КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2017 р. Справа№ 910/24047/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Зубець Л.П.

Пашкіної С.А.

За участю секретаря судового засідання Москаленко Г.С.

представників сторін:

від позивача - Оніщенко Г.В., дов. № 0116-61 від 10.05.2016 р.;

від відповідача - Лисенко Д.В., дов. № 3751 від 01.12.2016 р.

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська

страхова група»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 04.04.2017 року

у справі № 910/24047/16 (суддя Отрош І.М.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія

«Українська страхова група»

до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежна

страхова компанія»

про стягнення 50 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.04.2017 року по справі № 910/24047/16 у позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 04.04.2017 року по справі № 910/24047/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.05.2017 року апеляційну скаргу прийнято до провадження у складі колегії суддів головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Зубець Л.П., Пашкіна С.А. та призначено до розгляду в судовому засіданні на 21.06.2017 року.

06.06.2017 року через Відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від Приватного акціонерного товариства «Українська пожежна страхова компанія» надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного судового рішення.

Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив суд рішення Господарського суду міста Києва від 04.04.2017 року по справі № 910/24047/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Представник Приватного акціонерного товариства «Українська пожежна страхова компанія» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, заперечував проти доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити в задоволенні скарги та залишити без змін оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду як таке, що прийняте з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

14.07.2014 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі - позивач, страховик, ПАТ «СК «Українська страхова група») та Приватним підприємством «Древній Град» (далі - страхувальник, потерпілий, ПП «Древній Град») було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 28-1309-14-00189 (далі - Договір), яким позивач застрахував автомобіль марки «Land Rover» державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Даним Договором визначено вигодо набувачем ПАТ «Креді Агріколь Банк».

23.08.2015 року на автомобільній дорозі Мукачево-Рогатин-Львів, на 423км. + 350м. сталась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля «Land Rover» д.р.н. НОМЕР_1 та автомобіля «Opel» д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, що підтверджується довідкою Головного управління МВС України у Львівській області № 8847 (а.с. 18) та актом огляду пошкодженого транспортного засобу від 11.09.2014 року (а.с. 23-24).

Згідно постанови слідчого СВ Пустомитівського РВ ГУМВС України у Львівській області про закриття кримінального провадження та листа № 2/Д-237 від 28.12.2015 року, ДТП сталася внаслідок порушення водієм автомобіля «Opel» д.р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_6 вимог Правил дорожнього руху України (а.с. 16-17).

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» встановлено, що при настанні страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до рахунку № АР00008886 від 15.09.2014 року, виставленого ТОВ «Арія Моторс», вартість відновлювального ремонту автомобіля «Land Rover», д.р.н. НОМЕР_1, становить 143 426,00 грн. (а.с. 25-26).

Згідно з нарядом-замовленням № АР00023676 від 30.10.2014 року, складеним ТОВ «Арія Моторс», фактична вартість відновлювального ремонту автомобіля «Land Rover», д.р.н. НОМЕР_1, становить 132 694,57 грн. (а.с. 93-94).

Відповідно до страхового акту № ЗСКА-3794 від 23.09.2014 року та розрахунку суми страхового відшкодування від 23.09.2014 року, розмір страхового відшкодування за Договором становить 132 694,57 грн. (а.с. 27-28).

З урахуванням зазначеного, ПП «Древній Град» звернулося до ПАТ «СК «Українська страхова група» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 27.08.2014 року (а.с. 20-21).

ПАТ «Креді Агріколь Банк» листом № 51123-19/162 від 19.09.2014 року просило здійснити виплату страхового відшкодування на поточний рахунок СТО, де буде здійснюватись ремонт.

Виконуючи взяті на себе зобов'язання за Договором, позивач виплатив страхове відшкодування у розмірі 132 694,57 грн. на рахунок СТО - ТОВ «Арія Моторс», що підтверджується платіжним дорученням № 23388 від 24.09.2014 року.

Згідно статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Opel» д.р.н. НОМЕР_2 була забезпечена Приватним акціонерним товариством «Українська пожежна страхова компанія» (далі - відповідач, ПрАТ «УПСК») згідно полісу № АС/1764655, яким передбачено, що франшиза становить 0,00 грн., а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 50 000,00 грн. (а.с. 38).

Отже, відповідно до вищенаведених вимог закону, ПАТ «СК «Українська страхова група», після виплати страхового відшкодування на вимогу ПП «Древній Град», отримало право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, страховиком якої є ПрАТ «УПСК».

На підставі зазначеного вище, ПАТ «СК «Українська страхова група» звернулося до ПрАТ «УПСК» із заявою про регресні вимоги на суму в розмірі 132 694,57 грн. (а.с. 39).

Листом № 3360/18 від 03.10.2016 року ПрАТ «УПСК», з огляду на те, що ДТП сталась 23.08.2014 року, а заява про виплату страхового відшкодування отримана відповідачем 22.07.2016 року, тобто з пропущенням річного строку для подання заяви про виплату страхового відшкодування, керуючись п. 37.1.4 ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та правовою позицією постанови Верховного Суду України у справі № 6-2471цс15 від 17.02.2016 року, відмовило ПАТ «СК «Українська страхова група» у виплаті страхового відшкодування (а.с. 53-54).

Вказане стало підставою для звернення ПАТ «СК «Українська страхова група» з даним позовом та вимогою стягнути з ПрАТ «УПСК» 50 000,00 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Положеннями п. 37.1.4 ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Як встановлено вище, ДТП сталась 23.08.2014 року.

З виплатою страхового відшкодування відбулась заміна кредитора (з ПП «Древній Град» на позивача) у зобов'язанні з виплати страхового відшкодування за Пролісом АС/1764655 в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу прав, зокрема до нового кредитора (позивача) перейшло право отримати від відповідача страхове відшкодування за Полісом АС/1764655 на умовах, визначених вказаним договором обов'язкового страхування (Полісом) та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Таким чином, потерпіла особа (ПП «Древній Град») до заміни її новим кредитором, або позивач (новий кредитор, ПрАТ «СК «Українська страхова група») з метою реалізації свого права на отримання страхового відшкодування за Полісом АС/1764655 повинен був у строк до 24.08.2015 року подати страховику за вказаним Полісом - ПрАТ «УПСК» заяву на виплату страхового відшкодування.

Доказів подання ПП «Древній Град» заяви на виплату страхового відшкодування за Полісом АС/1764655 (протягом періоду до заміни його новим кредитором - позивачем) суду не надано.

В свою чергу, позивач звернувся до відповідача 19.07.2016 року із заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом АС/1764655 (заява про регресні вимоги вих. № 207УСГ/АГ від 19.07.2016 року), яка була отримана відповідачем 22.07.2016 року.

Оскільки позивач звернувся з пропущенням річного строку для подання заяви про виплату страхового відшкодування, відповідач обґрунтовано листом № 3360/18 від 03.10.2016 року, надісланим 10.10.2016 року відмовив у виплаті страхового відшкодування за Полісом АС/1764655.

Колегія суддів не може погодитись з даним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Основним аргументом вказаного висновку суду першої інстанції є те, що відносини між позивачем та відповідачем є фактично відносинами між страховиком та страхувальником, та до них застосовується річний строк на звернення з заявою про страхове відшкодування, передбачений п. 37.1.4 ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Проте, судова колегія зазначає, що позивач та відповідач не перебувають у договірних відносинах. Позивач є особою яка виплатила страхове відшкодування та набула право вимоги до особи яка завдала таку шкоду.

Положення п. 37.1.4 ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулюють відносини між страховиком та страхувальником. Вони розповсюджуються на їх відносини до заміни кредитора.

Таким чином, до нового кредитора - позивача - обов'язки з подачі заяви та звернення протягом річного строку не перейшли і не могли перейти, оскільки для позивача відповідач не є страховиком у розумінні наведеної норми, а є особою, відповідальною за завдані збитки в порядку ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування».

У даному випадку застосовується загальний строк позовної давності, який станом на дату звернення до суду з позовом не сплив.

З огляду на зазначене, відхід суду першої інстанції від позицій Верховного Суду України у справах № 3-49гс15 та № 3-165гс14 є помилковим.

Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 50 000,00 грн. сплаченого страхового відшкодування.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Обставини, викладені Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 04.04.2017 року по справі № 910/24047/16 прийнято з неповним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з порушенням норм матеріального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» підлягає задоволенню.

У зв'язку із задоволенням апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Приватне акціонерне товариство «Українська пожежна страхова компанія».

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.04.2017 року по справі № 910/24047/16 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

4. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежна страхова компанія» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 50 000,00 грн., судовий збір за подання та розгляд позовної заяви у розмірі 1 378,00 грн. та судовий збір за подання та розгляд апеляційної скарги у розмірі 1 515,80 грн.

5. Видачу відповідних наказів доручити Господарському суду міста Києва.

6. Матеріали справи № 910/24047/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

7. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді Л.П. Зубець

С.А. Пашкіна

Повний текст рішення складено 26.06.2017 року.