ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2017 року Справа № 911/3240/16
Колегія суддів Вищого господарського суду України у складі :

головуючого суддіХодаківської І.П.,
суддівЯценко О.В.,
Бакуліної С.В.,
розглянувши
касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
на постанову від 22.02.2017 Київського апеляційного господарського суду
у справі№911/3240/16 господарського суду Київської області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
доВідокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування "Немішаївський агротехнічний коледж"
про стягнення 141103,44 грн.

За участю представників сторін:

Від позивача - Остапенко В.М. (дов. від 14.04.17)

Від відповідача - Мельник В.М. (дов. від 15.03.17)

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до господарського суду Київської області з позовом до відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України "Немішаївський агротехнічний коледж" про стягнення 141 103,44 грн., з яких 86 109,27 грн. пеня, 50 484,86 грн. інфляційні втраті та 4 509,30 грн. 3% річних.

Рішенням господарського суду Київської області від 23.12.2016 (суддя Колесник Р.М.) в задоволенні позову відмовлено. Рішення мотивоване тим, що

позов подано не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, оскільки відповідач не є юридичною особою та не може бути стороною (відповідачем) по справі у господарському процесі (ст.21 ГПК України).

Постановою колегії суддів Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2017 у складі: Скрипки І.М., Куксова В.В., Гончарова С.А. рішення господарського суду першої інстанції залишено без змін.

ПАТ Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" у касаційній скарзі просить рішення та постанову попередніх судових інстанцій скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції. Скарга мотивована неправильним застосуванням та порушенням судами норм чинного законодавства, зокрема, ст.ст. 4, 21, 24, 27 Господарського процесуального кодексу України.

Відокремлений підрозділ Національного університету біоресурсів і природокористування України "Немішаївський агротехнічний коледж" у відзиві просить рішення та постанову попередніх судових інстанцій залишити в силі.

Розглянувши матеріали справи та касаційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що 09.02.2015 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (продавець) та відокремленим підрозділом Національного університету біоресурсів і природокористування України "Немішаївський агротехнічний коледж" (покупець) укладений договір купівлі-продажу природного газу №2577/15-БО(Т)-17 відповідно до якого продавець зобов'язався передати у власність покупцю у 2015 році природний газ, ввезений на митну територію України Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД , а покупець зобов'язався прийняти та оплатити цей природний газ (газ) на умовах цього договору. Газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями (п. 1.1.-1.2. договору).

На виконання умов договору протягом січня-березня 2015 року позивач передав, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 408883,42гривень, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 24.02.2015 за січень 2015 року на суму 152581,56гривень, від 28.02.2015 за лютий 2015 року на суму 136595,94гривень, від 31.03.2015 за березень 2015 року на суму 119705,92гривень, підписаними представниками сторін та скріпленими печатками підприємств.

Відповідач за отриманий природний газ розрахувався повністю, але з порушенням встановленого п. 6.1. договору строку.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань з оплати поставленого природного газу за договором купівлі-продажу природного газу від 09.02.2015 №2577/15-БО-17, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 141103,44 грн., з яких 86109,27 грн. пеня, 50484,86 грн. інфляційних втрат та 4509,30 грн. 3% річних.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно до ст. 21 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі є позивач і відповідач. Позивачами є підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є юридичні особи та у випадках, передбачених цим Кодексом, - фізичні особи, яким пред'явлено позовну вимогу.

Відповідно до положення про відокремлений підрозділ Національного університету біоресурсів і природокористування України "Немішаївський агротехнічний коледж" Коледж є відокремленим підрозділом Національного університету біоресурсів і природокористування України (далі - НУБіП України), створеним за наказом ректора від 20.01.2005 за №23 на підставі рішення вченої ради Національного аграрного університету (протокол №5 від 30.12.2014) (п. 1. Положення про відокремлений підрозділ Національного університету біоресурсів і природокористування України "Немішаївський агротехнічний коледж").

Відповідно до п. 1.6. Положення Коледж є відокремленим підрозділом НУБіП України з окремими правами юридичної особи, в тому числі: веде самостійний баланс, наділений частиною майна НУБіП України, має реєстраційні рахунки в Державному казначействі України, з питань діяльності Коледжу від імені НУБіП України може бути стороною у суді, має гербову печатку, штамп, власні знаки, логотип тощо.

Відповідно до ч. 4 ст. 64 Господарського кодексу України, підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів підприємства з відповідними органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством. Підприємства можуть відкривати рахунки в установах банків через свої відокремлені підрозділи відповідно до закону.

Відповідно до ст. 95 Цивільного кодексу України, філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності. Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру.

Судами встановлено, що згідно з наявних в матеріалах справи відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань "Немішаївський агротехнічний коледж" є відокремленим підрозділом юридичної особи - Національного університету біоресурсів і природокористування України.

Згідно до ч.1 ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Згідно п. 1.7. Постанови №18 від 26.12.2011 Пленуму Вищого господарського суд України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" відповідно до чинного законодавства, зокрема, Цивільного та Господарського кодексів України, Законів України "Про господарські товариства", "Про акціонерні товариства", "Про банки і банківську діяльність", юридичні особи для здійснення своїх функцій мають право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами. Коло повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи стосовно здійснення у господарському суді повноваження сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відокремлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу. При цьому слід мати на увазі, що стороною у справі є юридична особа, від імені якої діє відокремлений підрозділ, і рішення приймається саме стосовно підприємства чи організації - юридичної особи, але в особі її відокремленого підрозділу.

Позивач у якості відповідача зазначив - відокремлений підрозділ Національного університету біоресурсів і природокористування України "Немішаївський агротехнічний коледж".

Враховуючи вищенаведене, суди обгрунтовано зазначили, що відокремлений підрозділ Національного університету біоресурсів і природокористування України "Немішаївський агротехнічний коледж" не має статусу юридичної особи, не може бути самостійним учасником судового процесу, а може лише представляти інтереси юридичної особи, що її утворила, за наявності відповідних повноважень.

Що стосується посилання касатора на ст.24 ГПК України, колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 24 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача. Господарський суд, встановивши до прийняття рішення, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, може за згодою позивача, не припиняючи провадження у справі, допустити заміну первісного відповідача належним відповідачем.

Тобто, у випадку, коли суд встановить, що позов подано не до тієї особи, яка має відповідати перед позивачем, за клопотання сторони або за своєю ініціативою може замінити неналежного відповідача на належного, або ж відмовити в позові.

В межах даної справи застосування ст.24 ГПК України неможливе в зв'язку з тим, що відокремлений підрозділ Національного університету біоресурсів і природокористування України "Немішаївський агротехнічний коледж" не може виступати відповідачем (самостійним учасником судового процесу) взагалі в силу свого правового статусу, а заміна особи, яка не може бути відповідачем, на належного відповідача процесуальним законодавством не передбачена.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суди дійшли обгрунтованого висновку про відмову в позові.

З огляду на викладене, постанова апеляційної інстанції, якою залишено без змін рішення господарського суду першої інстанції про відмову в позові, відповідає нормам чинного законодавства і має бути залишена без змін.

Керуючись, ст.ст. 111-5, 111-7, 111-9, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Вищого господарського суду України

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення.

Постанову від 22.02.2017 Київського апеляційного господарського суду у справі №911/3240/16 господарського суду Київської області залишити без змін.

Головуючий суддя І. Ходаківська

Судді О. Яценко

С. Бакуліна