ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
06 липня 2017 рокуСправа № 921/601/16-г/16
УХВАЛА

про повернення заяви без розгляду

Суддя: Хома С.О., розглянувши матеріали Скарги № 31/13-2689 від 29.06.2017 року (вх. № 13458 від 04.07.2017 р.) заявника (стягувача): Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", на бездіяльність органу ДВС: Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області, м. Тернопіль, вул. Київська, 3а (посадова особа, бездіяльність якої оскаржується: головний державний виконавець Тернопільського районного відділу ДВС ГТУЮ в Тернопільській області ОСОБА_1І.)

по справі №921/601/16-г/16

за позовом: Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", вул. Шолуденка, 1, м.Київ

до відповідача: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз"

про: стягнення 4 632 623, 23 грн., з яких:

- сума, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів за зобов'язаннями, що виникли на підставі Договору від 20.12.2010 р. №06/10-1999, в розмірі 4222713 грн. 65 коп.;

- три відсотки річних від основного боргу у розмірі 409 909 грн. 58 коп. за зобов'язаннями, що виникли на підставі Договору від 20.12.2010р. №06/10-1999.

Суть справи.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 15.11.2016р. у справі №921/601/16-г/6 позовні вимоги Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", вул. Шолуденка, 1, м. Київ до відповідача: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз", вул. Митрополита Шептицького, 20, м. Тернопіль, Тернопільська область про: стягнення 4 632 623, 23 грн., з яких:

- сума, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів за зобов'язаннями, що виникли на підставі Договору від 20.12.2010 р. №06/10-1999, в розмірі 4222713 грн. 65 коп.;

- три відсотки річних від основного боргу у розмірі 409 909 грн. 58 коп. за зобов'язаннями, що виникли на підставі Договору від 20.12.2010р. №06/10-1999 задоволено.

02.12.2016р. господарським судом Тернопільської області видано відповідний наказ на виконання рішення суду.

04 липня 2017 року на адресу суду від Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" поступила Скарга № 31/13-2689 від 29.06.2017 року на бездіяльність органу ДВС: Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області, м. Тернопіль, вул. Київська, 3а (посадова особа, бездіяльність якої оскаржується: головний державний виконавець Тернопільського районного відділу ДВС ГТУЮ в Тернопільській області ОСОБА_1І.), в якій просить:

1. Прийняти скаргу до розгляду.

2.Визнати незаконною бездіяльність головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області ОСОБА_1, яка призвела до невиконання наказу господарського суду Тернопільської області від 02.12.2016 №921/601/16-г/16 та не стягнення грошових коштів на користь ДК "Газ України".

3. Зобов"язати головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області ОСОБА_1 вчинити всі можливі виконавчі дії, передбачені Законом України "Про виконавче провадження" для повного фактичного виконання наказу господарського суду Тернопільської області від 02.12.2016 №921/601/16-г/16.

Розглянувши матеріали Скарги № 31/13-2689 від 29.06.2017 року (вх. № 13458 від 04.07.2017 р.) , суд встановив наступне.

У відповідності до абзацу другого п.п. 9.9. п.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" № 9 від 17.10.2012 р, у вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема, статтей 2,18,21,22,26,29,31,42,62,пунктів 1-3,5,6,9 частини першої статті 63,статті 64, розділів ХІ,ХІІ,ХІІ-1 ГПК тощо.

У поданій Скарзі ДП "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (стягувач) зазначає, зокрема, що:

- 19.01.2017 головним державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області прийнято до виконання виконавче провадження з виконання наказу господарського суду Тернопільської області від 02.12.2016 №921/601/16-г/16 про стягнення з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз" (боржник) на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (стягувач) - 4222713 грн. 65 коп. - сума, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів; - 409 909 грн. 58 коп. - 3% річних; - 9489грн. 35 коп. судового збору в повернення сплачених судових витрат (ВП №53254468).

З моменту відкриття виконавчого провадження минуло вже понад п"ять місяців, однак будь-яких платежів, в т.ч. часткових, боржником не здійснено, виконавчою службою примусово кошти не стягнуто.

На даний час по виконавчому провадженню не вчинено жодних заходів щодо списання коштів з рахунків боржника, не накладено арешти на автотранспортні засоби боржника, не подано в розшук автотранспортні засоби боржника, не описано нерухоме майно (не передано на реалізацію).

22.06.2017 року ДК "Газ України" під час огляду в автоматизованій системі виконавчого провадження (через ідентифікатор доступу до матеріалів виконавчого провадження, який міститься в постанові про відкриття виконавчого провадження) стало відомо, що головним державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_1 24.04.2017 винесено постанову про розшук майна боржника, а саме: автотранспортного засобу Газ 33076 У.9109.07, 1993 року випуску, ДНЗ ВО1644АМ (копія постанови додається).

Представнику ДК "Газ України" в березні місяці 2017 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №5325446 в органі ДВС стало відомо , що згідно відповіді Регіонального сервісного центру МВС у Тернопільській області за боржником зареєстровано величезну кількість автотранспортних засобів (копія інформації додається).

Також, стягувачу згідно відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно стало відомо, що за боржником зареєстровано приміщення виробничої споруди під літ. А, загальною площею 716,7 кв.м, яке знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Чернівецька, буд. 54 (реєстраційний номер майна: 21150530).

За змістом ч. 2 ст. 34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

1. Із змісту статті 10 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-XIІІ від 06.06.2016 року слідує, що заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

У п. 3 прохальної частини Скарги №31/13-2689 від 29.06.2017 року заявник просить суд зобов"язати головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області ОСОБА_1 вчинити всі можливі виконавчі дії, передбачені Законом України "Про виконавче провадження" для повного фактичного виконання наказу господарського суду Тернопільської області від 02.12.2016 №921/601/16-г/16.

Проте, заявником не конкретизовано даний пункт (п. 3) прохальної частини Скарги та не вказано які конкретно виконавчі дії він просить суд зобов"язати державного виконавця вчинити.

2. Також у п. 2 прохальної частини Скарги №31/13-2689 від 29.06.2017 року заявник просить суд визнати незаконною бездіяльність головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області ОСОБА_1, яка призвела до невиконання наказу господарського суду Тернопільської області від 02.12.2016 №921/601/16-г/16 та не стягнення грошових коштів на користь ДК "Газ України".

Однак, вимога заявника щодо визнання незаконною бездіяльності державного виконавця органу ДВС в межах виконавчого провадження № 53254468 не містить вказівки щодо того, в чому саме полягає така бездіяльність державного виконавця (не вчинення державним виконавцем яких саме конкретних дій).

3. У відповідності до статті 13 "Строки прийняття рішень виконавцями та вчинення виконавчих дій" Закону України "Про виконавче провадження", встановлено:

1. Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

2. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

3. Платіжні вимоги на примусове списання коштів надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів на рахунках.

4. Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п'ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

5. Постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

За порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом.

Порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 121-2 ГПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокуроромпротягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

У відповідності до ч.ч.1,2 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони, прокурора чи своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк; про відновлення пропущеного строку зазначається в рішенні, ухвалі чи постанові господарського суду.

У відповідності до абзацу першого п.п. 9.7 п.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" № 9 від 17.10.2012 р., з наступними змінами, встановлений у частині першій статті 121-2 ГПК десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог статті 53 ГПК може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання. Скарга, пропущений строк подання якої не відновлений, залишається без розгляду, про що з посиланням на статті 53 і 121-2 ГПК судом без виклику сторін виноситься ухвала. Якщо ж скаргу було подано з пропуском згаданого строку без заяви про його відновлення, суд без виклику сторін виносить ухвалу про залишення скарги без розгляду, що не перешкоджає повторному поданню скарги із заявою про відновлення строку такого подання.

Згідно п.п.9.7-1 п.9 зазначеної вище Постанови №9 від 17.10.2012 року, якщо Законом України Про виконавче провадження встановлено спеціальний порядок обчислення строку звернення до суду зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби (як-от статтями 26,47,49,57,частиною четвертою статті 58 названого Закону), то господарському суду слід виходити саме з такого порядку.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів ДВС щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. (пункти 1, 5 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження").

В мотивувальній частині Скарги заявник зазначає про те, що на даний час по виконавчому провадженню не вчинено жодних заяв щодо списання коштів з рахунків боржника, не накладено арешти на автотранспортні засоби боржника, не подано в розшук автотранспортні засоби боржника, не описано нерухоме майно (не передано на реалізацію).

Заявник вказав у Скарзі про те, що в березні місяці 2017 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №5325446 в органі ДВС стало відомо, що згідно відповіді Регіонального сервісного центру МВС у Тернопільській області за боржником зареєстровано величезну кількість автотранспортних засобів (копія інформації додається). Однак копія інформації надана заявником до Скарги, датована 29.06.2016 року.

Тобто, заявнику ще в березні 2017 року стало відомо, що орган ДВС володіє інформацією з приводу реєстрації за боржником величезної кількості автотранспортних засобів.

А згідно ч.2 ст. 13 ЗУ "Про виконавче провадження", арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Тобто, можна припустити, що заявнику ще в березні 2017 року стало відомо щодо не накладення державним виконавцем арешту на виявлені транспортні засоби, також є відкритим питання, що саме (яка поважна причина) не дало змоги вчасно звернутись заявнику до суду із Скаргою на бездіяльність органу ДВС (в певній частині Скарги).

Крім того в Скарзі не зазначено конкретної дати про те, коли саме представник ДК "Газ України" ознайомився з матеріалами зведеного виконавчого провадження ВП 5325446 та не надано письмових доказів на підтвердження зазначеного. Зазначення таких відомостей та надання на підтвердження письмових доказів є необхідними для встановлення суду чи не пропущено десятиденний строк для подання скарги щодо визнання незаконною бездіяльності державного виконавця, яка полягає, зокрема, в не вчиненні дій щодо накладення арешту на автотранспортні засоби боржника (здня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів).

Клопотання про поновлення строку для подання скарги заявником не подано.

4. Заявник в своїй Скарзі зазначає про те, що стягувачу згідно відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно стало відомо, що за боржником зареєстровано приміщення виробничої споруди під літ. А, загальною площею 716,7 кв.м, яке знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Чернівецька, буд. 54 (реєстраційний номер майна: 21150530). Разом з тим, із доданої до Скарги копії Витягу з Відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно (відомості про об"єкт нерухомого мана) не вбачається, коли саме (дата) такий Витяг був сформований заявником та не містить повної інформації щодо майна боржника.

Заявником у поданій ним Скарзі № 31/13-2689 від 29.06.2017 року не вказано доказів, що підтверджують викладені в скарзі обставини що стосуються того, що заявником не було пропущено передбаченого ч.1 ст.121-2 ГПК України десятиденного строку для подання скарги - з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів. Такі докази є необхідними з огляду на те, що пропущений десятиденний строк для подання скарги саме з поважних причин його пропуску може бути відновлений (на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання), а скарга, пропущений строк подання якої не відновлений, залишається без розгляду, про що з посиланням на статті 53 і 121-2 ГПК судом без виклику сторін виноситься ухвала.

Згідно п.3 ч.1 ст.63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких грунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обгрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне Скаргу № 31/13-2689 від 29.06.2017 року (вх. 13458 від 04.07.2017) ДК "Газ України" на бездіяльність органу державної виконавчої служби, повернути без розгляду.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 63, ст. 86, 121-2 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу № 31/13-2689 від 29.06.2017 року (вх. 13458 від 04.07.2017) Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на бездіяльність органу державної виконавчої служби Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області, та додані до неї документи, всього на 24 арк., повернути без розгляду.

2. Ухвалу направити Дочірній компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", вул. Шолуденка, 1, м. Київ 116, 04116.

3. Залишення скарги без розгляду не перешкоджає повторному поданню скарги із заявою про відновлення строку такого подання та із зазначенням в ній поважних причин пропуску такого строку.

Суддя С.О. Хома