Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "13" липня 2017 р. Справа № 906/439/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Сікорської Н.А.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, дов. від 28.12.16р. № 2-458 (присутня в судовому

засіданні 27.06.17р.);

ОСОБА_2, дов. від 28.12.16р. № 2-533

від відповідача: ОСОБА_3, дов. від 03.01.17р. (присутній в судовому

засіданні 27.06.17р.)

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Львівтрансгаз"

до Комунального підприємства "Теплозабезпечення"

про стягнення 807760,15 грн.

Відповідно до ст.77 ГПК України оголошувались перерви в судових засіданнях: 27.06.17р. до 13.07.17р. до 12:30 год., 13.07.17р. оголошувалась перерва до 14:10 год.

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 807760,15 грн., з яких: 770717,21 грн. боргу за надані послуги згідно договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № НВ-01-Т/16 від 31.03.16р., 33377,65 грн. пені, 3665,29 грн. 3% річних.

Представники позивача в судових засіданнях позов підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач у відзиві від 26.06.17р. на позовну заяву (а.с.53) та його представник в судовому засіданні 27.06.17р. зазначили про відсутність можливості надання обґрунтованого відзиву на позовну заяву та перевірки правильності нарахувань пені та 3% річних у зв'язку з тим, що 20.04.17р. року відповідачем було отримано копію позовної заяви від 13.04.17р. № 1903/10 з ціною позову 644816,94 грн., що відрізняється від суми, зазначеної в ухвалі суду.

При цьому, представник відповідача в судовому засіданні 27.06.17р. не заперечувала щодо суми боргу за надані послуги згідно договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № НВ-01-Т/16 від 31.03.16р. в сумі 747846,94 грн., яка була погоджена сторонами в акті звірки з наданих транспортних послуг станом на 31.05.17р. (а.с.60-63).

Після перерви в судове засідання 13.07.17р. представник відповідача не з'явився.

Відповідач у відзиві від 13.07.17р. на позовну заяву позовні вимоги в частині стягнення основного боргу за надані послуги згідно договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № НВ-01-Т/16 від 31.03.16р. в сумі 713948,03 грн. фактично визнав, в решті стягнення основного боргу просив припинити провадження у справі у зв'язку з його сплатою; в частині стягнення пені - просив зменшити її на 90%, посилаючись на важкий фінансовий стан підприємства та на об'єктивні обставини несвоєчасної оплати згідно договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № НВ-01-Т/16 від 31.03.16р. (а.с.68-70). Також у даному відзиві відповідач просив суд відкласти розгляд справи, призначений на 13.07.17р., у зв'язку з хворобою його представника.

Господарський суд вважає, що клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, викладене у відзиві на позовну заяву, не підлягає задоволенню у зв'язку з його непідтвердженням належними доказами, а також у зв'язку з відсутністю обставин, в розумінні ст.77 ГПК України, за яких спір не може бути вирішено в даному засіданні.

При цьому, судом враховується також той факт, що відповідач не був позбавлений можливості направити в судове засідання будь-якого іншого представника. Тому, господарський суд вважає за необхідне та можливе прийняти рішення у справі за відсутності представника відповідача.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

31.03.16р. між Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" особі філії "Управління магістральних газопроводів "Львівтрансгаз" (газотранспортне підприємство/позивач) та Комунальним підприємством "Теплозабезпечення" (замовник/відповідач) укладено договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № НВ-01-Т/16 (а.с.14,15).

Згідно пп.1.1 даного договору, газотранспортне підприємство зобов'язалося надати замовнику послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу замовника від пунктів приймання - передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення - газорозподільних станцій (далі - ГРС), а замовник зобов'язався внести плату за надані послуги з транспортування газу магістральними трубопроводами в розмірі, у строки та порядку, передбачені умовами договору.

Замовник передає газотранспортному підприємству газ в загальному потоці в підтверджених обсягах у пунктах приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи газотранспортного підприємства (пп.2.2 договору).

Згідно пп.3.1 договору, послуги з транспортування газу оформлюються газотранспортним підприємством і замовником актами послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами (далі - акти наданих послуг).

Акти наданих послуг є підставою для проведення остаточних розрахунків замовника з газотранспортним підприємством (пп.3.4 договору).

Відповідно до пп.5.1 договору, розрахунки за послуги з транспортування газу магістральними трубопроводами здійснюються за тарифами, які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

Тарифи, визначені в пункті 5.1 договору, є обов'язковими для сторін з дати набрання ними чинності. Визначена на їх основі вартість послуги буде застосовуватись сторонами при складанні актів наданих послуг та розрахунках за ці послуги згідно з умовами договору (пп.5.2 договору).

Згідно пп.5.3 договору, розрахунковий період за договором становить один місяць з 9:00 години першого дня місяця до 9:00 години першого дня наступного місяця включно.

Вартість фактично наданих газотранспортним підприємством замовнику послуг за звітний місяць визначається на підставі акта наданих послуг (пп.5.4 договору).

Підпунктом 5.5 договору передбачено, що оплата вартості послуг за транспортування газу здійснюється замовником (крім гарантованого постачальника) шляхом перерахування грошових коштів на рахунок газотранспортного підприємства на умовах 100 відсотків попередньої оплати за десять днів до початку місяця, у якому буде здійснюватися транспортування газу.

Замовник самостійно визначає розмір суми платежу попередньої оплати як добуток тарифу та планового обсягу газу за відповідний місяць. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться замовником до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Згідно пп.6.3.1, 6.3.2 пп.6.3 договору, замовник зобов'язався виконувати умови договору; своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість послуг згідно з умовами договору.

Відповідно до пп.11.1 договору встановлено, що цей договір набирає чинності з 1 січня 2016 року та укладається на строк до 31.12.2016р. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Згідно даних позивача, на виконання умов зазначеного договору ним протягом січня - березня 2017 року надано відповідачу послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами загальним обсягом 9423,300 тис. куб.м. на загальну суму 1105918,47 грн., що підтверджується підписаними між сторонами актами наданих послуг з транспортування природного газу: № 01-17-НВ-01-Т/16 від 31.01.17р., № 02-17-НВ-01-Т/16 від 28.02.17р., № 03-17-НВ-01-Т/16 від 31.03.17р. (а.с.16-18).

Відповідач оплату вартості послуг за транспортування газу не здійснив, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 770717,21 грн.

Згідно пп.7.3 договору, у разі порушення замовником строків оплати, передбачених розділом 5 договору, із замовника стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

На підставі вищевказаного пп.7.3 договору, за порушення відповідачем строків оплати за договором, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 33377,65 грн. пені.

Крім того, посилаючись на ч.2 ст. 625 ЦК України, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3665,29 грн. 3% річних.

Відповідач у відзиві від 13.07.17р. на позовну заяву позовні вимоги в частині стягнення основного боргу за надані послуги згідно договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № НВ-01-Т/16 від 31.03.16р. в сумі 713948,03 грн. фактично визнав, в решті стягнення основного боргу просив припинити провадження у справі у зв'язку з його сплатою (а.с.68-70).

Також відповідач зазначив, що з 02.07.14р. діє постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу" № 217 від 18.06.14р. Відповідно до вказаної постанови за розподілом, який затверджується НКРЕКП, розрахунки з позивачем проводяться шляхом розщеплення платежів, який здійснюється банком без втручання підприємства. Таким чином оплата проводиться щоденно, в частині затверджених відсотків відрахування, при цьому, впливати на розмір коштів, які відраховуються, відповідач не має права. Крім того, додав, що він не міг самостійно розпоряджатися коштами, які отримував в результаті своєї господарської діяльності після розщеплення платежів згідно вказаної постанови КМУ № 217 від 18.06.14р.

Також відповідач вказав, що додаткову оплату він міг би здійснювати з основного рахунку, на який надходять кошти після розщеплення для господарської діяльності підприємства, однак він позбавлений такої можливості у зв'язку з тим, що з 06.06.15р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії ''Нафтогаз України", яким винесено зміни як у Закон № 2711-IV, так і в п.15 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження", в результаті чого було поновлено виконавчі провадження по стягненню боргів на користь НАК "Нафтогаз України" та з липня 2015 року, протягом всього 2016 року і до сьогодні на всі рахунки підприємства Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області накладено арешт.

Відповідач зауважив, що у зв'язку з заблокуванням його основних рахунків підприємство не має фінансової можливості проводити додаткову оплату, крім спецрахунків.

Відповідач у відзиві на позовну заяву також просив суд зменшити пеню на 90%, посилаючись на важкий фінансовий стан підприємства, на об'єктивні обставини несвоєчасної оплати згідно договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № НВ-01-Т/16 від 31.03.16р. та на те, що нарахована позивачем пеня є великою у порівнянні з погашеною ним заборгованістю.

Зокрема, об'єктивними обставинами, відповідач вважає: невідповідність тарифів на централізоване теплопостачання економічно обгрунтованим витратам на їх виробництво, що, на його думку, підтверджується в поданих ним балансах та фінансових звітах (а.с.71-74).

Відповідач зазначив, що з 2014 року і до сьогодні йому залишається невідшкодована різниця в ціні, яка становить: різниця в тарифах на тепло, яке виробляється, транспортується та постачається населенню - складає 670678,26 грн.; різниця в тарифах на тепло, яке виробляється, транспортується та постачається бюджетним установам складає - 6087531,00 грн.

Крім того, відповідач вказав, що у зв'язку з його важким фінансовим станом підприємство було включене 07.07.17р. до Реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії згідно з Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" № 1730 від 03.11.16р.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 ЦК України).

У відповідності до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Приписами ч.1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 6 цього кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № НВ-01-Т/16 від 31.03.16р., який за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Згідно ч.1 ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Матеріали справи свідчать, що в період з січня по березень 2017 року позивач на виконання вимог зазначеного договору надав відповідачу послуги з транспортування природного газу на загальну суму 1105918,47 грн., що підтверджується підписаними між сторонами актами наданих послуг з транспортування природного газу: № 01-17-НВ-01-Т/16 від 31.01.17р., № 02-17-НВ-01-Т/16 від 28.02.17р., № 03-17-НВ-01-Т/16 від 31.03.17р. (а.с.16-18).

Згідно ст.ст.525 і 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Підпунктом 5.5 договору сторони визначили, що оплата вартості послуг за транспортування газу здійснюється замовником (крім гарантованого постачальника) шляхом перерахування грошових коштів на рахунок газотранспортного підприємства на умовах 100 відсотків попередньої оплати за десять днів до початку місяця, у якому буде здійснюватися транспортування газу.

Замовник самостійно визначає розмір суми платежу попередньої оплати як добуток тарифу та планового обсягу газу за відповідний місяць. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться замовником до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Згідно даних позивача, відповідач свої договірні зобов'язання щодо оплати отриманих послуг виконав неналежним чином, - оплата була здійснена відповідачем частково з порушенням строків оплати, а інша частина взагалі не сплачена, внаслідок чого станом на 05.05.2017 р. утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 770717,21 грн. (а.с.5, 83 ).

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем на день вирішення спору сплачено частину боргу в розмірі 60271,06 грн., з яких 10333,95 грн. - до подачі позову до господарського суду, а саме станом на 18.05.2017 р., та 49937,11 грн. після подачі позову до суду (а.с.83,84).

Таким чином, внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань, утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на день розгляду справи становить 710446,15 грн., що підтверджується довідкою позивача станом на 13.07.17р. (а.с.83,84), підписаним сторонами актом звірки оборотів з наданих транспортних послуг станом на 31.05.17р. (а.с.60-63) та визнається відповідачем у відзиві на позовну заяву від 13.07.17р. (а.с.68).

За таких обставин, вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 710446,15 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Оскільки борг в сумі 10333,95 грн. відповідачем сплачено до звернення позивача до суду, а саме до 18.05.2015 р., що вбачається з відтиску поштового штемпеля на конверті, в цій частині позовних вимог суд відмовляє.

Щодо коштів в сумі 49937,11 грн., які були сплачені в процесі подачі позову до суду та розгляду справи судом, то в цій частині позовних вимог провадження у справі слід припинити на підставі на підставі пп. 1-1 ст. 80 ГПК України.

Розглядаючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 33377,65 грн. пені, суд зазначає наступне.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 611 ЦК України визначає правові наслідки порушення зобов'язання, зокрема, сплату неустойки.

Частиною 1 ст.549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно ст.547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Згідно з ч.1 ст.548 ЦК України, виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Приписами ч.6 ст.232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно пп.7.3 договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № НВ-01-Т/16 від 31.03.16р. сторони погодили, що у разі порушення замовником строків оплати, передбачених розділом 5 договору, із замовника стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Згідно розрахунку пеня позивачем нарахована за період з 21.02.17р. по 05.05.17р. включно, яка в загальній сумі становить 33377,65 грн. (а.с.12,13).

Перевіривши розрахунок позивача, суд дійшов висновку, що розрахунок пені в сумі 33377,65 грн. позивачем здійснено невірно, зокрема, без врахування того, що 19.04.17р. розмір облікової ставки Національного банку України (далі - НБУ) становив не 14%, а 13%.

У зв'язку з цим, господарським судом здійснено наступний розрахунок пені за невірно здійснений позивачем період: - за період з 19.04.17р. по 19.04.17р. за 1 день (13% облікова ставка НБУ) розмір пені становитиме 404,86 грн.

Таким чином, з урахуванням зазначеного часткового перерахунку судом та решти розрахунку пені, нарахованої за інші періоди, які здійснені позивачем вірно, загальна сума пені становить в загальній сумі 33346,50 грн.

Стосовно клопотання відповідача про зменшення пені на 90%, викладеного у відзиві на позовну заяву, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.3 ст.83 ГПК України, господарський суд, приймаючи рішення, має право у виняткових випадках зменшувати розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання. Відповідне право суду закріплене матеріальними нормами ст. 233 ГК України та ч.3 ст.551 ЦК України.

У пп.3.17.4 п.3 постанови пленуму ВГС України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.11р. № 18, роз'яснюється, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Господарський суд приймає до уваги висновки Конституційного Суду України, викладені у п.3.4 мотивувальної частини Рішення від 20.06.07р. № 5-рп/2007 у справі №1-14/2007 (справа щодо кредиторів підприємств комунальної форми власності) про те, що однією з найважливіших цілей діяльності місцевого самоврядування є забезпечення нагальних потреб населення територіальної громади у комунальних та інших невідкладних послугах соціального характеру, наприклад, з водопостачання, опалення, вивезення сміття та відходів тощо.

Конституційний Суд України, аналізуючи положення частини восьмої статті 5 Закону України 2343-12, наголошує, що комунальні унітарні підприємства є суб'єктами господарювання, які надають життєво необхідні послуги населенню, і в основі їх діяльності покладені інтереси територіальної громади.

У випадках, коли основною метою діяльності суб'єкта господарювання у комунальному секторі економіки зазначено отримання прибутку, його організаційно-правовою формою має стати господарське товариство з відповідною часткою комунальної власності у статутному фонді. Господарські товариства проводять свою діяльність на основі права власності, утворюються для ведення виключно підприємницької діяльності, метою якої є отримання прибутку, а не досягнення якогось іншого соціального результату. Здійснення корпоративних прав органами місцевого самоврядування щодо господарських товариств переслідує мету доцільного, економного та ефективного використання комунальної власності, а не задоволення нагальних потреб жителів територіальної громади. (абз.4 п. 3.6 мотив. частини Рішення КСУ від 20.06.07р. № 5-рп/2007 у справі № 1-14/2007 (справа щодо кредиторів підприємств комунальної форми власності).

КП "Теплозабезпечення", за організаційно-правовою формою, є унітарним комунальним підприємством Коростенської міської ради, а відтак метою його діяльності є задоволення нагальних потреб жителів територіальної громади міста Коростеня, а не отримання прибутку.

Дослідивши матеріали, подані відповідачем в обґрунтування клопотання про зменшення розміру стягуваної пені, а також враховуючи сплату відповідачем частини основного боргу до та після подачі позову, належні докази скрутного фінансового становища відповідача (баланс (звіт про фінансовий стан) на 31.03.17р., звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за 1 квартал 2017 року, розрахунок обсягу заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію за період 2008-2013 роки, розрахунок обсягу заборгованості з різниці в тарифах на послуги з централізованого опалення, що надавалися населенню за 2015 рік, довідки Ощадбанку: від 01.06.17р. про залишок коштів на рахунку відповідача станом на 01.06.17р. та від 17.05.17р. про накладення арешту на поточний рахунок відповідача (а.с.71-80)) та приймаючи до уваги, що порушені матеріальні права позивача належним чином компенсуються заявленими сумами пені та річних, а також з урахуванням засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності (п.6 ст.3 ЦК України), господарський суд, як виняток, вважає за можливе зменшити розмір заявленої до стягнення суми пені до 50%.

У зв'язку з цим, з відповідача підлягає до стягнення пеня в сумі 16688,83 грн.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача 3665,29 грн. 3% річних, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З розрахунку позивача вбачається, що нарахування 3% річних здійснено за період з 21.02.17р. по 05.05.17р. (за 74 дні) на суму простроченої заборгованості 770717,21 грн., які склали 3665,29 грн. (а.с.12,13).

Перевіривши розрахунок 3% річних, суд дійшов висновку, що цей розрахунок позивачем здійснено арифметично невірно, у зв'язку з цим, судом здійснений відповідний перерахунок та визначено вірну суму 3% річних, яка становить 3665,28 грн. та підлягає судом до задоволення.

Згідно ст.34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач доказів погашення решти боргу в сумі 710446,15 грн. не подав.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими, заявленими згідно з вимогами чинного законодавства, підтвердженими належними та допустимими доказами, які є в матеріалах справи, та такими, що підлягають частковому задоволенню на загальну суму 730800,26 грн., з яких 710446,15 грн. боргу за надані послуги згідно договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № НВ-01-Т/16 від 31.03.16р., 16688,83 грн. пені, 3665,28 грн. 3% річних.

В частині стягнення 10333,95 грн. основного боргу, сплаченого відповідачем до подачі позову до господарського суду - в позові відмовити.

В частині стягнення 49937,11 грн. основного боргу, сплаченого відповідачем після порушення провадження у справі, провадження у справі припиняється за відсутністю предмета спору (п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України).

В решті позову суд відмовляє у зв'язку з безпідставністю заявлених вимог.

Сплата судового збору покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Зменшити розмір пені до 16688,83 грн.

3. Стягнути з Комунального підприємства "Теплозабезпечення" (11500, м.Коростень Житомирської області, вул.Кірова 8-А, ідентифікаційний код 31871157)

на користь Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м.Київ, Кловський узвіз 9/1, ідентифікаційний код 30019801) в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Львівтрансгаз" (79053, м.Львів, вул.І.Рубчака 3, ідентифікаційний код 25560823):

- 710446,15 грн. боргу;

- 16688,83 грн. пені;

- 3665,28 грн. 3% річних;

- 11961,40 грн. - судового збору.

4. В частині стягнення 49937,11 грн. основного боргу, сплаченого відповідачем після порушення провадження у справі, провадження у справі припинити за відсутністю предмета спору (п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України).

5. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 14.07.17

Суддя Сікорська Н.А.

Друк.: 3 прим.:

1 - у справу,

2 - позивачу за заявою (рек. з повід. про вруч.),

3 - відповідачу (рек. з повід. про вруч.).