ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року Справа № 922/2261/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:Данилової М.В.,
суддівКорсака В.А., Швеця В.О.
за участю представників
позивача Гнатенко І.О. дов. від 06.04.2017
відповідачане з'явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином
третіх осібне з'явилися, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином
розглянувши матеріали касаційної скаргиОб'єднання садівничих товариств "Дружба колективів"
на постановуХарківського апеляційного господарського суду від 10.01.2017
у справі№922/2261/16 господарського суду Харківської області
за позовомОб'єднання садівничих товариств "Дружба колективів"
доХарківської міської ради
за участю третьої особи, як не заявляє самостійних вимог на предмет на стороні позивача
Садівниче товариство "Олексіївська долина"
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача
Управління Держгеокадастру у м.Харкові Харківської області, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42
прочасткове скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Об'єднання садівничих товариств "Дружба колективів" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом про скасування рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради народних депутатів від 28.03.1996 в частині передачі у приватну власність земельних ділянок №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12, НОМЕР_13, НОМЕР_14, НОМЕР_15, НОМЕР_16, НОМЕР_17, НОМЕР_18, НОМЕР_19, НОМЕР_20, НОМЕР_21, НОМЕР_22 (згідно додатку №1 до рішення) та в частині передачі в постійне користування земельних ділянок №№ НОМЕР_23, НОМЕР_24, НОМЕР_25, НОМЕР_26, НОМЕР_27, НОМЕР_28, НОМЕР_29, НОМЕР_30, НОМЕР_31, НОМЕР_32, НОМЕР_33, НОМЕР_34, НОМЕР_35 (згідно додатку №2 до рішення) по АДРЕСА_1, для ведення садівництва.

16.08.2016 позивача подав суду заяву про зменшення розміру позовних вимог щодо вимог про скасування рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради народних депутатів від 28.03.1996 №257 в частині передачі в постійне користування земельних ділянок НОМЕР_23 та НОМЕР_28.

Рішенням господарського суду Харківської області від 05.09.2016 (суддя Погорелова О.В.), залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 10.01.2017 (головуючий суддя Хачатрян В.С., судді Ільїн О.В., Россолов В.В.), у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятими судовими рішеннями, Об'єднання садівничих товариств "Дружба колективів" звернулося до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 05.09.2016 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 10.01.2017, а справу направити на новий розгляд до господарського суду Харківської області, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема, статей 14, 41 Конституції України, статей 22, 23, 78, 125 Земельного кодексу України, статей 21, 1218 Цивільного кодексу України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.03.2017 справа повинна розглядатись у складі колегії суддів: головуючий суддя - Данилова М.В., судді Корсак В.А., Швець В.О.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 21.03.2017 касаційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду у вищевказаному складі.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 05.04.2017 розгляд касаційної скарги було відкладено.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 12.04.2017 задоволено клопотання скаржника про відкладення розгляду касаційної скарги та продовжено строк розгляд на 15 днів.

У відзиві на касаційну скаргу Харківська міська рада просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, з підстав, викладених у судових рішеннях.

Заслухавши доповідь судді - доповідача та присутніх у судовому засіданні 17.05.2017 представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити касаційну скаргу з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій предметом спору у даній справі є скасування рішення виконавчого комітету Харківської міської ради народних депутатів від 28.03.1996 в частині передачі у приватну власність земельних ділянок №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12, НОМЕР_13, НОМЕР_14, НОМЕР_15, НОМЕР_16, НОМЕР_17, НОМЕР_18, НОМЕР_19, НОМЕР_20, НОМЕР_21, НОМЕР_22 (згідно додатку №1 до рішення) та в частині передачі в постійне користування земельних ділянок №№ НОМЕР_23, НОМЕР_24, НОМЕР_25, НОМЕР_26, НОМЕР_27, НОМЕР_28, НОМЕР_29, НОМЕР_30, НОМЕР_31, НОМЕР_32, НОМЕР_33, НОМЕР_34, НОМЕР_35 (згідно додатку №2 до рішення) по АДРЕСА_1, для ведення садівництва.

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначав про те, що існування на даний час рішення виконавчого комітету Харківської міської ради народних депутатів від 28.03.1996 №257 в оскаржуваній частині порушує його права та інтереси, з огляду на те, що робить не визначеним статус земель, адже моменту набуття приватної власності (та права постійного користування) ще не виникло та і виникнути вже не може, з огляду на те, що громадяни не є членами Садівничого товариства "Олексіївська долина", а отже не підпадають під вказану категорію осіб. Крім того, вказане рішення є таким, що порушує право позивача реалізувати в повній мірі свої правомочності, як користувача, що передбачені главою 15 Земельного кодексу України.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд, з яким погодився і апеляційний господарський суд, виходили із того, що позивачем не надано доказів порушення оскаржуваним рішенням його прав та інтересів, а також не доведена невідповідність спірного акта вимогам законодавства.

Проте, колегія суддів касаційної інстанції не може погодитись з такими висновками судів попередніх інстанцій з огляду на наступне.

Так, відповідно до частини 1 статті 22 та частини 1 статті 23 Земельного кодексу України від 18.12.1990 (в редакції від 05.05.1993) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Згідно статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем були надані докази відсутності відомостей про державну реєстрацію речових прав на земельні ділянки в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також відповіді Управління Держгеокадастру у м. Харкові про те, що державні акти на них не видавалися та не обліковуються у цьому органі.

А відтак, висновки судів попередніх інстанцій про те, що позивачем не доведено невідповідність спірного акта вимогам законодавства, є передчасним.

Крім того, на думку суду касаційної інстанції, є невірним застосування судами першої та апеляційної інстанцій приписів статті 21 Цивільного кодексу України, якою передбачено право суду визнати незаконним та скасувати правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси, з огляду на те, що предметом спору у даній справі є скасування рішення, законність якого на момент його прийняття, позивач не оскаржує.

Позивачем обраний інший спосіб захисту прав та інтересів, а саме припинення правовідношення, яке виникло через оскаржуване рішення.

Також, касаційна колегія вважає за необхідне зазначити про те, що посилання суду апеляційної інстанції на рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пайн Велі Девелопмент ЛТД" та інші проти Ірландії", де він зазначив про "правомірні очікування", є необґрунтованими з огляду на те, що такі очікування виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а для виникнення права власності на земельну ділянку чи права користування, законодавство передбачало одержання правовстановлюючого документу, або здійснення державної реєстрації.

Враховуючи викладене, суд вважає висновки місцевого та апеляційного судів, покладені в основу прийнятих у справі судових рішень, передчасними, непереконливими та такими, які не можна вважати прийнятими за повного встановлення та оцінки усіх істотних обставин справи у їх сукупності.

Таким чином, доводи касаційної скарги підтверджені матеріалами справи.

За приписами процесуального законодавства, рішення господарського суду повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого:чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору,і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами чинного законодавства.

Проте, постанова і рішення у справі цим вимогам не відповідають, оскільки прийняті при неповному з'ясуванні усіх обставин справи.

Відповідно до частини 1 статті 11110 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування рішення місцевого чи апеляційного суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

За приписами частини 1 статті 47 Господарського процесуального кодексу України судове рішення приймається за результатами обговорення усіх обставин справи, а частиною 1 статті 43 названого Кодексу передбачено всебічний, повний і об'єктивний розгляд в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Недодержання судом першої та апеляційної інстанції цих норм процесуального права, якщо воно унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного розгляду справи, є підставою для скасування судових рішень з передачею справи на новий розгляд до відповідного суду згідно приписів пункту 3 частини першої статті 1119 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи передбачені процесуальним законом межі перегляду справи в касаційній інстанції, які не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відхилені ним, вирішуючи питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, судові рішення у справі підлягають скасуванню з направленням матеріалів справи на новий розгляд до суду першої інстанції для установлення обставин, які мають суттєве значення для правильного вирішення даного спору.

Крім того, суд першої інстанції повинен встановити чи є доведеними вимоги позивача, з якими він звернувся, оцінити в сукупності, усі допустимі та належні докази у справі, установити всі фактичні обставини справи, що входять до предмета доведення при вирішенні спору.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119 - 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,-

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Об'єднання садівничих товариств "Дружба колективів" задовольнити.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 10.01.2017 та рішення господарського суду Харківської області від 05.09.2017 у справі №922/2261/16 господарського суду Харківської області скасувати.

Справу направити на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Головуючий суддя М.Данилова

Судді В.Корсак

В.Швець