ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.07.2017 Справа № 905/1019/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Мельниченко Ю.С., при секретарі судового засідання (помічнику судді) Фроловій Т.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства Укртелеком, м. Київ в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства Укртелеком, м. Дніпро

до відповідача: Мелекінської сільської ради, с. Мелекіне, Мангушський район, Донецька область

про визнання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 31.08.2006р. укладеною, -

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю № 747 від 12.12.2016р.

від відповідача: представник не зявився.

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до ст. 811 Господарського-процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 04.07.2017р. суд виходив до нарадчої кімнати (каб. 324) для прийняття рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство Укртелеком, м. Київ в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства Укртелеком, м. Дніпро звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Мелекінської сільської ради, с. Мелекіне, Мангушський район, Донецька область про визнання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 31.08.2006р. укладеною.

Ухвалою суду від 13.05.2017р. господарським судом Донецької області було порушено провадження по справі, розгляд справи призначений на 30.05.2017р. Розгляд справи неодноразово відкладався.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди земельної ділянки від 31.08.2006р., строк дії якого був встановлений до 04.10.2016р. У зв'язку із закінченням строку дії договору, позивач звернувся до відповідача з проханням продовжити строк його дії. Разом із тим, незважаючи на звернення позивача до Мелекінської сільської ради з проханням продовжити строк дії договору, у відповідності до вимог законодавства, остання умисно ухиляється від оформлення продовження договірних відносин., у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з зазначеними вимогами.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст. 33 Закону України Про оренду землі, ст.152 Земельного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України.

Представник позивача в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судові засідання не з'являвся, своєї позиції до відома суду не довів та не надав витребуваних документів, хоча про судові засідання повідомлявся належним чином шляхом своєчасного надсилання ухвал за адресою місцезнаходження, визначеною за матеріалами справи та відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, достовірність яких (відомостей) презумується ст. 18 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців".

При цьому, з огляду на правову позицію Вищого господарського суду України, визначену в п.4 Інформаційного листа „Про деякі питання практики застосування норм господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році від 02.06.2006р. №01-8/1128 та в п.11 Інформаційного листа „Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році від 15.03.2007р. №01-8/123, таке надсилання вважається належним виконанням обовязку щодо інформування сторін про судовий розгляд справи.

За змістом правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної в п.3.9.2 постанови №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. При цьому неявка у судове засідання однієї з сторін, належним чином повідомленої про час і місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені частиною першою статті 77 ГПК України (п.3.12 постанови).

Суд вважає за можливе розглянути спір в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а відсутність належним чином повідомленого представника відповідача у світлі приписів ст. ст. 4-3, 22, 33 та 77 цього Кодексу істотним чином не впливає на таку кваліфікацію і не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини спору, доводи учасників судового процесу суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Мелекінської сільської ради №839 від 23.03.2006р. «Про передачу земельної ділянки ВАТ «Укртелеком» для експлуатації існуючих будівель та споруд ЦЕС № 2 в с. Б. Коса вул. Безуха, 159» вирішено передати ВАТ «Укртелеком» 4/5 земельної ділянки площею 0,1570 га, що складає 0,1256 га (кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0012) для експлуатації існуючих будівель та споруд ЦЕС №2 по вул. Безуха, 159 в с. Б. Коса в оренду строком на десять років із земель промисловості, транспорту, звязку, енергетики та оборони сільської ради з орендною платою згідно грошової оцінки землі за 1 кв.м. (10%) від нормативної грошової оцінки землі та з умовами зазначеними в договорі оренди, з щорічним переглядом ставки орендної плати.

31.08.2006р. між Мелекінською сільською радою (далі орендодавець) та Відкритим акціонерним товариством «Укртелеком» (далі орендар) укладено договір оренди земельної ділянки (далі договір), відповідно до п. 1. якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку (кадастровий номер :02:000:0012) несільськогосподарського призначення, землі промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення Мелекінської сільської ради, яка знаходиться за адресою: Донецька обл., Першотравневий район, с. Б. Коса, вул.Безуха, 159.

В оренду передається земельна ділянка площею 0,1570 га, в т.ч. ідеальна частина ВАТ «Укртелеком» 0,1256 га (п. 2. договору).

Згідно п. 3 договору на земельній ділянці знаходяться обєкти нерухомого майна ВАТ «Укртелеком» на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.10.2004р., №49.

Відповідно до п. 7 договору договір укладено терміном на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен за 3 місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Згідно п. 8 договору на момент укладання цього договору загальна річна орендна плата складає 10 % від грошової оцінки земельної ділянки і вноситься орендарем у грошовому вигляді, у розмірі 1774,73 грн. на бюджетний рахунок Мелекінської сільської ради.

Відповідно до п.9 договору обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Орендна плата вноситься рівними частинами щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (п. 10 договору).

Згідно п. 26 договору орендар має право переважного придбання у власність орендованої земельної ділянки у відповідності до законів України та переважного права на поновлення договору оренди на новий термін при умові письмового повідомлення про це орендодавця за 3 місяці до його закінчення.

Відповідно до п. 11 договору розмір орендної плати переглядається щорічно у разі:

- зміни умов господарювання, передбачених договором;

- збільшення розмірів нормативної грошової оцінки;

- зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами;

- в інших випадках, передбачених законом.

Згідно п. 27. договору орендар зобовязаний інформувати орендодавця про свій намір продовжити або припинити договірні відносини за 3 місяці до закінчення терміну дії договору.

Відповідно до п. 37 договору цей договір набирає чинності після підписання його сторонами, нотаріального посвідчення і державної реєстрації.

Даний договір зареєстрований у Першотравневому райвідділі ДРФ ДП «ЦДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 04.10.2006р. за № 91.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне.

Статтею 2 Земельного кодексу України передбачено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Згідно ст. 4 Земельного кодексу України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Згідно з ч. 2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст.116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст.13 Закону України Про оренду землі договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з ч.2 ст.20 Господарського кодексу України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються, зокрема, шляхом установлення, зміни і припинення господарських правовідносин.

Тобто, такий спосіб захисту порушеного права, як укладання договору передбачений Законом.

Загальний порядок укладання господарського договору передбачений ст. 181 Господарського кодексу України.

Статтею 31 Закону України Про оренду землі визначено, зокрема, що дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Отже, для застосування ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором, орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Крім того, частиною 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частинами 8, 9 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку; відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором, відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди, сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Крім того, під час вирішення спору щодо поновлення договору оренди землі на новий строк в порядку ст. 33 Закону України Про оренду землі необхідно, зокрема, встановити наявність вчинення орендарем конклюдентних дій, а саме продовження користування носієм переважного права спірною земельною ділянкою та внесення ним відповідної орендної плати після закінчення строку дії договору, які б свідчили про його намір скористатися переважним правом та поновити договір оренди землі, строк дії якого закінчився.

Аналогічного висновку дійшов Верховний суд України в постановах від 23.11.2016р. по справі №6-2540цс16, від 25.05.2016р. по справі №3-312гс16, від 13.04.16 у справі №6-2027цс15.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання п. 7 договору листом № 12Е100-1105 від 01.07.2016р. позивач звернувся до Мелекінської сільської ради з проханням продовжити строк дії договору оренди земельної ділянки від 31.08.2006р. на 39 років (по 04.10.2055р.), до якого додано проект додаткової угоди до вказаного договору.

Приймаючи до уваги, що на вищезазначений лист від Мелекінської сільської ради відповіді не надійшло, листом № 12Е100-135 від 14.02.2017р. позивач звернувся до відповідача з вимогою підписати раніше надану додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 31.08.2006р., та надіслати її на адресу Дніпропетровської філії для подальшої реєстрації права користування земельною ділянкою (похідного від права власності), оскільки з огляду на відсутність письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він є поновленим на той самий строк і на тих же самих умовах.

Таким чином, орендар виконав усі вимоги, які до нього ставились законодавством про оренду землі щодо реалізації ним свого переважного права на укладення договору оренди землі на новий строк.

Як вже зазначалось вище, строк дії договору оренди земельної ділянки від 31.08.2006р. закінчився 04.10.2016р.

Матеріали справи свідчать, що відповідач, у встановлені законом строки, не надіслав позивачу лист-повідомлення про заперечення щодо поновлення спірного договору оренди земельної ділянки у відповідності до ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

В той же час, позивач продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди та сплачувати орендну плату, про що свідчать наявні в матеріалах справи копії квитанцій про сплату орендної плати за користування земельною ділянкою, податкові декларації. Також в матеріалах справи наявна належним чином засвідчена копія Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 80715274 від 20.02.2017р. на орендованій земельній ділянці знаходяться будівлі вузла звязку, 4/5 права власності на які належить позивачу.

Крім того, згідно наданих представником позивача пояснень по справі, після звернення позивача із даним позовом до суду, представнику ПАТ «Укртелеком» ОСОБА_2 було вручено відповідачем засвідчену копію рішенням Мелекінської сільської ради від 29.09.2016р. № 7/10-301 «Про укладення додаткової угоди до договору оренди землі щодо внесення змін до договору та продовження його дії між Мелекінською сільською радою та ПАТ «Укртелеком», яким вирішено укласти додаткову угоду про внесення змін та продовження на 7 (сім) років дії договору оренди землі від 31.08.2006р., зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 14.11.2015р. № 47622596, укладеного між Мелекінською сільською радою та ПАТ «Укртелеком». Також п. 5 вказаного рішення доручено голові сільської ради підписати додаткову угоду до договору оренди землі від 31.08.2006р. Разом із тим, жодних дій спрямованих на підписання додаткової угоди до даного договору станом на момент розгляду зазначеної справи відповідачем не вчинено.

Згідно зі ст.651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно зі ст. 24 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Організація та діяльність органів місцевого самоврядування регулюється Законом України Про місцеве самоврядування в Україні (розділ II). Тому ненормативні правові акти органів місцевого самоврядування правозастосовного та юрисдикційного змісту приймаються на основі Конституції і законів України, а самі ці органи як носії публічної влади є відповідальними за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами (частина перша статті 74 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Закон України Про місцеве самоврядування в Україні передбачає, що питання регулювання земельних відносин є виключною компетенцією сільських, селищних, міських рад, яке реалізується шляхом прийняття органом місцевого самоврядування відповідного рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Враховуючи наведене, оскільки орендар продовжує користуватися спірною земельною ділянкою після закінчення строку дії договору, належно виконуючі свої обовязки при відсутності заперечень відповідача протягом одного місяця після закінчення дії договору згідно частини 6 статті 33 Закону України Про оренду землі, такий договір є поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, що як наслідок зумовлює виникнення у відповідача обовязку укласти із позивачем додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки.

При цьому, законодавець повязує укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі без прийняття відповідного рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі. Так, ч. 7 ст. 33 Закону України Про оренду землі передбачено лише прийняття відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування рішення, яким визначається керівник, уповноважений на підписання додаткової угоди до договору оренди землі, а не рішення щодо укладення чи не укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки.

До того ж, суд зазначає, що орендар за відсутності у місячний строк після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі в частині спірної земельної ділянки, мав законні підстави вважати, що договір оренди землі було поновлено на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Такий висновок повністю узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображена у рішенні по справі Стреч проти Сполученого Королівства (Stretch v. The United Kingdom) від 24 червня 2003 року. Як вбачається з цього рішення заявнику у справі теж не було продовжено договір оренди земельної ділянки після закінчення строку його дії, не дивлячись на те, що договір таке право передбачав, порушень зобов'язань з боку заявника допущено не було. Національні суди не захистили право заявника. У рішенні наголошується, що наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила. Виходячи зі змісту пунктів 32-35 цього рішення, майном у значенні статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вважається законне та обґрунтоване очікування набути майно або майнове право за договором, укладеним з органом публічної влади. Оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, в такому випадку мало місце непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та, відповідно, відбулось порушення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції.

За обставинами справи Стретч проти Сполученого Королівства вирішуючи питання про те, чи був дотриманий сторонами справедливий баланс між інтересами суспільства та правами заявника Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 24.06.2003р. відзначив, що місцева влада отримала узгоджену з заявником орендну плату і не стояло питання про те, що дії органу влади були спрямовані проти інтересів суспільства чи що порушувалися інтереси якоїсь третьої сторони, або що продовження терміну оренди могло бути всупереч з якою-небудь передбаченою законом функцією органу влади. Оскільки сама місцева влада при укладенні договору вважала, що вона має право продовжити термін його дії, то заявник міг на розумних підставах сподіватися на виконання цих умов. Він не тільки мав право законного очікування отримання майбутніх доходів від зроблених ним капіталовкладень, але можливість продовження терміну дії договору оренди була важливим елементом його підприємницької діяльності з огляду на зобов'язання, взяті ним на себе у зв'язку з експлуатацією побудованих будівель, і взагалі періоду часу, що скоротився, за який він міг розраховувати на відшкодування своїх витрат.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі Девелопмент ЛТД та інші проти Ірландії в якій він постановив, що ст.1 Першого протоколу Конвенції можна застосувати до захисту правомірних очікувань щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. Правомірні очікування виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати, що таке рішення є дійсним та розраховувати на певний стан речей. З наведеного слідує висновок про те, що по-перше, особа, якій відповідним рішенням надано право користування земельною ділянкою, набуває право власності на майно у вигляді правомірних очікувань щодо набуття у майбутньому права володіння майном (право оренди) ще до укладення відповідного договору оренди на виконання даного рішення, по-друге, після укладення відповідного договору оренди у особи виникає право мирно володіти майном, яким є майнові права (право оренди) протягом певного строку. При цьому, право власності на майно у вигляді як правомірних очікувань, так і майнового права (права оренди), є об'єктом правового захисту згідно зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції та національного законодавства України.

Враховуючи наведені вище обставини, з огляду на той факт, що орендар продовжує користуватися спірною земельною ділянкою після закінчення строку дії договору, належно виконуючі свої обовязки, використовуючи її за цільовим призначенням при відсутності заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку дії договору, договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором оренди земельної ділянки від 31.08.2006р.

З врахуванням встановленої законодавцем необхідності оформлення такого поновлення договору шляхом обовязкового укладення додаткової угоди із уповноваженим керівником органу місцевого самоврядування і без прийняття рішення цим органом про поновлення договору оренди землі, а також встановленого факту її не укладення у місячний строк, законні права позивача підлягають захистові шляхом визнання за ним права оренди земельної ділянки на умовах укладеного між сторонами договору оренди земельної ділянки та визнання укладеною додаткової угоди до цього договору про його продовження на той самий строк в частині .

Таким чином, господарський суд дійшов висновку про те, що відповідач ухилився від підписання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки, та враховуючи те, що позивач продовжує користуватися спірною земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди та сплачувати оренду плату, - фактично договір оренди землі, укладений між сторонами, є поновленим, а укладення між сторонами додаткової угоди до зазначеного правочину є лише документальним оформлення цього факту.

Поряд з цим, до даного часу запропонована позивачем до укладення додаткова угода відповідачем не підписана, жодні заперечення щодо її умов, змісту, тощо Маріупольською міською радою у встановленому діючим законодавством порядку не висловлені. Тобто, умови наведеної додаткової угоди зводяться виключно до продовження дії спірного договору на тих самих умовах. Її укладення між сторонами є тільки документальним оформленням вже існуючого факту продовження спірних орендних правовідносин які виникли з 2006 року.

Перелічені обставини обґрунтовують правомірність вимог позивача щодо зобовязання Мелекінської сільської ради укласти додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 31.08.2006р.

Згідно ч.3 ст.179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Частиною 1 статті 187 Господарського кодексу України передбачено, що спори, які виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Згідно ст. 30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

За приписами ч.3 ст.653 ЦК Україниу разі, зокрема, зміни договору зобов'язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється у судовому порядку, зобов'язання змінюється з моменту набрання рішенням суду про зміну договору законної сили.

Проаналізувавши наданий позивачем проект додаткової угоди до договору, суд дійшов висновку, що договір містить всі істотні умови договору оренди землі, які передбачені ст. 15 Закону України Про оренду землі.

За відсутності заперечень відповідача та враховуючі зміни, які відбулись в організаційній структурі позивача (зміна найменування) та в законодавстві України, що регулює питання оренди землі, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині внесення змін до преамбули та п.п. 5, 7, 8, 9, 12, розділу реквізити сторін договору, виклавши їх в редакції, яка запропонована позивачем.

Відповідно до п. 9.9 пленуму Вищого господарського суду України Про судове рішення №6 від 23.03.2012р. господарські суди повинні зазначати у рішенні про спонукання укласти договір - умови, на яких сторони зобов'язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект цього договору, наприклад: "Вважати договір (найменування договору) укладеним на умовах поданого (найменування позивача) проекту цього договору", а в разі необхідності - з викладенням у рішенні умов (пунктів) договору повністю або в певній частині.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін, яка, зокрема, проявляється в тому, що, як зазначається в частині 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З урахуванням вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Приймаючи до уваги вищевикладене суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Зважаючи на викладені обставини, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись ч. 2 ст. 11, ст. 651, ч. 3 ст.653 Цивільного кодексу України; ч. 2 ст. 20, ч.3 ст.179, ст. 181, ч. 1 ст. 187, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України; ст.ст. 2, 4, ч. 1 ст. 116, ст. 122, ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України, ст.ст. 13, 15, 30, 31, 33 Закону України Про оренду землі, ст. 24, ч. 1 ст. 74 Закону України Про місцеве самоврядування, ст. 129 Конституції України, ст.ст. 1, 4, 42-47, 22, 28, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Укртелеком, м. Київ в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства Укртелеком, м. Дніпро до Мелекінської сільської ради, с. Мелекіне, Мангушський район, Донецька область про визнання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 31.08.2006р. укладеною задовольнити.

Визнати укладеною додаткову угоду від 01.07.2016р. до договору оренди земельної ділянки загальною площею 0,1570 га, в т.ч. ідеальна частина ПАТ «Укртелеком» 0,1256 га, яка знаходиться по вул. Безуха, 159 у с. Білосарайська Коса, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Укртелеком» та Мелекінською сільською радою, заруєстрованого у Першотравневому райвідділі ДРФ ДП «ЦДЗК» 04.10.2006р. № 91, згідно якої:

1. Змінити нижче вказані умови Договору, виклавши їх у такій редакції:

1.1. Преамбула Договору в частині Орендаря:

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРТЕЛЕКОМ», що надалі іменується Орендар, в особі директора Дніпропетровської філії ПАТ «УКРТЕЛЕКОМ» ОСОБА_3, що діє на підставі довіреності від 01.02.2016 № 154.

1.2. п. 5. «Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, згідно з Витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 27.05.2016р. № 496, становить за 1 м2 143,13 або 179771,28 грн. (сто сімдесят девять тисяч сімсот сімдесят одна грн. 28 коп.) за земельну ділянку площею 0,1256 га.».

1.3. п. 7. абзац перший «Договір укладено на 7 (сім) років. Після закінчення договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 3 місяці до закінчення строку дії договору оренди повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію».

1.4. п. 8. «Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі на бюджетний рахунок Мелекінської сільської ради в розмірі 10,0 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки і згідно з розрахунком (додаток № 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13.12.2006 № 1724) дорівнює 17977,13 грн. (сімнадцять тисяч девятсот сімдесят сім грн. 13 коп.) за рік.

Орендна плата за місяць становить 1/12 частину річної орендної плати.

Орендна плата сплачується відповідно до законодавства на момент виникнення грошового зобовязання».

1.5. п. 9 «Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов Договору оренди чи продовження його дії.

На наступні роки обчислення орендної плати за землю здійснюється Орендарем самостійно, відповідно до діючого законодавства, розмір орендної плати щорічно станом на 1 січня поточного року коригується відповідно до індексації нормативної грошової оцінки землі згідно ст. 289 Податкового Кодексу України».

1.6. п. 12. «У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня, яка нараховується згідно з вимогами Податкового Кодексу України та змінами до нього».

1.7. п. 34. «Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Реорганізація Сторін або зміна їх організаційно-правової форми, зміни їх установчих та реєстраційних документів, а також реквізитів не є підставою для зміни або припинення дії цього Договору. Про зазначені зміни Сторони зобов'язані повідомити письмово одна іншу протягом 15 календарних днів.

Зміни банківських і податкових реквізитів Сторін, а також зміни щодо структурного підрозділу, який виконує умови Договору від кожної Сторони, вносяться без оформлення додаткових угод до Договору на підставі наданих Сторонами листів щодо цих змін за підписами уповноважених осіб Сторін, засвідчених печаткою. Зазначені листи є невід'ємною частиною Договору».

1.8. п. 37 «Цей договір набирає чинності після підписання його сторонами і державної реєстрації».

1.9. Розділ «Реквізити сторін» в частині Орендаря:

Орендар: ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРТЕЛЕКОМ»

Ідентифікаційний код - 21560766, Адреса: 01601, м. Київ, ОСОБА_4 Шевченка, 18

Дніпропетровська філія ПАТ «УКРТЕЛЕКОМ»

Ідентифікаційний код - 25543196, Адреса: 49600, м. Дніпро, вул. Херсонська, 26

Поточний/р№ 3514, ПАТ "Сбербанк", МФО-320627

2. Доповнити нижче вказані умови договору, виклавши їх у такій редакції:

2.1. п. 39 Невідємною частиною договору є:

- Розрахунок розміру орендної плати за землю станом на 01.10.2016р. (додаток № 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13.12.2006 № 1724);

2.2 п. 40 «Передбачені цим договором права і обов'язки ПАТ «УКРТЕЛЕКОМ», в тому числі проведення розрахунків, можуть виконуватися Дніпропетровською філією ПАТ «УКРТЕЛЕКОМ».

3. Замінити по тексту договору та в додатках до договору:

3.1. ВАТ «Укртелеком» на ПАТ «Укртелеком»;

3.2. с. Б. Коса на с. Білосарайська Коса;

3.3. Першотравневий р-н на Мангушський р-н.

4. Інші умови вищевказаного договору залишаються незмінними».

Стягнути з Мелекінської сільської ради (87441, Донецька область, Мангушський район, с. Мелекіне, вул. Гагаріна, буд. 22а, ) на користь Публічного акціонерного товариства Укртелеком м. Київ в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства Укртелеком, м. Дніпропетровськ (49600, м. Дніпропетровськ, вул. Херсонська, буд. 26, , банківські реквізити: , рахунок № 8 в АБ «УКРГАЗБАНК», м. Київ, МФО 320478, ІПН 56 ) судовий збір в сумі 1600 грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення.

У судовому засіданні 04.07.2017р. проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 07.07.2017р.

Суддя Ю.С. Мельниченко