У х в а л а

13 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у господарських справах Верховного Суду України у складі:

головуючого Жайворонок Т.Є.,
суддів:Берднік І.С., Ємця А.А.,-

розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Поларт-Інвест» (далі - ТОВ «Поларт-Інвест») про перегляд Верховним Судом України рішення Господарського суду м. Києва від 12 жовтня 2016 року, постанови Київського апеляційного господарського суду від 17 січня 2017 року та постанови Вищого господарського суду України від 28 березня 2017 року у справі № 910/29237/15 за позовом ТОВ «Поларт-Інвест» до державного підприємства «Сетам», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Міністерство юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби Міністерств юстиції України, публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_5, про визнання недійсними результатів електронних торгів,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 12 жовтня 2016 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 17 січня 2017 року, в задоволенні позовних вимог ТОВ «Поларт-Інвест» про визнання недійсними результатів електронних торгів відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 28 березня 2017 року касаційну скаргу ТОВ «Поларт-Інвест» залишено без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 17 січня 2017 року - без змін.

У липні 2017 року до Верховного Суду України надійшла заява ТОВ «Поларт-Інвест» про перегляд Верховним Судом України рішення Господарського суду м. Києва від 12 жовтня 2016 року, постанови Київського апеляційного господарського суду від 17 січня 2017 року та постанови Вищого господарського суду України від 28 березня 2017 року у справі № 910/29237/15 з підстав, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 11116 Господарського процесуального кодексу України.

Як доказ неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, до заяви додано копії ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 лютого 2015 року у справі № 6-4129св15 та постанови Вищого господарського суду України від 1 жовтня 2013 року у справі № 4/178/2011/5003, в яких, на думку заявника, по-іншому застосовано одні й ті самі норми матеріального права.

Як доказ невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному в постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, до заяви додано копії постанов Верховного Суду України від 25 лютого 2015 року у справі № 3-8гс15 (№ 4/178/2011/5003), від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15, від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1749цс15, від 31 травня 2017 року у справі № 905/1294/16.

Обговоривши доводи заяви та дослідивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що подана заява є необґрунтованою, її доводи не підтверджуються доданими до неї матеріалами.

Відповідно до ст. 11121 Господарського процесуального кодексу України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, ст.ст. 11116 , 11117 , 11121 Господарського процесуального кодексу України,

у х в а л и л а :

Відмовити у допуску справи № 910/29237/15 до провадження Верховного Суду України.

Надіслати копію ухвали разом із копією заяви особам, які беруть участь у справі.

Ухвала є остаточною.

Головуючий Т.Є. Жайворонок
Судді: І.С. Берднік

А.А. Ємець