КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"11" липня 2017 р. Справа №5011-19/11326-2012

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Смірнової Л.Г.

Дідиченко М.А.

при секретарі: Верьовкін С.С.

за участю представників сторін:

від прокурора:Такташов О.Я. (№ 044658 від 26.10.2016 р.)

від позивача: Шумінська Ю.Ю. (дов. № 225-КМІ-1656 від 17.05.2017 р.);

від відповідача 1: не з'явився;

від відповідача 2: Бардацький О.В. (дов. від 10.05.2017 р.);

від відповідача 3: не з'явився;

від третьої особи: Кішинець В.А. (дов. № 7 від 03.02.2017 р.); Самборський В.С. (дов. № 30 від 19.12.2016 р.);

Розглянувши апеляційну скаргу Київської міської Ради

на рішення господарського суду міста Києва від 06.03.2017р.

по справі № 5011-19/11326-2012 (суддя Ващенко Т.М.)

за позовом Виконуючого обов'язки прокурора Шевченківського району міста Києва в інтересах територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради

до Шевченківської районної у м. Києві ради

товариства з обмеженою відповідальністю "І Ел Сі Груп"

Управління з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської у м. Києві ради

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний банк "Траст капітал"

про визнання недійним договору,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 06.03.2017 р. по справі № 5011-19/11326-2012 у задоволені позову виконуючого обов'язки прокурора Шевченківського району міста Києва в інтересах територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Київська міська рада звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 06.03.2017 р. у справі № 5011-19/11326-2012 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.05.2017 р. апеляційну скаргу Київської міської ради прийнято до розгляду та порушено апеляційне провадження у справі № 5011-19/11326-2012.

В судовому засіданні 13.06.2017 р. колегією суддів було встановлено, що апелянтом не було доплачено судовий збір у розмірі 52 980,46 грн.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 17.05.2011 р. «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» у випадках коли передбачені у пунктах 2 і 3 частини першої статті 97 ГПК підстави повернення апеляційної скарги виявлені судом апеляційної інстанції після прийняття апеляційної скарги, суд витребує від особи, яка подала скаргу, докази надсилання її копії іншій стороні (сторонам) та сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.06.2017 р. було зобов'язано Київську міську раду надати суду докази сплати судового збору у сумі 52 980,46 грн. за подачу апеляційної скарги на рішення господарського суду міста Києва від 06.03.2017р. у справі № 5011-19/11326-2012; розгляд справи було відкладено на 11.07.2017р.

В судовому засіданні 11.07.2017 р. апелянтом не було надано доказів сплати судового збору на суму 52 980,46 грн., які були витребувані ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.06.2017 р. Київська міська рада пояснила, що апелянту було недостатньо часу для виконання ухвали Київського апеляційного господарського суду від 11.07.2017 р.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали апеляційної скарги, дійшла висновку про залишення її без розгляду з наступних підстав.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Як вбачається з позовної заяви, у серпні 2012 р. прокурор звернувся до суду з позовними вимогами про визнання недійсними позицію 74 Переліку об'єктів комунальної власності Шевченківського району, що підлягають приватизації шляхом викупу, який є додатком до рішення V сесії V скликання Шевченківської районної у місті Києві ради від 15.02.2007 р. № 167, відповідно до якої до переліку об'єктів, що знаходять у власності територіальної громади Шевченківського району м. Києва та підлягають приватизації шляхом викупу включено нежитлове приміщення площею 399,10 кв.м. за адресою: м. Київ, пров. Михайлівський, 9 (літера Б), позицію 10 Переліку нежитлових приміщень, що підлягають приватизації шляхом викупу, який є додатком до Наказу Управління з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної у місті Києві ради від 01.03.2007 р. № 20-з, відповідно до якої до переліку об'єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу включено нежитлове приміщення площею 405,10 кв.м. за адресою: м. Київ, пров. Михайлівський, 9 (літера Б); визнання недійсним договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 15.06.2007 р., укладений між Управлінням з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської у місті Києві ради та товариством з обмеженою відповідальністю "І Ел Сі Груп" та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шепелюк О.Г. щодо продажу нежилих приміщень з № 1 по № 28, з № 31 по № 43 (групи приміщень № 2а) загальною площею 405,10 кв.м. за адресою: м. Київ, пров. Михайлівський, 9 (літера Б) та застосувати наслідки недійсності правочину та повернути у власність територіальної громади м. Києва нежилі приміщення з № 1 по № 28, з № 31 по № 43 (групи приміщень № 2а) загальною площею 405,10 кв.м. за адресою: м. Київ, пров. Михайлівський, 9 (літера Б).

Відповідно до п. 2.2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов'язаннях (у тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як з спору майнового характеру.

Якщо позовну заяву про визнання договору (правочину) недійсним подано без вимоги застосування наслідків, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України чи частиною другою статті 208 Господарського кодексу України, судовий збір сплачується за ставками, передбаченими для позовних заяв немайнового характеру. (п. 2.2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р.)

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що прокурором в інтересах Київської міської ради було подано позов з трьома вимогами немайнового характеру (визнання недійсним позиції 74 Переліку об'єктів комунальної власності Шевченківського району, визнання недійсним позиції 10 Переліку нежитлових приміщень, що підлягають приватизації шляхом викупу та визнання недійсним договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 15.06.2007 р.) та 1 вимогу майнового характеру (застосувати наслідки недійсності правочину та повернути у власність територіальної громади м. Києва нежилі приміщення з № 1 по № 28, з № 31 по № 43 (групи приміщень № 2а) загальною площею 405,10 кв.м. за адресою: м. Київ, пров. Михайлівський, 9 (літера Б)).

Відповідно до ч. 3 ст. 94 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, скаржником відповідно до платіжного доручення № 349 від 10.04.2017 р. було сплачено 1 760,00 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (чинної станом на дату подачі апеляційної скарги) закріплено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з частиною 2 наведеної норми встановлені розміри ставок судового збору, зокрема, за подання апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами встановлені ставки у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», чинної станом на час подання позовної заяви (18.08.2012 р.), за подання позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлена в розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат; за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Згідно з ст. 13 Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» від 22.12.2011 року № 4282-VIІ розмір мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2012 року становив 1073,00 грн.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ринкова вартість нежитлових приміщень, розташованих за адресою: м. Київ, пров. Михайлівський, 9 (літера Б), площею 405,1 кв.м., станом на 31.03.2007 р. становила 2 327 252,40 грн.

Як передбачено п. 2.11. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог (абзац другий частини третьої статті 6 Закону).

Таким чином, при подачі апеляційної скарги Київською міською радою повинно було бути сплачено 54 740,46 грн. (3 219,00 грн. за три вимоги немайнового характеру + 46 545,05 грн. за вимогу майнового характеру * 110).

В судовому засіданні 13.06.2017 р. колегією суддів було встановлено, що апелянтом не було доплачено судовий збір у розмірі 52 980,46 грн.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 17.05.2011 р. «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» у випадках коли передбачені у пунктах 2 і 3 частини першої статті 97 ГПК підстави повернення апеляційної скарги виявлені судом апеляційної інстанції після прийняття апеляційної скарги, суд витребує від особи, яка подала скаргу, докази надсилання її копії іншій стороні (сторонам) та сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Враховуючи вищевикладене, колегією суддів ухвалою від 13.06.2017 р. було зобов'язано Київську міську раду надати суду докази сплати судового збору у сумі 52 980,46 грн. за подачу апеляційної скарги на рішення господарського суду міста Києва від 06.03.2017р. у справі № 5011-19/11326-2012 та відкладено розгляд справи до 11.07.2017 р.

Проте, Київська міська рада вимоги ухвали суду не виконала, докази сплати судового збору суду не надала.

Відповідно до статті 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі, а апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно з приписами статті 81 ГПК України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо:

1) позовну заяву підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано;

2) у провадженні господарського суду або іншого органу, який діє в межах своєї компетенції, є справа з господарського спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав;

4) позивач не звертався до установи банку за одержанням з відповідача заборгованості, коли вона відповідно до законодавства мала бути одержана через банк;

5) позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору;

6) громадянин відмовився від позову, який було подано у його інтересах прокурором.

Так, за змістом пункту 5 частини 1 статті 81 ГПК України, підставою для залишення позову без розгляду є сукупність наступних обставин: документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі.

З матеріалів справи вбачається, що апеляційним господарським судом ухвалою від 13.06.2017 р. зобов'язано Київську міську раду надати докази сплати судового збору. В свою чергу позивач вимоги ухвали не виконав, доказів сплати судового збору не надав.

Колегія суддів звертає увагу, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі Пелевін проти України від 20.05.2010 р.).

Пунктом 4.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачено, що припис пункту 5 частини першої статті 81 ГПК може застосовуватися на загальних підставах і в здійсненні перегляду справ в апеляційній і в касаційній інстанціях (щодо розгляду відповідно апеляційних і касаційних скарг).

Також, пунктом 29 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.03.2009 р. № 01-08/163 "Про деякі питання, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів України у другому півріччі 2008 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України" передбачено, що у разі невиконання без поважних причин відповідної вимоги апеляційного господарського суду апеляційну скаргу з урахуванням частини першої статті 99 ГПК України може бути залишено без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 названого Кодексу.

Враховуючи неподання заявником до апеляційної скарги документа, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі, колегія суддів дійшла висновку про неможливість розгляду апеляційної скарги по суті.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Київської міської на рішення господарського суду міста Києва від 06.03.2017р. у справі № 5011-19/11326-2012 підлягає залишенню без розгляду пункту 5 частини 1 статті 81 ГПК України.

Колегія суддів також звертає увагу на ту обставину, що розгляд справи ухвалою суду від 13.06.2017 р. було відкладено на 11.07.2017 р., а тому Київська міська рада мала достатній період часу для виконання вимог ухвали Київського апеляційного господарського суду від 13.06.2017 р.

Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 81, ст. ст. 86, 99 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Київської міської на рішення господарського суду міста Києва від 06.03.2017р. у справі № 5011-19/11326-2012 залишити без розгляду.

2. Справу № 5011-19/11326-2012 повернути господарському суду міста Києва.

3. Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Л.Г. Смірнова

М.А. Дідиченко