РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2017Справа № 910/6665/17

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Шкоденко Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Зелена Долина»

до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Преміум»

про визнання припиненими зобов'язань

за участю представників:

від позивача: Святюк С.П. - представник за довіреністю № 60 від 05.207.2017р.

Кучирка Ю.В.- представник за довіреністю № 49 від 17.05.2017 р.

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Зелена Долина» (далі - ТОВ «АК «Зелена Долина», позивач) з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Преміум» (далі - ПАТ «КБ «Преміум», відповідач) про визнання припиненими зобов'язань.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що сторони спору мають зустрічні однорідні вимоги один до одного, строк виконання яких настав, у зв'язку з чим ТОВ «АК «Зелена Долина» звернулось до ПАТ «КБ «Преміум» із заявами про припинення зобов'язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, однак, відповідач неправомірно залишив вказані вимоги позивача без задоволення.

У позові ТОВ «АК «Зелена Долина» просить суд визнати припиненими його зобов'язання в частині сплати заборгованості в розмірі 31 520 270,47 грн. на користь ПАТ «КБ «Преміум» по кредитному договору № 88/КЛ/15 від 20.11.2015 р. та, відповідно, - зобов'язання ПАТ «КБ «Преміум» по сплаті на користь ТОВ «АК «Зелена Долина» боргу за договорами про відкриття та обслуговування банківських рахунків № 824 від 20.05.2013 р., № 18565 від 13.08.2015 р., № 23144-ЮР від 18.12.2015 р. на загальну суму 31 520 270,47 грн. у зв'язку із зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, з 20.03.2017 р.

У судовому засіданні представники позивача підтримали та обґрунтували позовні вимоги, просили задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. У минулому судовому засіданні подав відзив на позовну заяву, проти задоволення позовних вимог заперечував, вважав проведення зарахування зустрічних однорідних вимог за зобов'язаннями банку, який знаходиться в стані ліквідації, недопустимим та таким, що прямо суперечить вимогам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Крім того, вважав, що строк виконання вимог не настав, оскільки позивачем не подавались платіжні доручення на перерахування грошових коштів, тому у відповідача не виник обов'язок перерахувати грошові кошти в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, а підстави для зарахування зустрічних однорідних вимог - відсутні. Просив у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представників позивача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням наступного.

Судом встановлено, що 20.05.2013 р. між ПАТ «КБ «Преміум» (банк) та ТОВ «АК «Зелена Долина» (клієнт) був укладений договір про відкриття та обслуговування банківських рахунків юридичної особи № 824 (далі - договір № 824), згідно з умовами якого для зберігання грошових коштів та здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України, банк відкриває клієнту поточний рахунок № 6041 (980) згідно заяви клієнта (п. 1.1).

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з банківською випискою за період з 01.04.2016 р. по 30.06.2016 р. станом на 24.05.2016 р. залишок грошових коштів на банківському рахунку позивача № 6041 становив 1 611 995,73 грн.

Також 20.11.2015 р. між ПАТ «КБ «Преміум» (банк) та ТОВ «АК «Зелена Долина» (позичальник) був укладений кредитний договір № 88/КЛ/15 про надання кредиту у формі відновлюваної відкличної кредитної лінії (далі - кредитний договір), згідно з умовами якого банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію з загальним лімітом в сумі 28 600 000,00 грн., а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в межах строку кредитування, встановленого в п. 1.3 цього договору, в розмірі 25,0% річних, сплатити комісійну винагороду за надання (управління) кредитом (п.1.1).

Пунктом 1.3.1 кредитного договору передбачено, що кредитна лінія відкривається з 20.11.2015 р. до 18.11.2016 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом також встановлено, що у зв'язку з порушенням позивачем зобов'язань за кредитним договором ПАТ «КБ «Преміум» зверталось до ТОВ «АК «Зелена Долина» з вимогами № 01304/443/4 від 21.03.2016 р. та № 01304/730/1 від 14.04.2016 р., зокрема, щодо погашення простроченої заборгованості по процентах за користування кредитними коштами за лютий та березень 2016 року в загальному розмірі 1 172 131,14 грн. за кредитним договором № 88/КЛ/15 від 20.11.2015 р.

Позивач, в свою чергу, неодноразово звертався до банку та просив провести сплату відсотків за користування кредитом згідно кредитного договору № 88/КЛ/15 від 20.11.2015 р. із залишку на поточному рахунку позивача № 6041, що підтверджується листами ТОВ «АК «Зелена Долина» № 811 від 04.03.2016 р., № 1132 від 07.04.2016 р. Однак, ПАТ «КБ «Преміум» вказані звернення позивача залишив без задоволення та звернувся до господарського суду Вінницької області із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором № 88/КЛ/15 від 20.11.2015 р. в загальному розмірі 40 148 225,98 грн.

Крім того, з матеріалів справи слідує, що 02.03.2017 р. між Приватним акціонерним товариством «Корсунь-Шевченківське хлібоприймальне підприємство» (далі - ПрАТ «Корсунь-Шевченківське ХПП», первісний кредитор) та ТОВ «АК «Зелена Долина» (новий кредитор) був укладений договір про відступлення права вимоги № 159/1-АП-ЗД/ІН (далі - довір відступлення № 159/1-АП-ЗД/ІН), на підставі якого ТОВ «АК «Зелена Долина» набуло право грошової вимоги до боржника - ПАТ «КБ «Преміум» в сумі 14 019 984,39 грн., що виникло з договору банківського рахунку № 23144-ЮР від 18.12.2015 р., укладеного між банком та ПрАТ «Корсунь-Шевченківське ХПП».

Листом № 161 від 16.03.2017 р. ПрАТ «Корсунь-Шевченківське ХПП» повідомило банк про укладення вищевказаного договору відступлення № 159/1-АП-ЗД/ІН та зміну кредитора у відповідному зобов'язанні. Зазначений лист банк отримав 17.03.2017 р., про що свідчить відповідна відмітка банку про реєстрацію вхідної кореспонденції на листі.

Також 02.03.2016 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Тотленд» (далі - ТОВ «Тотленд», первісний кредитор) та ТОВ «АК «Зелена Долина» (новий кредитор) був укладений договір про відступлення права вимоги № 160/1-АП-ЗД/ІН (далі - довір відступлення № 160/1-АП-ЗД/ІН), на підставі якого ТОВ «АК «Зелена Долина» набуло право грошової вимоги до боржника - ПАТ «КБ «Преміум» в сумі 15 888 290,35 грн., що виникло з договору про відкриття та обслуговування банківських рахунків юридичної особи № 18565 від 13.08.2015 р., укладеного між банком та ТОВ «Тотленд».

Листом № 01/16.03 від 16.03.2017 р. ТОВ «Тотленд» повідомило банк про укладення вищевказаного договору відступлення № 160/1-АП-ЗД/ІН та зміну кредитора у відповідному зобов'язанні. Зазначений лист банк отримав 17.03.2017 р., про що свідчить відповідна відмітка банку про реєстрацію вхідної кореспонденції на листі.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Таким чином, враховуючи наведені норми законодавства та обставини справи судом встановлено, що новим кредитором у вищевказаних зобов'язаннях, які виникли з договору банківського рахунку № 23144-ЮР від 18.12.2015 р. та договору про відкриття та обслуговування банківських рахунків юридичної особи № 18565 від 13.08.2015 р., став позивач - ТОВ «АК «Зелена Долина», до якого перейшло право грошової вимоги до боржника - ПАТ «КБ «Преміум» в загальній сумі 29 908 274,74 грн. (14 019 984,39 + 15 888 290,35), а з урахуванням зобов'язань банку за договором про відкриття та обслуговування банківських рахунків юридичної особи № 824 від 20.05.2013 р. на суму 1 611 995,73 грн. - загальний розмір грошових вимог позивача до банку склав 31 520 270,47 грн.

Судом також встановлено, що з метою сплати заборгованості за кредитним договором № 88/КЛ/15 від 20.11.2015 р. позивач неодноразово звертався до банку із заявами про припинення зобов'язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Так, 04.05.2016 р. ТОВ «АК «Зелена Долина» звернулось до ПАТ «КБ «Преміум» із заявою № 1396, а 20.03.2017 р. Товариство направило на адресу банку заяву, у якій повідомляло про припинення зобов'язань ТОВ «АК «Зелена Долина» на суму 31 520 270,47 грн. по кредитному договору № 88/КЛ/15 від 20.11.2015 р. та зустрічних зобов'язань ПАТ «КБ «Преміум» в загальній сумі 31 520 270,47 грн. за договорами про відкриття та обслуговування банківських рахунків юридичної особи № 824 від 20.05.2013 р., № 18565 від 13.08.2015 р. та договором банківського рахунку № 23144-ЮР від 18.12.2015 р. Однак, ПАТ «КБ «Преміум» вказані вимоги позивача залишив без задоволення.

Отже, предметом спору у межах даної справи є наявність (відсутність) підстав для припинення взаємних зобов'язань сторін шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав.

Частиною 3 ст. 203 ГК України, положення якої кореспондуються з положеннями ст. 601 ЦК України, встановлено, що господарське зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування.

Зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов'язань, в одному із яких одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов'язанні є кредитором у другому). Допускаються випадки, так званого часткового зарахування, коли одне зобов'язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого зобов'язання. В такому випадку зобов'язання в частині, що залишилася, може припинятися будь-якими іншими способами.

Вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам:

1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов'язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов'язанням є кредитором за другим);

2) бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, у зв'язку з чим зарахування як спосіб припинення зазвичай застосовується до зобов'язань по передачі родових речей, зокрема грошей). Правило про однорідність вимог розповсюджується на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення такої вимоги. Отже, допускається зарахування однорідних вимог, які випливають із різних підстав (різних договорів тощо);

3) строк виконання щодо таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Зарахуванням можуть бути припинені зобов'язання на будь-якій стадії їх існування, навіть після порушення виконавчого провадження щодо виконання одного із зустрічних зобов'язань. Добровільне виконання зобов'язання на стадії виконавчого провадження допускається і шляхом проведення зарахування однорідних зустрічних вимог (постанова Верховного Суду України від 01.11.2005 р. № 15/154).

Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін. Це означає, що достатньо заяви однієї сторони для проведення зарахування. Саме таким чином сформульовані положення Господарського кодексу щодо припинення зарахуванням господарських зобов'язань (ч. 3 ст. 203 ГК України).

У судовому засіданні встановлено, що за кредитним договором ПАТ «КБ «Преміум» є кредитором, а ТОВ «АК «Зелена Долина» - боржником, і навпаки, за договорами банківського рахунку ТОВ «АК «Зелена Долина» є кредитором, а ПАТ «КБ «Преміум» - боржником.

Таким чином, вимоги, які виникли між сторонами правочинів на підставі різних договорів, а саме - на підставі кредитного договору та договорів банківського рахунку, є зустрічними.

Положеннями ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що кошти - це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент.

За змістом статей 524, 533 - 535, 625 ЦК України грошовим зобов'язанням є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов'язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 14.09.2016 р. у справі № 910/25487/15 та постанові Верховного Суду України від 06.06.2012 р. у справі № 6-49цс12).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що зобов'язання, що виникли між сторонами на підставі кредитного договору та договорів банківського рахунку, є грошовими, а отже - однорідними.

Щодо настання строку виконання зустрічних однорідних вимог та відповідних заперечень ПАТ «КБ «Преміум» суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, виходячи із положень ст. 514 ЦК України, відповідно до якої до нового кредитора переходить дійсне право вимоги, тобто таке, що вже настало, та враховуючи наявність повідомлень боржника про відступлення права вимоги за договорами банківського рахунку, суд вважає, що строк виконання зобов'язань банку таким, що настав.

Крім того, положеннями ч. 1 ст. 1066 ЦК України на банк покладено обов'язок виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка клієнта.

Відповідно до ч. 1 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Згідно з ч. 1 ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

Пунктом 1.24 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено, що переказ коштів - це рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

Відповідно до п. 1.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (далі - Інструкція) кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції).

Частиною 2 ст. 530 ЦК України встановлено, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

З огляду на наведені положення законодавства, суд дійшов висновку про те, що направляючи заяви про припинення зобов'язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог від 04.05.2016 та 20.03.2017 р., ТОВ «АК «Зелена Долина» фактично вчинило дії, спрямовані на розпорядження власними грошовими коштами, розміщеними на банківських рахунках у ПАТ «КБ «Преміум». Таким чином, у банка виник обов'язок здійснити таке зарахування, а строк виконання обов'язку банка за договорами банківських рахунків № 824 від 20.05.2013 р., № 18565 від 13.08.2015 р. та № 23144-ЮР від 18.12.2015 р. щодо перерахування грошових коштів, розміщених на рахунку клієнта за його розпорядженням, - настав.

Щодо зустрічного зобов'язання, як свідчать матеріали справи, строк виконання зобов'язань ТОВ «АК «Зелена Долина» за кредитним договором № 88/КЛ/15 від 20.11.2015 р. визначений сторонами - до 18.11.2016 р. та на момент звернення позивача із заявою про припинення зобов'язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог від 20.03.2017 р. також настав, про що свідчать вимоги банку про сплату заборгованості по кредиту.

Таким чином, зважаючи на встановлені обставини справи, вищенаведені норми законодавства та умови укладених сторонами правочинів, суд приходить до висновку, що у позивача виникло право вимагати від банку зарахування зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, вчинивши дії по перерахуванню грошових коштів шляхом їх списання з розрахункових рахунків, відкритих на підставі договорів про відкриття та обслуговування банківських рахунків юридичної особи № 824 від 20.05.2013 р., № 18565 від 13.08.2015 р. та договору банківського рахунку № 23144-ЮР від 18.12.2015 р., в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 88/КЛ/15 від 20.11.2015 р. у сумі 31 520 270,47 грн. Отже, така вимога позивача не суперечить чинному законодавству та є правомірною.

Поряд із цим, ПАТ «КБ «Преміум» вказував на недопустимість здійснення зарахування зустрічних однорідних вимог внаслідок введення процедури ліквідації у банку.

Проте, як встановлено судом, на час виникнення спірних правовідносин банк не знаходився в стані ліквідації.

Так, Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.03.2016 р. у справі № 826/2607/16 було визнано протиправними та скасовано постанову Правління Національного банку України № 68/БТ від 10.02.2016 р. «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Преміум» та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 134 від 10.02.2016 р. «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Преміум» та делегування повноважень ліквідатора банку», а також зобов'язано Національний банк України повернути ПАТ «КБ «Преміум» банківську ліцензію № 36 від 03.11.2011 р. та Генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій № 236-3 від 23.03.2015 р. Вищевказана Постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.03.2016 р. у справі № 826/2607/16 була залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.06.2016 р. та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.11.2016 р. і набрала законної сили 15.06.2016 р.

На виконання вказаних судових рішень, у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань 29.11.2016 р. був скасований запис № 4029015 від 11.02.2016 р. про знаходження ПАТ «КБ «Преміум» у стані припинення, а також запис № 5029015 від 11.02.2016 р. про зміну керівника ПАТ «КБ «Преміум».

Вказане підтверджується також рішенням господарського суду міста Києва від 05.04.2017 р. у справі № 910/1613/17, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.06.2016 р. та набрало законної сили.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, суд вважає безпідставними посилання відповідача на норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки станом, як на час подання заяв про припинення зобов'язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог від 04.05.2016 р. та 20.03.2017 р., так і на час розгляду та вирішення судом даного спору, ПАТ «КБ «Преміум» не перебуває у стані ліквідації.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що зобов'язання ТОВ «АК «Зелена Долина» в частині сплати заборгованості в розмірі 31 520 270,47 грн. на користь ПАТ «КБ «Преміум» по кредитному договору № 88/КЛ/15 від 20.11.2015 р. та зобов'язання ПАТ «КБ «Преміум» по сплаті на користь ТОВ «АК «Зелена Долина» боргу за договорами № 824 від 20.05.2013 р., № 18565 від 13.08.2015 р. та № 23144-ЮР від 18.12.2015 р. на загальну суму 31 520 270,47 грн. припинились внаслідок зарахування зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав. Відтак, суд вважає позовні вимоги правомірними та обґрунтованими, тому позов підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 49 ГПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. cт. 32 - 34, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Зелена Долина» до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Преміум» про визнання припиненими зобов'язань задовольнити.

Визнати припиненими зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Зелена Долина» (24200, Вінницька обл., Томашпільський район, селище міського типу Томашпіль, вул. Івана Богуна, будинок 4, ідентифікаційний код 32721857) в частині сплати заборгованості в розмірі 31 520 270 (тридцять один мільйон п'ятсот двадцять тисяч двісті сімдесят) грн. 47 коп. на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Преміум» (01014, м. Київ, вул. Бастіонна, будинок 1/36, ідентифікаційний код 35264721) по кредитному договору № 88/КЛ/15 від 20.11.2015 р. про надання кредиту у формі відновлювальної відкличної кредитної лінії та зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Преміум» по сплаті на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АК «Зелена Долина» боргу за договором про відкриття та обслуговування банківських рахунків юридичної особи № 824 від 20.05.2013 р., договором про відкриття та обслуговування банківських рахунків юридичної особи № 18565 від 13.08.2015 р. та договором банківського рахунку № 23144-ЮР від 18.12.2015 р. на загальну суму 31 520 270 (тридцять один мільйон п'ятсот двадцять тисяч двісті сімдесят) грн. 47 коп. внаслідок зарахування зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Преміум» (01014, м. Київ, вул. Бастіонна, будинок 1/36, ідентифікаційний код 35264721) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Зелена Долина» (24200, Вінницька обл., Томашпільський район, селище міського типу Томашпіль, вул. Івана Богуна, будинок 4, ідентифікаційний код 32721857) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 10 липня 2017 року.

Повний текст рішення підписаний 18 липня 2017 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.