ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року Справа № 925/37/17

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:Нєсвєтової Н.М. (доповідач), Карабаня В.Я., Кондратової І.Д.
розглянувши касаційну скаргу приватного підприємства "Ді Проект"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 18.04.2017
у справі№ 925/37/17 Господарського суду Черкаської області
за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "Ойл продакшн Юкрейн ЛТД"
доприватного підприємства "Ді Проект"
пророзірвання договору та стягнення 165 673,00 грн

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився,

відповідача: не з'явився,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ойл продакшн Юкрейн ЛТД" звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до приватного підприємства "Ді Проект" про розірвання договору на виконання проектних робіт №47-15 від 26.11.2015 та повернення передоплати за договором в сумі 165 673,00 грн.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 22.02.2017, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.04.2017 у справі №925/37/17, позовні вимоги задоволено повністю. Розірвано договір на виконання проектних робіт №47-15 від 26.11.2015, стягнуто з ПП "Ді Проект" на користь ТОВ "Ойл продакшн Юкрейн Лтд" 165 673,00 грн передоплати та 3 864,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.04.2017 та рішення місцевого господарського суду від 22.02.2017 - скасувати, прийняти нове рішення, яким в частині позовних вимог щодо розірвання договору - припинити провадження, в частині стягнення коштів - передати справу на новий розгляд до місцевого господарського суду.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування попередніми судовими інстанціями норм матеріального та процесуального права при ухваленні зазначених судових рішень, вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, що рішенням Золотоніської міської ради "Про затвердження детального плану території частини міста в межах земельної ділянки по вул. Заводська та вул. Канівська, обмежених вул. Шевченка та земельною ділянкою №22 по вул. Канівська" від 01.12.2015 року № 3-17/VII та рішенням Виконавчого комітету Золотоніської міської ради "Про надання містобудівних умов та обмежень на будівництво підприємства з переробки сільськогосподарської продукції по вул. Канівській,22 та вул. Новоселівській, 90-а" № 94 від 28.03.2016 позивачу були видані містобудівні умови та обмеження на будівництво підприємства з переробки сільськогосподарської продукції по вул. Канівській, 22 та вул. Новоселівській, 90-а.

26.11.2015 між сторонами укладено договір на виконання проектних робіт № 47-15.

Пунктом 1.1. договору сторони встановили, що в порядку та на умовах цим договором, замовник доручив, а виконавець зобов'язався за плату виконати проектні роботи першого пускового комплексу щодо об'єкту "Будівництво підприємства з переробки с/г продукції по вул. Канівська, 22 в м. Золотоноша Черкаської області".

Ціна робіт за цим договором є договірною та становить 331 345, 00 грн. без ПДВ і погоджена протоколом та є невід`ємною частиною даного договору (п.2.1.).

Відповідно до п. 2.2. договору, після підписання цього договору замовник перераховує на рахунок виконавця 50% попередньої оплати від ціни договору, яка зазначена у п.2.1. і становить 165 673,00 грн. без ПДВ

Виконання робіт починається з дати підписання договору (п. 3.1. договору).

Термін виконання робіт по розробці проектної документації - 60 робочих днів (при наявності всіх вихідних даних) (п. 3.2.).

Замовник зобов`язаний надати виконавцю необхідні вихідні дані. (п. 4.2.2. договору).

Відповідно до п. 6.1. договору зміна або розірвання договору допускається лише за згодою Сторін, якщо інше не встановлено договором або законодавством.

Якщо в процесі виконання робіт замовником виявиться недоцільність подальшого їх виконання, виконавець на підставі письмового звернення замовника зобов`язаний припинити роботи. Припинення робіт та розірвання договору здійснюється шляхом укладання між сторонами додаткової угоди до договору, передачі замовнику фактично виконаних робіт в 1 (одному) паперовому примірнику. При цьому сторони погоджують вартість виконаних робіт та зазначають її в акті здачі-прийняття виконаних робіт. (п. 6.2. договору).

Пунктом 8.1. договору передбачено, що договір набирає чинності з дня підписання сторонами та скріплення їх печатками та діє до повного виконання сторонами зобов`язань за договором.

Вихідні дані вважаються наданими виконавцю лише у випадку, якщо вони зареєстровані, шляхом проставляння відтиску штампу виконавця із зазначенням вхідного номеру та дати. Будь-які зміни, або корективи вихідних даних, або пропозиції в процесі виконання робіт вносяться замовником виключно у письмовому вигляді (п. 13.5.).

Судами встановлено, що 04.12.2015 позивач перерахував відповідачу 165 673 грн (без ПДВ) в якості передоплати за проведення проектних робіт, що підтверджується випискою по рахунку та платіжним дорученням №10 від 04.12.2015.

Листом №01/10-16 від 19.10.2016, яким позивач повідомив відповідача про розірвання спірного договору у зв`язку з тривалим терміном виконання робіт, що суттєво порушує плани замовника та не влаштовує останнього. У вказаному листі позивач також зазначив, що змушений залучити до проектних робіт іншу проектувальну організацію, а також просив повернути перераховані в рахунок авансового платежу за договором.

Листом № 17 від 25.10.2016 відповідач повідомив позивача, що виконавцем за договором частково виконані роботи та для подальшого виконання робіт просив надати вказану у листі документацію.

Листом №02/11-16 від 10.11.2016 позивач повідомив відповідача, що станом на день написання вказаного листа замовником не отримано від виконавця жодних документів, які б підтвердили виконання ним будь-яких робіт.

Відповідач листом №34 від 06.12.2016 повідомив замовника про часткове виконання робіт за договором, надав перелік вихідних даних, які необхідно надати виконавцю, передав виконану частину проектної документації загальною вартістю 125 911, 00 грн та додаткову угоду до договору для узгодження та здійснення взаєморозрахунку за фактично виконані роботи.

16.12.2016 позивач направив відповідачу лист від 13.12.2016 № 05/12-16, в якому вказав, що він ознайомився з направленою на його адресу документацією та те, що вона не може бути прийнята замовником. Відмовився в подальшому від договірних взаємовідносин через тривалий термін виконання робіт виконавцем, які суттєво порушили умови договору та плани позивача. Також, у вказаному листі позивач враховуючи незадовільну якість виконання робіт за договором, просив відповідача підписати додаткову угоду про розірвання договору на виконання проектних робіт №47-15 від 26.11.2015 та негайно повернути кошти, перераховані в рахунок авансового платежу за договором.

Як вбачається з матеріалів справи, проект додаткової угоди про розірвання договору на виконання проектних робіт №47/15 від 26.11.2015 не підписано з боку відповідача.

Звертаючись до суду, позивач посилався на неналежне виконання відповідачем зобов'язань за спірним договором; зазначив, що у зв`язку з суттєвою затримкою виконання робіт передбачених договором, взаємовідносини за договором стали недоцільними, у зв'язку з чим просив суд розірвати договір на виконання проектних робіт № 47-15 від 26.11.2015 та стягнути перераховані позивачем на поточний рахунок виконавця 50% попередньої оплати від ціни договору в сумі 165 673, 00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким також погодився й апеляційний господарський суд, виходив з того, що беручи до уваги положення норм закону спірний договір є розірваним внаслідок односторонньої відмови позивача, що свідчить про виникнення у відповідача зобов`язання щодо повернення отриманих від позивача грошових коштів в якості передоплати за договором, в якості збитків, як-то передбачено ч. 2 ст. 849 ЦК України.

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновками судів попередніх судових інстанцій, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 887 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх.

Згідно з ч. 2 ст. 887 ЦК України до договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Частиною 1 статті 206 ГК України встановлено, що господарське зобов'язання може бути розірвано сторонами відповідно до правил, встановлених статтею 188 цього Кодексу.

Зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором (ст. 188 ГК України).

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

В силу ч. 1, ч. 3, ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Судами правомірно встановлено, що замовнику законом надано право відмовитися в односторонньому порядку від договору. Отже, з цих підстав договір може бути розірваний в результаті односторонньої відмови від нього в повному обсязі, тобто в результаті вчинення однією із сторін одностороннього правочину, який тягне цивільно-правові наслідки для обох сторін договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 849 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх судових інстанцій про те, позивачем надані докази належного повідомлення відповідача про розірвання договору у зв`язку з недоцільністю подальшого виконання відповідачем зобов`язань по договору через тривалий термін виконання робіт. Відповідачем належними та допустимим доказами не спростовано неналежне виконання робіт по договору.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що суди попередніх судових інстанцій дійшли правильного та обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного господарського суду та не впливають на них, а тому підстави для її задоволення і скасування постанови Київського апеляційного господарського суду від 18.04.2017, ухваленої з правильним застосуванням норм матеріального права та дотриманням норм процесуального законодавства, відсутні.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу приватного підприємства "Ді Проект" залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.04.2017 року у справі № 925/37/17 - без змін.

Головуючий Н. Нєсвєтова

Судді В. Карабань

І. Кондратова