ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.07.2017 Справа № 904/6455/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАРЕКС-ЕНЕРГО", м. Київ

до відповідача-1: Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "УКРГАЗБАНК", м. Київ

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремтрансдеталь", м. Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровська агенція розробок та експертиз" (ТОВ "ДАРЕКС"), м. Одеса

про стягнення 380 634,74 грн.

Суддя Золотарьова Я.С.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - представник (дов. б/№ від 01.03.2017)

від відповідача-1: ОСОБА_2 - представник (дов. № 134 від 06.04.2015)

від відповідача-2: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДАРЕКС-ЕНЕРГО" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача-1: Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" та відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремтрансдеталь" про стягнення заборгованості у розмірі 380 634,74 грн.

Позовні вимоги до відповідача -1, обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем-1 зобовязань за договорами №0404/2014-ТО на виконання робіт від 01.04.2014 та №05МПН14 на виконання робіт та послуг від 26.05.2014, укладеними між ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК" та ТОВ "Дніпровська агенція розробок та експертиз" (ТОВ "ДАРЕКС"), в частині повного та своєчасного розрахунку. При цьому, відповідно до договорів про відступлення права кредиторської вимоги № 04 та №05 від 20.07.2015, укладених між ТОВ "ДАРЕКС" (первісний кредитор) та ТОВ "ДАРЕКС-ЕНЕРГО" (новий кредитор), первісний кредитор передав, а новий кредитор набув право кредиторської вимоги, що належить первісному кредитору і стає кредитором за договорами №0404/2014-ТО на виконання робіт від 01.04.2014 та №05МПН14 на виконання робіт та послуг від 26.05.2014.

Вимоги щодо солідарної відповідальності відповідача-2 обґрунтовані тим, що за умов укладених між позивачем, відповідачем-2 та третьою особою договорів поруки № 04 та №05 від 20.07.2015, відповідач-2 взяв на себе зобов'язання, у випадку невиконання відповідачем-1 свого обов'язку передбаченого договорами №0404/2014-ТО на виконання робіт від 01.04.2014 та №05МПН14 на виконання робіт та послуг від 26.05.2014, солідарно відповідати перед позивачем за зобов'язаннями відповідача-1.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2017, порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 27.06.2017. Залучено третю особу Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровська агенція розробок та експертиз" (ТОВ "ДАРЕКС").

27.06.2017 позивач подав через канцелярію суду клопотання про долучення документів до матеріалів справи (а.с.178-180).

В межах строків встановлених ст. 69 ГПК України, розгляд справи було відкладено з 27.06.2017 на 11.07.2017.

06.07.2017 представник відповідача-2 надіслав поштою клопотання, в якому повідомив, що між позивачем, відповідачем-2 та третьою особою дійсно було укладено договори поруки № 04 та №05 від 20.07.2015, просив суд проводити розгляд справи без участі представника відповідача-2.

11.07.2017 представник позивача подав заяву про уточнення позовної заяви, в якій вказав, що у прохальній частині позовної заяви позивачем було допущено технічну помилку та не зазначено про розмір позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремтрансдеталь". За викладених обставин, позивач просив суд вважати вірним наступну редакцію прохальної частини позовної заяви:

«Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМТРАНСДЕТАЛЬ» частину основного розміру заборгованості 2 372,74 грн., а також стягнути з Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАРЕКС-ЕНЕРГО» заборгованість у загальному розмірі 380 634,74 грн., яка складається з:

-183 272,97 грн. - з ПДВ - невиконане основне зобов'язання згідно з Договором № 0404/2014-ТО на виконання робіт від 01 квітня 2014 року, з них 1 840,40 грн. солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМТРАНСДЕТАЛЬ».

-10 752,00 грн. - 3 % річних, відповідно до вимог п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України (по Договору № 0404/2014-ТО від 01 квітня 2014 року);

- 37 574,99 грн. - інфляційне збільшення, відповідно до вимог п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України (по № 0404/2014-ТО від 01 квітня 2014 року);

- 53 238,78 грн. з ПДВ - невиконане основне зобов'язання згідно з Додатковою угодою № 3 до Договору № 05МПН14 від 26 травня 2014 року, яка була укладена 17 жовтня 2014 року, з них 532,34 грн. солідарно з Товариства з обмеженою

відповідальністю «РЕМТРАНСДЕТАЛЬ»;

- 3 934,00 грн. - 3 % річних, відповідно до вимог п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України (по Договору № 05МПН14 від 26 травня 2014 року);

- 52 486,13 грн. - пеня, відповідно до п. 6.9, 6.11 Договору № 05МПН14 від 26 травня 2014 року;

- 39 375,87 інфляційне збільшення, відповідно до вимог п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України (по Договору № 05МПН14 від 26 травня 2014 року).

На підставі ст. 22 ГПК України, вищевказана заява позивача прийнята судом до розгляду.

11.07.2017 представник відповідача-1 подав клопотання про припинення провадження у справі в частині позовних вимог до відповідача-2 та передачі справи за підсудністю. Клопотання обґрунтоване тим, що ТОВ "Ремтрансдеталь" не може виступати відповідачем, оскільки до нього не пред'явлено жодних позовних вимог, тому необхідно припинити провадження у справі відносно нього та передати справу за територіальною підсудністю до господарського суду м. Києва за місцезнаходженням відповідача-1.

Представник позивача заперечував проти задоволення цього клопотання, вказавши на те, що при поданні позовної заяви сталась технічна помилка, тому прохальна часина позову була уточнена, про що надано відповідну заяву. Представник позивача наполягав на вимогах до двох відповідачів.

Судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача-2. З тексту позовної заяви, а також з заяви про уточнення вбачається, що позивач просить стягнути солідарно з ТОВ "Ремтрансдеталь" частину основного розміру заборгованості у розмірі 2 372,74 грн., а також стягнути з ПАТ "УКРГАЗБАНК" заборгованість у розмірі 380 634,74 грн.

Представник відповідача-1 подав заяву про застосування строків позовної давності до позовних вимог в частині стягнення пені. Суд прийняв до розгляду вказану заяву.

Представник відповідача-1 усно заявив клопотання про відкладення розгляду справи, обґрунтовуючи його тим, що у зв'язку з кібератакою комп'ютерної системи банку не було можливості підготувати відзив на позов.

В межах строків встановлених ст. 69 ГПК України, розгляд справи було відкладено з 11.07.2017 на 13.07.2017.

13.07.2017 представник позивача в судовому засіданні подав заяву про зменшення позовних вимог, якою зменшив розмір позовних вимог про стягнення пені до 15485,91 грн. при цьому збільшив період нарахування - до дати подання позову до суду (до 06.06.2017).

Цю заяву представник позивача вручив представнику відповідача-1 в судовому засіданні, зазначивши про те, що зменшено лише суму пені з урахуванням заяви відповідача про застосування строку позовної давності.

На підставі ст.22 ГПК України, вказана заява про зменшення позовних вимог, прийнята судом до розгляду.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача-1 проти позову заперечував, подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив про те, що позивач пропустив строк позовної давності в один рік до вимог про стягнення пені за договорами №0404/2014-ТО від 01.04.2014 та № 05МПН14 від 26.05.2014. Також відповідач-1 заперечував проти вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат просив суд про зменшення нарахованих позивачем 3% річних та інфляційних втрат, посилаючись на те, що АБ "Укргазбанк" є рекапіталізованим державою банком, частка держави в особі Міністерства фінансів України у статутному капіталі банку становить 94,94 %, у зв'язку з чим відповідач-1 вважає, що покладення на банк штрафних санкцій у розмірах, заявлених позивачем, може призвести до істотної дестабілізації діяльності АБ "Укргазбанк" та його територіальних дирекцій і відділень, завдасть шкоди клієнтам банку, а також створить перешкоди у здійсненні господарської діяльності банку.

Також, відповідачем-1 було подано клопотання про продовження строку вирішення спору та відкладення розгляду справи, в якому відповідач-1, як на підставу необхідності відкладення розгляду справи зазначив, що розрахунок, який міститься у позовній заяві не є окремим документом, а складається з великої кількості окремих розрахунків по кожному періоду виникнення заборгованості, що ускладнює підготовку контррозрахунку.

Суд відхилив клопотання відповідача про продовження строку вирішення спору та відкладення розгляду справи, оскільки по-перше, розгляд справи вже неодноразово відкладався за клопотаннями відповідача-1, по-друге, представник відповідача-1 ознайомився з матеріалами справи 14.06.2017, що підтверджується відповідною відміткою у заяві відповідача-1 (а.с.164). Отже у відповідача - 1 було достатньо часу для підготування контррозрахунку. Також, слід зазначити про необґрунтованість посилань на те, що розрахунок є складним, оскільки хоча такий розрахунок і викладено по кожному періоду виникнення заборгованості, проте нарахування штрафних санкцій було здійснено позивачем лише за 17 актами. Натомість відповідач-1 мав можливість здійснити контррозрахунок за 1 місяць, після ознайомлення з матеріалами справи. За викладених обставин, суд вважає, що відповідачем-1 не наведено беззаперечних підстав щодо необхідності відкладення розгляду справи. Також судом враховано, що відповідач-1 подав відзив на позовну заяву, а перевірку розрахунку ціни позову суд може виконати самостійно.

Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі Смірнова проти України).

Представник відповідача-2 в призначене судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Представник третьої особи в призначене судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (пункт 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Згідно зі статтею 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 13.07.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що 01.04.2014 між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" (замовник-відповідач-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровська агенція розробок та експертиз" (ТОВ "ДАРЕКС") (постачальник, виконавець третя особа) було укладено договір №0404/2014-ТО на виконання робіт (а.с.34-36).

Відповідно до п. 1.1. договору № 0404/2014-ТО, замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання щодо виконання робіт по сервісному технічному обслуговуванню та ремонту дизель-генераторів та бензогенераторів (далі по тексту обладнання), перелік послуг вказано в додатку № 1 до цього договору, за заявкою замовника, далі по тексту договору - роботи.

Пунктом 2.3.3 договору № 0404/2014-ТО визначено, що на підтвердження факту надання виконавцем замовнику послуг відповідно до умов цього договору замовник підписує акт прийому-передачі виконаних робіт протягом 5 робочих днів з дати надання такого акту замовнику виконавцем, або у разі незгоди із зазначеним в акті обсягом/якістю робіт направляє виконавцю мотивовану відмову від підписання акту.

Згідно п. 3.1 договору № 0404/2014-ТО, загальна вартість робіт згідно додатку №2 до цього договору складає: 575000,07 грн. крім того ПДВ -115000,01 грн., разом з ПДВ -690000,08 грн. Замовник оплачує виконавцю роботи з технічного обслуговування та ремонту обладнання шляхом перерахування грошових коштів щоквартально на поточний рахунок виконавця протягом 10 банківських днів з дня підписання сторонами акту прийому-передачі виконаних робіт.

У п. 3.3 договору № 0404/2014-ТО встановлено, що замовник оплачує виконавцю вартість робіт та витратних частин, змінних елементів та матеріалів згідно регламенту проведення ТО, впродовж 10 банківських днів з дня підписання сторонами акту прийому-передачі виконаних робіт та отримання замовником від виконавця рахунку-фактури на витратні частини, змінні елементи та матеріали, що було використано при проведенні ТО.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31 грудня 2014 року (п. 6.1 договору № 0404/2014-ТО).

Додатками №1, №2, №3 до договору № 0404/2014-ТО, сторони погодили перелік послуг (робіт) з технічного обслуговування (а.с.64-66), вартість робіт по технічному обслуговуванню (а.с. 67-68) та графік виконання технічного обслуговування (69-71).

На виконання умов договору №0404/2014-ТО, ТОВ "ДАРЕКС" виконав, відповідач-1 ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК" прийняв роботи на суму 183 272,97 грн., без зауважень щодо обєму та якості, про що свідчать наявні в матеріалах справи акти здачі-приймання робіт (надання послуг) (а.с.72-87).

Відповідач-1 вартість виконаних робіт за договором № 0404/2014-ТО від 01.04.2014 не оплатив, у звязку з чим у відповідача -1 перед ТОВ "ДАРЕКС" виникла заборгованість у розмірі 183 272,97 грн.

20.07.2015 між ТОВ "ДАРЕКС" (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДАРЕКС-ЕНЕРГО" (новий кредитор) було укладено договір про відступлення права кредиторської вимоги №04, відповідно до умов якого первісний кредитор передає, а новий кредитор набуває право кредиторської вимоги, що належить первісному кредитору, і стає кредитором на суму заборгованості у розмірі 184 411,30 грн. за договором №0404/2014-ТО на виконання робіт від 01.04.2014, який було укладено між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровська агенція розробок та експертиз" (ТОВ "ДАРЕКС"). При цьому первісний кредитор передає, а новий кредитор набуває право кредиторської вимоги, що належить первісному кредиторові. Підписанням цього договору первісний кредитор підтверджує наявність вказаного тут боргу (кредиторських вимог) та вірність суми боргу.

За цим договором новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання всіх зобовязань по задоволенню суми кредиторської заборгованості за договором №0404/2014-ТО на виконання робіт від 01.04.2014, який було укладено між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровська агенція розробок та експертиз" (ТОВ "ДАРЕКС") (п. 1.2. договору про відступлення права кредиторської вимоги №04).

Відповідно до п. 1.3. договору про відступлення права кредиторської вимоги №04, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні між ним і боржником (в порядку правонаступника) в обсязі, передбаченому п. 1.2. договору.

Пунктом 3.3. договору про відступлення права кредиторської вимоги №04 встановлено, що новий кредитор набуває право кредиторської вимоги з моменту підписання цього договору.

Додатковим договором від 20.07.2015 до договору №04 про відступлення права кредиторської вимоги сторони доповнили вказаний договір пунктом 1.6., відповідно до якого до нового кредитора переходять усі права первісного кредитора за договором №0404/2014-ТО на виконання робіт від 01.04.2014, щодо стягнення заборгованості з боржника з урахуванням пені та штрафних санкцій визначених відповідно до вимог ст.625 Цивільного кодексу України (а.с. 179).

Таким чином, з урахуванням договору про відступлення права кредиторської вимоги №04, кредитором за договором №0404/2014-ТО на виконання робіт від 01.04.2014 став позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ДАРЕКС-ЕНЕРГО".

20.07.2015 позивач направив на адресу відповідача-1 копію договору про відступлення права кредиторської вимоги №04 від 20.07.2015 (а.с.91-92).

Також, 20.07.2015 між ТОВ "ДАРЕКС" (первісний кредитор третя особа), Товариством з обмеженою відповідальністю "ДАРЕКС-ЕНЕРГО" (новий кредитор - позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ремтрансдеталь" (відповідач-2 - поручитель) було укладено договір поруки №04 (а.с.93).

Відповідно до п. 2.1. договору поруки №04, поручитель відповідає перед новим кредитором за виконання основного зобовязання боржником - Публічним акціонерним товариством акціонерний банк "УКРГАЗБАНК", яке згідно основного договору №0404/2014-ТО на виконання робіт від 01.04.2014, станом на 20.07.2015 складає 184 411,30 грн. з ПДВ на суму 1840,40 грн.

23.02.2017 позивач направив на адресу відповідача-1 претензію №1 за вих. №14 від 30.01.2017, з вимогою сплатити заборгованість за договором №0404/2014-ТО на виконання робіт від 01.04.2014 (а.с.126-153). Відповідач-1 на претензію відповіді не надав, заборгованість за договором не сплатив.

Також, 15.05.2017 позивач вручив відповідачу-2 претензію №1 за вих №43/1 від 12.05.2017, якою просив відповідача-2 (поручителя) виконати грошове зобовязання за договором №0404/2014-ТО на виконання робіт від 01.04.2014 у сумі 1840,40 грн.(а.с.161). Відповідач-2 на претензію відповіді не надав, заборгованість за договором не сплатив.

Отже, відповідач-1 та відповідач-2 є солідарними боржниками за договором №0404/2014-ТО на виконання робіт від 01.04.2014.

Оскільки солідарна відповідальність відповідача-2 обмежена грошовою сумою у розмірі 1840,40 грн., позивач нарахував та просить стягнути з відповідача-1 та відповідача-2 солідарно заборгованість за договором №0404/2014-ТО на виконання робіт від 01.04.2014 у розмірі 1840,40 грн.

Решту заборгованості за договором №0404/2014-ТО на виконання робіт від 01.04.2014 у сумі 181 432,57 грн. позивач просить стягнути з боржника Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "УКРГАЗБАНК". Крім того, за неналежне виконання грошових зобовязань за договором 0404/2014-ТО на виконання робіт від 01.04.2014, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача-1 3% річних у розмірі 10752,00 грн. та інфляційні втрати у розмірі 37 574,99 грн.

Також, 26.05.2014 між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" (замовник-відповідач-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровська агенція розробок та експертиз" (ТОВ "ДАРЕКС") (підрядник третя особа) було укладено договір №05МПН14 на виконання робіт та послуг: „виконання робіт по реконструкції ввідних шаф, головних розподільчих щитів(а.с.94-100).

Відповідно п. 1.1 договору № 05МПН14, підрядник зобов'язується своїми силами і засобами, за завданням замовника і за його рахунок, виконати у відповідності до умов цього договору електромонтажні роботи та пусконалагоджувальні послуги згідно технічного завдання (додаток № 1 до договору) на об'єктах замовника АБ „Укргазбанк (обєкти), а замовник зобов'язується прийняти виконані підрядником роботи та послуги і оплатити їх.

У п. 2.1 договору № 05МПН14 визначено, що загальна вартість договору становить 348 863,06 грн., крім того ПДВ (20 %) 69 772,61 грн., разом з ПДВ 418 635,67 грн.

Пунктом 2.3 договору № 05МПН14 визначено, що розрахунок між замовником і підрядником за даним договором проводиться в національній валюті України шляхом безготівкової оплати на розрахунковий рахунок підрядника.

Згідно п. 2.6 договору № 05МПН14, вартість робіт та послуг по кожному об'єкту замовника визначається додатково, згідно заявки замовника (додаток № 3 до Договору) та підписаної сторонами додаткової угоди на кожен об'єкт окремо.

Відповідно до п.2.5 договору № 05МПН14, розрахунок за цим договором замовник здійснює наступним чином:

- Замовник зобовязаний перерахувати на розрахунковий рахунок підрядника передоплату у розмірі 70% від вартості додаткової угоди, згідно п. 2.6. договору, протягом 10 банківських днів з моменту її підписання (п. 2.5.1. договору).

- Замовник зобовязаний перерахувати на розрахунковий рахунок підрядника суму у розмірі 30% від вартості додаткової угоди, згідно п. 2.6. договору, протягом 10 банківських днів з моменту підписання сторонами акту здавання-приймання виконаних робіт та послуг (п. 2.5.2. договору).

Додатковою угодою №1 від 18.07.2014, сторони узгодили, що вартість робіт та послуг згідно заявки замовника становить 84 474,87 грн. з ПДВ (а.с.104). Роботи, що були передбачені додатковою угодою №1 від 18.07.2014 були оплачені відповідачем-1 у повному обсязі, про що свідчать наявні у справі платіжні доручення на суму 84 474,87 грн. (а.с. 107,109).

Додатковою угодою №3 від 17.10.2014, сторони узгодили, що вартість робіт та послуг за додатковою угодою №3 становить 177 462,58 грн. з ПДВ (а.с.106).

На виконання умов п. 2.5.1. договору № 05МПН14, відповідач-1 здійснив попередню оплату вартості робіт у розмірі 70% у сумі 124 223,81 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №8177-918 від 31.10.2014 (а.с.108).

Відповідно до наявних в матеріалах справи актів приймання виконаних робіт за листопад 2014, ТОВ "ДАРЕКС" виконало, а ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК" прийняло роботи без зауважень (а.с.110-118).

Решту (30%) вартості робіт, відповідач-1 на рахунок ТОВ "ДАРЕКС" у сумі 53 238,77 грн. не перерахував.

Отже, заборгованість відповідача-1 за договором № 05МПН14 від 26.05.2014 становить 53 238,77 грн.

20.07.2015 між ТОВ "ДАРЕКС" (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДАРЕКС-ЕНЕРГО" (новий кредитор) було укладено договір про відступлення права кредиторської вимоги №05, відповідно до умов якого первісний кредитор передає, а новий кредитор набуває право кредиторської вимоги, що належить первісному кредитору, і стає кредитором на суму заборгованості за договором № 05МПН14 від 26.05.2014 у розмірі 53238,78 грн. з ПДВ невиконане грошове зобовязання згідно з додатковою угодою №3 до договору № 05МПН14 від 26.05.2014, яка була укладена 17.10.2014 між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровська агенція розробок та експертиз" (ТОВ "ДАРЕКС"). При цьому первісний кредитор передає, а новий кредитор набуває право кредиторської вимоги, що належить первісному кредиторові. Підписанням цього договору первісний кредитор підтверджує наявність вказаного тут боргу (кредиторських вимог) та вірність суми боргу (а.с. 122-124).

За цим договором новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання всіх зобовязань по задоволенню суми кредиторської заборгованості за договором № 05МПН14 від 26.05.2014 у розмірі 53238,78 грн., з ПДВ невиконане грошове зобовязання згідно з додатковою угодою №3 до договору № 05МПН14 від 26.05.2014, яка була укладена 17.10.2014 між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровська агенція розробок та експертиз" (ТОВ "ДАРЕКС") (п. 1.2. договору про відступлення права кредиторської вимоги №05).

Відповідно до п. 1.3. договору про відступлення права кредиторської вимоги №05, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні між ним і боржником (в порядку правонаступника) в обсязі, передбаченому п. 1.2. договору.

Пунктом 3.3. договору про відступлення права кредиторської вимоги №04 встановлено, що новий кредитор набуває право кредиторської вимоги з моменту підписання цього договору.

Додатковим договором від 20.07.2015 до договору №05 про відступлення права кредиторської вимоги сторони доповнили вказаний договір пунктом 1.6., відповідно до якого до нового кредитора переходять усі права первісного кредитора за договором № 05МПН14 від 26.05.2014, щодо стягнення заборгованості з боржника з урахуванням пені та штрафних санкцій визначених відповідно до вимог ст.625 Цивільного кодексу України (а.с. 180).

Таким чином, з урахуванням договору про відступлення права кредиторської вимоги №04, кредитором за договором № 05МПН14 від 26.05.2014 став позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ДАРЕКС-ЕНЕРГО".

20.07.2015 позивач направив на адресу відповідача-1 копію договору про відступлення права кредиторської вимоги №05 від 20.07.2015 (а.с.91-92).

Також, 20.07.2015 між ТОВ "ДАРЕКС" (первісний кредитор третя особа), Товариством з обмеженою відповідальністю "ДАРЕКС-ЕНЕРГО" (новий кредитор - позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ремтрансдеталь" (відповідач-2 - поручитель) було укладено договір поруки №04 (а.с.93).

Відповідно до п. 2.1. договору поруки №04, поручитель відповідає перед новим кредитором за виконання основного зобовязання боржником - Публічним акціонерним товариством акціонерний банк "УКРГАЗБАНК", яке згідно основного договору № 05МПН14 від 26.05.2014, станом на 20.07.2015 складає 53238,78 грн. з ПДВ на суму 532,34 грн.

23.02.2017 позивач направив на адресу відповідача-1 претензію №1 за вих. №15 від 30.01.2017, з вимогою сплатити заборгованість за договором № 05МПН14 від 26.05.2014 (а.с.154-156). Відповідач-1 на претензію відповіді не надав, заборгованість за договором не сплатив.

Також, 15.05.2017 позивач вручив відповідачу-2 претензію №1 за вих №43/2 від 12.05.2017, якою просив відповідача-2 (поручителя) виконати грошове зобовязання за договором № 05МПН14 від 26.05.2014 у сумі 532,34 грн.(а.с.162). Відповідач-2 на претензію відповіді не надав, заборгованість за договором не сплатив.

Отже, відповідач-1 та відповідач-2 є солідарними боржниками за договором № 05МПН14 від 26.05.2014.

Оскільки солідарна відповідальність відповідача-2 обмежена грошовою сумою у розмірі 532,34 грн., позивач нарахував та просить стягнути з відповідача-1 та відповідача-2 солідарно заборгованість за договором № 05МПН14 від 26.05.2014 у розмірі 532,34 грн.

Решту заборгованості за договором № 05МПН14 від 26.05.2014 у сумі 52706,43 грн. позивач просить стягнути з боржника Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "УКРГАЗБАНК". Крім того, за неналежне виконання грошових зобовязань за договором № 05МПН14 від 26.05.2014, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача-1 3% річних у розмірі 3934,00 грн. та інфляційні втрати у розмірі 39375,87 грн. та пеню у сумі 52 486,13 грн.

Станом на час розгляду справи заборгованість за договором №0404/2014-ТО на виконання робіт від 01.04.2014 та заборгованість за договором № 05МПН14 від 26.05.2014 відповідачами не сплачена, що і є причиною виникнення цього спору.

Приймаючи рішення, господарський суд виходив з наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Як вбачається з ч.1 ст. 513 Цивільного кодексу України, правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Частинами 1 та 2 статті 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до умов договорів №0404/2014-ТО від 01.04.2014 та № 05МПН14 від 26.05.2014, строк оплати наданих послуг (виконаних робіт) є таким, що настав.

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі від представників сторін не надійшло.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за договорами №0404/2014-ТО від 01.04.2014 та № 05МПН14 від 26.05.2014 є обґрунтованими.

Також, за неналежне виконання відповідачем грошових зобов'язань за договорами №0404/2014-ТО від 01.04.2014 та № 05МПН14 від 26.05.2014, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача-1 3% річних у розмірі 14686 грн. та інфляційні втрати в розмірі 76950,86 грн. З цього приводу суд зазначає таке.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція).

Перевіривши розрахунки інфляційних втрат, судом встановлено, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню на суму 73594,04 грн. (за договором №0404/2014-ТО від 01.04.2014 36915,69 грн. та за договором № 05МПН14 від 26.05.2014 36678,35 грн.), в звязку з тим, що позивачем було допущено помилки при визначенні періоду та сукупного індексу інфляції.

Перевіривши розрахунки 3% річних, судом встановлено, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних підлягають частковому задоволенню на суму 14685,46 грн. (за договором №0404/2014-ТО від 01.04.2014 10751,62 грн. та за договором № 05МПН14 від 26.05.2014 3933,84 грн.), оскільки позивачем не було враховано, що у 2016 році 366, а не 365 днів.

Одночасно з цим, відповідач-1 заперечував проти вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат просив суд про зменшення нарахованих позивачем 3% річних та інфляційних втрат, посилаючись на те, що АБ "Укргазбанк" є рекапіталізованим державою банком, частка держави в особі Міністерства фінансів України у статутному капіталі банку становить 94,94 %, у зв'язку з чим відповіач-1 вважає, що покладення на банк штрафних санкцій у розмірах, заявлених позивачем, може призвести до істотної дестабілізації діяльності АБ "Укргазбанк" та його територіальних дирекцій і відділень, завдасть шкоди клієнтам банку, а також створить перешкоди у здійсненні господарської діяльності банку.

З цього приводу суд зазначає таке:

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

За своїми ознаками, індекс інфляції є збільшенням суми основного боргу у зв'язку з девальвацією грошової одиниці України, а три відсотки річних є платою за користування чужими коштами в цей період прострочки виконання відповідачем його договірного зобов'язання, і за своєю правовою природою вони є самостійними способами захисту цивільних прав і забезпечення виконання цивільних зобов'язань.

Враховуючи, що 3% річних та інфляційні втрати не є штрафними санкціями, суд не має підстав для задоволення клопотання відповідача-1 про зменшення розміру 3% річних та інфляційних втрат.

Також, за неналежне виконання відповідачем-1 зобовязань за договором № 05МПН14 від 26.05.2014, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню за період з 07.06.2016 по 06.06.2017 у сумі 15485,91 грн. З цього приводу суд зазначає таке.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1. ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6.9. договору № 05МПН14 від 26.05.2014, за порушення строків оплати робіт та послуг, згідно п.п. 2.5.1.-2.5.2. зі своє вини, замовник сплачує підряднику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на день її нарахування, від суми, сплата якої прострочена, за кожен день прострочення.

У п. 6.11. договору № 05МПН14 від 26.05.2014 визначено, що відповідно до вимог ст. 232 Господарського кодексу України, сторони погоджують, що нарахування штрафних санкцій, передбачених цим розділом, не обмежується 6-місячним строком, а нараховується і сплачується за увесь час прострочення виконання зобовязання.

З урахуванням п. 6.9 та п. 6.11. договору № 05МПН14 від 26.05.2014, позивач нарахував відповідачу -1 пеню за період з 07.06.2016 по 06.06.2017 у розмірі 15485,91 грн.

Одночасно з цим, 10.07.2017 відповідачем-1 було подано заяву про застосування строку позовної давності до вимог про стягнення пені.

Згідно зі статтею 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (частина друга статті 258 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною третьою статті 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до частини 1 статті 260 Цивільного кодексу України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 255 Цивільного кодексу України встановлено, що письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв'язку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно.

Враховуючи звернення позивача із позовом до суду 06.06.2017, а також заяву відповідача про застосування строку позовної давності, позовна давність щодо стягнення пені обмежується періодом з 07.06.2016 по 06.06.2017.

Суд, здійснивши перерахунок пені, розраховану на суму боргу по кожному акту окремо, вважає позовні вимоги позивача про стягнення пені за період з 07.06.2016 по 06.06.2017 такими, що підлягають задоволенню.

Одночасно з цим, враховуючи, що позивачем було зменшено розмір нарахованої пені, та заявлено до стягнення лише пеня за період з 07.06.2016 по 06.06.2017, тобто в межах строків позовної давності.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає.

Згідно з частиною 2 статті 44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

В підпунктах 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначений розмір ставки судового збору, а саме за подання юридичною особою або фізичною особою - підприємцем до господарського суду позовної заяви немайнового характеру розмір ставки судового збору складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.17 у розмірі 1 600 гривень.

При зверненні з позовною заявою про стягнення заборгованості у розмірі 380634,74грн. позивачем було сплачено суму судового збору у розмірі 5709,53 грн., згідно платіжного доручення №3948 від 01.06 .2017 (а.с.33).

В підпунктах 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначений розмір ставки судового збору, а саме за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір ставки судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

13.07.2017 позивачем було зменшено розмір заявлених позовних вимог з 380634,71 грн. до 343 634,48 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України „Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Отже, за приписами п.1 ч. 1 ст. 7 Закону України „Про судовий збір", сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 555 грн. 01 коп. підлягає поверненню позивачу за ухвалою суду, у разі подання відповідного клопотання.

Приписами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

На підставі викладеного суд вважає, що оскільки вина у виникненні спору, як відповідача-1 так і відповідача-2 матеріалами справи підтверджена, судовий збір підлягає покладенню на відповідачів у рівних частинах по 50% від загальної суми судового збору, що підлягає стягненню (5104,76 грн.), а саме на відповідача-1 2552,38 грн., і на відповідача -2 2552,38 грн.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 82 - 85, 115 - 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" (03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1, код 23697280) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремтрансдеталь" (49000, м. Дніпро, вул. Фосфорна, буд. 8, офіс 1, код 39403336) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАРЕКС-ЕНЕРГО" (04073, м. Київ, вул. Сіренька, 9, офіс 234, код 39423347) суму основного боргу у розмірі 2372,74 грн., про що видати наказ.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" (03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1, код 23697280) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАРЕКС-ЕНЕРГО" (04073, м. Київ, вул. Сіренька, 9, офіс 234, код 39423347) 234 179,01 грн. основного боргу, 15 485,91 грн. пені, 14 685,46 грн. 3% річних, 73594,04 грн. інфляційних втрат та 2552,38 грн. судового збору, про що видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремтрансдеталь" (49000, м. Дніпро, вул. Фосфорна, буд. 8, офіс 1, код 39403336) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАРЕКС-ЕНЕРГО" (04073, м. Київ, вул. Сіренька, 9, офіс 234, код 39423347) 2552,38 грн. судового збору, про що видати наказ.

В решті позову відмовити.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 13.07.2017

Суддя ОСОБА_3