донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

19.07.2017 справа №905/137/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів: при секретарі за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 (довіреність № 2039 від 25.10.16р.) Не зявився
розглянувши апеляційну скаргуПублічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ, в особі регіональної філії Придніпровська залізниця, м. Дніпро
на рішення господарського суду Донецької області
від21.02.2017
у справі№ 905/137/17 (суддя М.Ю. Мальцев)
за позовомПублічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ, в особі регіональної філії Придніпровська залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Дніпро
доПублічного акціонерного товариства Центральна збагачувальна фабрика Комсомольська, м. Мирноград Донецької області
простягнення 60 005, 00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», м. Київ в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця», м. Дніпро звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Комсомольська», м. Мирноград, Донецька область про стягнення 60005,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на: копії залізничних накладних №49232838, №45399144, №45803806 копію комерційного акту НА №001802/103 від 05.07.2016р., копію акта загальної форми №426/13, копію технічного паспорту ваг №14.

Рішенням господарського суду Донецької області від 21.02.2017 року у справі № 905/137/17 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» м. Київ в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» м. Дніпро до Публічного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Комсомольська», м.Мирноград, Донецька область про стягнення 60005,00 грн. задоволені частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Комсомольська» на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» штраф у розмірі 30002,50 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 378,00 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця», м. Київ, в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця», м. Дніпро подана апеляційна скарга на рішення суду, у якій апелянт, посилаючись на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення в частині зменшення штрафу та прийняти нове, яким задовольнити позов у повному обсязі, витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача.

В обґрунтування скарги апелянт вказує на безпідставне задоволення судом першої інстанції клопотання відповідача щодо зменшення штрафних санкцій до 30002,50 грн. Зокрема, заявник зазначає, що відсутність доказів понесення реальних збитків позивачем внаслідок порушення відповідачем вимог Статуту залізниць України не може бути підставою для зменшення штрафу. Штраф стягується за самий факт допущення порушення, незалежно від того, чи завдано у звязку з цим збитків. Звертає увагу суду на те, що суддя першої інстанції за результатами розгляду справи оголосив рішення про задоволення позову у повному обсязі, але текст судового рішення протирічить тому, що було оголошено у судовому засіданні.

У відзиві на скаргу відповідач вказав на її безпідставність.

У зв`язку з прийняттям Вищою радою правосуддя 13.06.2017 рішення про звільнення ОСОБА_6, яка є головуючим суддею у справі, з посади судді Донецького апеляційного господарського суду розпорядженням керівника апарату Донецького апеляційного господарського суду № 1030 від 14.06.2017 було призначено повторний автоматизований розподіл справи № 905/137/17, за результатами якого сформовано колегію у складі: головуючий суддя Ломовцева Н.В., судді: Татенко В.М., Радіонова О.О.

У зв`язку з прийняттям Вищою радою правосуддя 20.06.2017 рішення про звільнення ОСОБА_7., яка є головуючим суддею у справі, з посади судді Донецького апеляційного господарського суду розпорядженням в.о. керівника апарату Донецького апеляційного господарського суду № 1071 від 21.06.2017 було призначено повторний автоматизований розподіл справи № 905/137/17, за результатами якого сформовано колегію у складі: головуючий суддя Агапов О.Л., судді: Сгара Е.В., Москальова О.І

Скарга розглянута відповідно до вимог ст.101 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, а рішення господарського суду таким, що підлягає зміні, виходячи з наступного.

Судове засідання суду першої інстанції проведено без застосування технічних засобів фіксування судового процесу, протокол судового засідання не містить інформації про повне, або часткове задоволення позову, наявна в матеріалах справи вступна та резолютивна частина рішення містить положення про часткове задоволення позову у звязку з чим зробити висновок про порушення господарським судом норм ГПК при оголошенні рішення не є можливим.

Відносно законності та обґрунтованості рішення судова колегія виходить з наступного.

Публічне акціонерне товариство «Центральна збагачувальна фабрика «Комсомольська», м. Мирноград, Донецька область (вантажовідправник, відповідач), зі станції Красноармійськ, Донецької залізниці на станцію Бурштин Львівської залізниці відправлено вантаж (концентрат вугілля) за залізничною накладною №49232838 у вагоні №56862501.

При оформленні залізничної накладної №49232838 відповідачем у вагоні №56862501 вказано масу вантажу: нетто 70000 кг, тара 22400кг. Завантаження вантажу у вагон здійснювалось засобами відправника.

На станції Нижньодніпровськ Придніпровської залізниці проведено перевірку вантажу у вагоні №56862501, під час якого було виявлено невідповідність фактичної маси вантажу у вищезазначеному вагоні з масою вантажу, яка зазначена вантажовідправником у залізничній накладній №49232838.

Невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена у накладній, засвідчено комерційним актом НА № 001802/103, складеним 05.07.2016р., в розділі Д якого зазначено: «При переваженні вагону в статичному режимі у присутності ДС Цапа, приймальника поїздів Кокошинської, прийомоздавальника Рогозіної, на справних 150 т вагонних тензометричних вагах станції Нижньодніпровськ Вузол, що пройшли держповірку 15.01.2016р.всиановлена: маса брутто 95550 кг, тара по документам 22400кг, нетто 73150 кг, що більше маси, вказаної в документі, понад вантажопід'ємності вагону на 3150кг. Завантаження вантажу рівномірна на рівні бортів, укатана катком, марковано поперечними бороздами по всій довжині вагону. Поглиблень немає, маркування не порушено. Вагон без дверей, розвантажувального люку, з двох сторін зачинені. В технічному відношенні вагон справний. При повторному переважуванні вагону вантаж підтвердився. Зав вантажним двором по штатному розпису немає. Вагон затриманий з метою відвантаження залишку вантажу».

Згідно технічного паспорту засобу ваговимірювальної техніки (далі - ЗВВТ) вагонних ваг, тип тензометричні, заводський №032, міжповірочний інтервал ЗВВТ становить 12 місяців, інтервал між оглядами-перевірками 6 місяців. 15.01.2016 була проведена державна повірка зазначених ваг.

Відповідно до ч.1 ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення перевізник зобовязаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до ст. 908 ЦК України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Як встановлено ч.3 ст. 909 ЦК України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Згідно ч.5 ст. 307 ГК України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

Як зазначено в ст. 6 глави 1 Статуту накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Статут визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту).

На підставі цього Статуту затверджені Мінтрансом Правила перевезень вантажів, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме п.1.1. розділу 4 «Правила оформлення перевізних документів», зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року за №863/5084 (далі «Правила оформлення»), а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих Правил, а саме п. 2.1 та п. 2.2, графи «Маса вантажу, визначена відправником, кг» та «Спосіб визначення маси» заповнюються вантажовідправником. Маса вантажу згідно ст. 37 Статуту та п. 5 «Правила приймання вантажів до перевезення», зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року за № 861/5082, визначається відправником.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.24 Статуту, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Підставою для покладання на відправника відповідальності, згідно ст. 122 Статуту, за неправильне зазначення ним відомостей про масу вантажу, є комерційний акт, складений у випадках передбачених ст.129 Статуту.

Пунктом 5.5. Правил № 644 закріплено, що якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Частиною 1 статті 118 Статуту встановлено, що за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Судом першої інстанції правомірно встановлено, що матеріалами справи підтверджено, що відповідачем невірно вказані відомості у накладній, у звязку з чим, відповідно до вимог ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць, позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними.

Позивачем, за невірно зазначену у залізничній накладній №49232838 масу вантажу у вагоні №56862501 відповідачу нарахований штраф в розмірі 60 005,00 грн. Господарським судом вірно встановлено, що розмір суми штрафу відповідає вимогам ст.ст. 118, 122 Статуту.

Відповідачем у відзиві на позов заявлене клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій до 6 000,50грн., яке судом першої інстанції задоволено частково.

Задовольняючи частково клопотання місцевий суд виходив лише з посилання відповідача на те, що розмір штрафних санкцій у рамках даного конкретного договору перевезення, укладеного за накладною №49232838 є несорозмірним і несправедливим. Сума заявлених позивачем штрафних санкцій приблизно відповідає вартості вантажу, перевезеного позивачем у рамках цього договору. Також, позивачу вказаним перевищенням маси вантажу не завдано жодних збитків, це є лише припущеннями відповідача, не доведеними суду належними та допустимими доказами.

Господарський суд зауваживши, що в даному випадку мало місце перевищення допустимої маси перевезеного вантажу, що загрожує технічній несправності вагонів та пошкодженню залізничної інфраструктури взагалі, тим не менш немотивоване задовольнив клопотання про зменшення суми штрафу.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.233 ГК України, якщо порушення зобовязання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання.

Однак, наявними у справі документами не доведена винятковість випадку. Більш того, перевищення маси вантажу понад вантажопідйомності зазначених вагонів, є загрозою безпеці руху.

За таких обставин, судова колегія вважає висновок місцевого господарського суду щодо можливості задоволення клопотання відповідача про зменшення суми штрафу необґрунтованим, не заснованим на матеріалах справи, що є підставою для часткового задоволення апеляційної скарги (рішення суду першої інстанції підлягає зміні, а не частковому скасуванню).

.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49, 99, 101-103, п.4 ч.1 ст.104, 105, ГПК України Донецький апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ, в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця», м. Дніпро, задовольнити частково.

Рішення господарського суду Донецької області від 21.02.2017 р у справі №905/137/17 змінити в частині відмови у стягненні 30 002,50 грн.

Резолютивну частину рішення викласти у наступній редакції:

«Позовну заяву задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Комсомольська» (85327, Донецька область, м. Мирноград, вул. Шосейна, буд.2, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд.5, ) в особі регіональної філії Придніпровська залізниця (49602, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд.108, р/р 7468 в філії Дніпропетровське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 305482, ) штраф у розмірі 60 005,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378,00 грн.».

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Комсомольська» (85327, Донецька область, м. Мирноград, вул. Шосейна, буд.2, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд.5, ) в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» (49602, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд.108, р/р 7468 в філії Дніпропетровське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 305482, ) 1515,80 в рахунок сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.

Накази видати господарському суду Донецької області.

Постанова набирає сили з дня її прийняття та може бути оскарження до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя: О.Л. Агапов

Судді: І.В. Москальова

ОСОБА_3