УХВАЛА

12.07.2017Справа № 910/11011/17

Суддя Івченко А.М., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ОІЛСПЕЦСЕРВІС"

(ідентифікаційний код 36703412)

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про порушення справи про банкрутство за спрощеною процедурою, передбаченою ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Розглянувши подану заяву, суд вважає її такою, що підлягає поверненню без розгляду у зв'язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", господарський суд не пізніше п'яти днів з дня надходження до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство повертає її та додані до неї документи без розгляду, якщо зокрема, заява не відповідає змісту вимог, зазначених у цьому Законі; з інших підстав, передбачених ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього закону.

Статтею 16 Закону встановлено загальні вимоги до оформлення та змісту заяви про порушення провадження у справі про банкрутство.

Як передбачено ч. 1 ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи.

Частиною 4 ст. 11 Закону встановлено, що боржник подає заяву до господарського суду за наявності майна, достатнього для покриття судових витрат, якщо інше не передбачено цим Законом.

Відповідно до п. 12 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.13 № 01-06/606/2013 "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 N 4212-VI)" слід мати на увазі, що заява про порушення провадження у справі про банкрутство подається боржником лише за наявності майна, достатнього для покриття судових витрат (частина четверта статті 11 Закону). У визначенні таких витрат слід враховувати необхідність виплати винагороди арбітражному керуючому у мінімальному розмірі не менше ніж за дванадцять місяців його роботи, відшкодування витрат на публікацію оголошень у справі та судового збору, сплаченого кредиторами.

У разі відсутності майна, достатнього для покриття судових витрат, господарський суд повинен повернути заяву боржника про порушення провадження у справі про банкрутство у зв'язку з тим, що заява не відповідає вимогам, зазначеним у Законі.

Відповідно до ст. 115 Цивільного кодексу України Господарське товариство є власником: 1) майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу; 2) продукції, виробленої товариством у результаті господарської діяльності; 3) одержаних доходів; 4) іншого майна, набутого на підставах, що не заборонені законом. Вкладом до статутного (складеного) капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, вказана заявником як активом дебіторська заборгованість не може вважатися "майном, достатнім для покриття судових витрат" в розумінні ст. 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", тим більше, що доказів погашення цієї заборгованості не подано, стягнення її у судовому порядку та виконання судового рішення не здійснено, стягнення її у судовому порядку наразі є не можливим у зв'язку з відсутністю у заявника грошових коштів для сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду.

Як передбачено ст. 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна визначається в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень або в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до порушення провадження у справі про банкрутство, якщо такий розмір перевищує дві мінімальні заробітні плати. Розмір грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна не може перевищувати п'яти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" встановлено мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі: з 1 січня - 3200 гривень.

З розрахунку двох мінімальних заробітних плат (6400, 00 грн.) на дванадцять місяців роботи арбітражного керуючого, оплата праці останнього становитиме 76 800, 00 грн.

Як вбачається з поданої заяви, у боржника відсутні кошти для оплати послуг арбітражного керуючого, у разі порушення провадження у справі про банкрутство останнього.

Таким чином, з огляду на викладені обставини, у суду відсутні правові підстави вважати подану заяву такою, що відповідає змісту вимог, зазначених у Законі України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у зв'язку з чим вона підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Керуючись ст. 15 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", господарський суд м. Києва -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ОІЛСПЕЦСЕРВІС" (ідентифікаційний код 36703412) про порушення справи про банкрутство з приєднаними до неї документами повернути без розгляду.

Повернення заяви про порушення провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку.

Суддя А.М.Івченко