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. № 7 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (частина друга статті 9). Надані позивачем документи не можна вважати доказами сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, з огляду на наступне.

Як зазначалось вище позивачем фактично заявлено 2 вимоги - майнового та немайнового характеру.

Згідно підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлені в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно підпункту 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру встановлені в розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2017 рік" з 01 січня 2017 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлений в сумі 1600 грн. До позову додано квитанцію № 0.0.801772966.1 від 08.07.2017р. про оплату суми лише 1263,51 грн.

Приписами пункту 2.10. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013 передбачено, що у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Пунктом 2.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір, оскільки інше не передбачено Законом, сплачується окремо за подання кожної позовної заяви (заяви, скарги).

Окрім того, відповідно до п. п. 2.21, 2.22 п. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору. Судовий збір сплачується до територіальних органів Державної казначейської служби України; платники судового збору у платіжних документах на перерахування судового збору повинні в рядку "одержувач" зазначити найменування територіального органу казначейської служби за місцем знаходження господарського суду, який розглядає справу. Якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) повертається господарським судом з підстав, передбачених ГПК, зокрема, пунктом 4 частини першої статті 63.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Суд також звертає увагу позивача на те, що відповідно до вимог ст. 36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Документи, які належним чином не засвідчені, такими доказами не являються.

Пунктом 5.27. Національного стандарту України Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 р. N55, передбачено, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Пунктом 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачено, що подані сторонами копії документів, виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо), засвідчуються підписом особи, яка їх виготовила або яка перевірила їх на відповідність оригіналам, із зазначенням її прізвища, ініціалів та посади (якщо вона є посадовою особою) та з прикладенням печатки (за її наявності).

Додані до позовної заяви копії документів не засвідчені належним чином: відсутня назва посади, особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвище, дата засвідчення копії, а тому дані копії не можуть бути належними доказами по справі.

Відповідно до частини 3 статті 63 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

У разі повторного звернення позивачу належить врахувати, що

- відповідно до ст.19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах; забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

- до позову не додано доказів згоди розпорядника майна ДП «Виробничий південний біотехнологічний центр» на укладення договорів поруки;

- не надано платіжних документів, які б повністю відповідали застереженням п.1.1 договорів поруки про обов'язкові реквізити щодо призначення платежу та пункту 1.1, п.3.1 та розділу 5 щодо номеру поточного рахунку ПАТ ЕК Херсонобленерго;

- не додано доказів виконання зобов'язання, та дотримання п.3.4 договору договорів поруки (документального підтвердження ПАТ ЕК Херсонобленерго про зарахування грошових коштів на відповідні рахунки згідно договору поруки );

- доказів дотримання п.3.2 договору поруки;

На підставі викладеного, керуючись п. 4 ст. 63, ст. 86 ГПК України, суд -

у х в а л и в:

Позовну заяву та матеріали повернути позивачу без розгляду.

Додаток : на 25 аркушах, у тому числі оригінал квитанції № 0.0.801772966.1 від 08.07.2017р. про оплату суми судового збору 1263,51 грн.

Суддя Т.Г. Пінтеліна