РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2017 Справа №910/8025/17

За позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва "Плесо"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Білтек"

про стягнення 19 768,86 грн.

Суддя Гумега О.В.

Представники

від позивача: Осіпчук Ю.В. за довіреністю б/н від 26.12.2016

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва "Плесо" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Білтек" (відповідач) про стягнення 19 768,86 грн. вартості завищених робіт.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем в результаті невірного застосування одиничних розцінок та порядку визначення загально - виробничих витрат було завищено на 19 768,86 грн. вартість робіт у актах приймання виконаних підрядних робіт № 1 від 15.10.2013та № 2 від 26.12.2013, складених за результатами виконання відповідачем робіт на підставі Договором підряду № 201 на виконання проектно-вишукувальних робіт від 30.08.2013. Включення відповідачем в наведені акти приймання виконаних робіт завищеної вартості робіт, на думку позивача, є порушенням вимог п. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п. 2.2.1 ДБН Д. 1.1 -1-2000 "Правила визначення вартості будівництва", п.п. 6.1, 7.1 ДБН А.2.2-3-2012 "Склад та зміст проектної документації на будівництво" та порушенням приписів ст.ст. 887, 890 Цивільного кодексу України. З огляду на наведене, позивач вважає, що отримані відповідачем надлишкові платежі у сумі 19 768,86 грн. підлягають стягненню з останнього на користь позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.05.2017 порушено провадження у справі № 910/8025/17 та призначено розгляд справи на 19.06.2017 о 14:00 год.

09.06.2017 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання з додатками на виконання вимог ухвали від 23.05.2017 про порушення провадження у справі № 910/8025/17. Зазначеним клопотанням представник позивача повідомив, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, відсутні справи зі спору між позивачем та відповідачем про той же предмет і з тих же підстав та відсутні рішення цих органів з такого спору, а також в якості додатків представником позивача була надана довідка про розмір заборгованості відповідача на час розгляду даної справи.

15.06.2017 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшли письмові пояснення з додатками в обґрунтування вимог, викладених у позовній заяві щодо стягнення з відповідача визначеної у позовній заяві суми коштів. У наданих поясненнях, з посиланням, зокрема, на приписи ст.ст. 891 Цивільного кодексу України, ст.ст. 218, 224 Господарського кодексу України, позивач зазначив, що завищення відповідачем вартості проектних робіт та наступна оплата позивачем невиконаних відповідачем обсягів та вартості цих робіт є порушенням відповідачем взятих на себе зобов'язань за Договором, яким передбачено оплату коштів тільки за виконані роботи, тож позивач вважає, що відповідач набув спірні кошти без правових підстав (оскільки роботи не виконані), що призвело до нанесення шкоди (збитків) місцевому бюджету, і тому такі кошти підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Представник позивача в судове засідання 19.06.2017 з'явився.

Представник відповідача в судове засідання 19.06.2017 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду від 23.05.2017 не виконав, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Представник позивача в судовому засіданні, призначеному на 19.06.2017, надав усні пояснення по суті заявлених позовних вимог, позов підтримав у повному обсязі.

В судовому засіданні 19.06.2017 представник позивача подав клопотання про продовження строку вирішення спору.

Клопотання позивача про продовження строку вирішення спору судом задоволене, залучене до матеріалів справи та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

Враховуючи нез'явлення представника відповідача в судове засідання, невиконання останнім вимог ухвали суду від 23.05.2017 про порушення провадження у справі № 910/8025/17, клопотання позивача про продовження строку вирішення спору та положення п. 1, 2 ч. 1 ст. 77 ГПК України, суд дійшов висновку про неможливість вирішення справи по суті в судовому засіданні, призначеному на 19.06.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.06.2017 продовжено строк вирішення спору на п'ятнадцять днів, відкладено розгляд справи на 11.07.2017 о 13:50 год.

Представник позивача в судове засідання 11.07.2017 з'явився.

Представник відповідача в судове засідання 11.07.2017 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвал суду від 23.05.2017 та від 19.06.2017 не виконав, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Зокрема, поштове відправлення з ухвалою суду про порушення провадження у справі 23.05.2017, рівно як і з ухвалою суду від 19.06.2017, були направлені відповідачу за адресою 04050, м. Київ, вул. Мельникова, 12, вказаною у позовній заяві та яка відповідає адресі місцезнаходження відповідача, що підтверджується наявними в матеріалах справи відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно відповідача.

Втім, поштові відправлення з ухвалами суду та примірниками повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції були повернуті органами зв'язку до Господарського суду міста Києва з посиланням на відсутність адресата за зазначеною адресою (форма 20).

За наведених обставин, судом враховані роз'яснення, надані Вищим господарським судом України у п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно яких розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Як зазначено у п. 3.9.1 вищенаведеної постанови Пленуму ВГСУ, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. Там же зазначено, що в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

За наведених обставин, вважається, що відповідач був повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні. Такими обставинами, зокрема, є нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу.

Наразі, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно до абз. 1 п. 3.9.2 вищенаведеної постанови Пленуму ВГСУ визначено, що у випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судом не встановлено обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір в судовому засіданні 11.07.2017.

Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 11.07.2017 без участі представника відповідача, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору та відповідно до вимог ст. 69 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача в судовому засіданні, призначеному на 11.07.2017, надав усні пояснення по суті заявлених позовних вимог, позов підтримав у повному обсязі з урахуванням пояснень, поданих 15.06.2017 через відділ діловодства суду.

Відповідно до положень статті 75 ГПК України справа розглядалась за наявними в ній матеріалами, оскільки відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи відповідачем суду не подано.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 11.07.2017 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 4 ст. 85 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судових засіданнях оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

30.08.2013 між Комунальним підприємством виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва "Плесо" (замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Білтек" (виконавець, відповідач), було укладено Договір підряду на виконання проектно-вишукувальних робіт № 201 (далі Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору виконавець (відповідач) прийняв на себе зобов'язання виконати проектні роботи по об'єкту капітального будівництва: "Роботи з благоустрою для організації зони культурного дозвілля на території Труханового острова у Дніпровському р-ні" (стадія: ЕП) (далі роботи), а замовник (позивач) прийняв на себе зобов'язання здійснити оплату за виконані проектні роботи згідно з умовами Договору.

Згідно п. 1.2 Договору визначено, що проектні роботи виконуються на підставі завдання на проектування, діючих ДБН. Приймання та оцінка виконаних проектних робіт здійснюється згідно з вимогами завдання на проектування, вимог погоджувальних організацій та діючих ДБН (п. 1.3 Договору).

У п. 3.1 Договору, згідно з Кошторисом на проектні роботи та Протоколом погодження Договірної ціни (що є невід'ємними Додатками до Договору), сторони встановили ціну Договору в розмірі 86508,00 грн. з ПДВ.

При цьому у п. 3.3 Договору сторони узгодили, що договірна ціна за цим Договором є динамічною і може бути переглянута сторонами у порядку, передбаченому діючим законодавством на протязі строку дії Договору.

26.12.2013 сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору, відповідно якої сторони дійшли згоди внести зміни до п. 3.1 Договору, змінити реквізити, а також внести зміни та викласти в новій редакції Додатки до Договору: Кошторис та Протокол погодження Договірної ціни, всі інші умови Договору залишились чинними у попередній редакції і сторони підтвердили їх обов'язковість щодо себе.

Відповідно до п. 3.1 Договору (в редакції Додаткової угоди № 1 від 26.12.2013 до Договору) сторони збільшили ціну Договору, встановивши, що згідно з Кошторисом на проектні роботи та Протоколом погодження Договірної ціни (що є невід'ємними Додатками до Договору) ціна Договору складає 108481,20 грн. з ПДВ.

Згідно п. 3.2 Договору сторони узгодили, що до початку виконання робіт замовник перераховує виконавцю авансовий платіж у розмірі 30% вартості проектно-кошторисних робіт, зазначеної в п. 3.1 Договору, а саме: 25 952,40 грн. з ПДВ.

Сторони також узгодили, що оплата проектно-вишукувальних робіт проводиться замовником проміжними платежами за фактично виконані роботи (п. 4.1 Договору); оплата робіт здійснюється замовником на підставі підписаних замовником та виконавцем Актів здачі-приймання виконаних робіт протягом п'яти робочих днів з моменту підписання сторонами Акту здачі-приймання виконаних робіт.

Умовами Договору визначені обов'язки сторін, зокрема, виконавець (відповідач) зобов'язаний виконати проектно-вишукувальні роботи згідно з вимогами завдання на проектування та державних будівельних норм і правил у встановлені Договором строки і передати їх замовнику (позивачу) (п.п. 6.3.1 п. 6.3 Договору), а замовник зобов'язаний здійснити своєчасне прийняття якісно виконаних виконавцем робіт та їх оплату (п.п. 6.1.3 п. 6.1 Договору).

Позивач стверджує, що у наданих відповідачем Актах прийому-передачі проектно-вишукувальних робіт за Договором № 1 від 15.10.2013 та № 2 від 26.12.2013 відповідачем було завищено вартість робіт на загальну суму 19 798,86 грн., у зв'язку з чим відповідачем отримано надлишкові платежі на вказану суму.

Завищення відповідачем вартості робіт за Договором на загальну суму 19 798,86 грн. позивач підтверджує висновками Північного офісу Держаудитслужби м. Києва, які були зроблені за результатами проведеної ревізії фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.01.2013 по 30.09.2016 та викладеними у Акті № 10-30/318 від 28.12.2016, а саме:

- у кошторисі № 1 "Схема планування території" необгрунтовано враховано витрати загальною вартістю 12 374,39 грн. (з ПДВ), зазначені в п.п. 2, 3, 6, 7, 9 - 12 (генеральний план; розбивочні креслення; дендрологічний план; посадкові і розбивочні креслення озеленення; вертикальне планування; зливостік; кошторисна документація; пішохідні дороги, тротуари, велосипедні доріжки (дорожня мережа)), що враховані в тому числі у п. 1 Кошторису відповідно до цін на розробку проектно-кошторисної документації, глави № 1 "Парки, сади, сквери, бульвари", збірника цін на проектні роботи для будівництва, розділ "Комунальне господарство" згідно з даними п. 1 таблиці 56 - 2, що призвело до завищення вартості проектних робіт по зазначеному кошторису на загальну суму 12 374,39 грн. (з ПДВ);

- у кошторисі № 4 "Улаштування господарсько-фекальної каналізації" у п. 1 (каналізація, що споруджується відкритим способом: діаметр від 400 до 1600 мм, довжиною, м: понад 300 до 700; розрахунковий показник 500 (м)) необгрунтовано застосовано коефіцієнт величиною к=0,1, що враховує витрати по вибору площадки (траси) для будівництва, який відповідно до п. 3 "Вказівок до застосування цін", розділу 65 "Міські інженерні споруди і комунікації" збірника цін на проектні роботи для будівництва становить к=0,01, що призвело до завищення вартості проектних робіт по вказаному кошторису на загальну суму 1 059,01 грн. (з ПДВ);

- у кошторисі № 5 "Улаштування системи пожежогасіння" у п. 1 (міський водопровід діаметром до 500 мм довжиною, м: понад 1000 до 1500; розрахунковий показник 900 (м)) необгрунтовано застосовано коефіцієнт величиною к=0,1, що враховує витрати по вибору площадки (траси) для будівництва, який відповідно до п. 3 "Вказівок до застосування цін", розділу 65 "Міські інженерні споруди і комунікації" збірника цін на проектні роботи для будівництва становить к=0,01, що призвело до завищення вартості проектних робіт по вказаному кошторису на загальну суму 542,17 грн. (з ПДВ);

- у кошторисі № 7 "Улаштування системи водопостачання" у п.п. 1, 3, 5, 7, 9 необгрунтовано застосовано коефіцієнт величиною к=0,1, що враховує витрати по вибору площадки (траси) для будівництва, який відповідно до п. 3 "Вказівок до застосування цін", розділу 65 "Міські інженерні споруди і комунікації" збірника цін на проектні роботи для будівництва становить к=0.01, що призвело до завищення вартості проектних робіт по вказаному кошторису на загальну суму 1 683,33 грн. (з ПДВ); 1 683,33 грн;

- у зведеному кошторисному розрахунку № 48 допущено помилку при розрахунку загальної вартості проектних робіт по зазначеним розділам загальною вартістю 2 787,60 грн. (з ПДВ), що призвело до завищення вартості проектних робіт на зазначену суму; 2 787,60 грн;

- у кошторисі № 7 Додаткової угоди "Улаштування системи каналізації" у п. 1 (прокладання напірної каналізації діаметром 150 мм, довжиною 238 м, розрахунковий показник 238 м) не застосований коефіцієнт к =0.7, який враховує вартість проектування напірної каналізації відповідно до вимог п. 2, глава 5 "Міська каналізація" розділу 65 "Міські інженерні споруди і комунікації" збірника цін на проектні роботи для будівництва, що призвело до завищення вартості проектних робіт па загальну суму 1 322,36 грн. (з ПДВ),

(12 374,39 грн. + 1 059,01 грн. + 542,17 грн. + 1 683,33 грн. + 2787,60 грн. + 1 322,36 грн. = 1968,86 грн.).

Позивач вважає, що завищення відповідачем вартості проектних робіт та їх наступна оплата позивачем є порушенням відповідачем взятих на себе зобов'язань за Договором, яким передбачено оплату коштів тільки за виконані роботи. Позивач стверджує, що відповідач набув спірні кошти без правових підстав (оскільки роботи не виконані), що призвело до нанесення шкоди (збитків) місцевому бюджету, і тому такі кошти підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

24.03.2017 позивач звернувся до відповідача з претензію № 759 про завищення вартості виконаних робіт за Договором на суму 19768,86 грн., а 27.03.2017 - з вимогою №772 про повернення на рахунок КП "Плесо" завищеної вартості робіт за Договором у сумі 19768,86 грн.

Оскільки вимогу позивача про повернення спірної суми коштів відповідачем було залишено без виконання, позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача суми завищення вартості виконаних робіт за Договором у примусовому порядку.

Як визначено частинами 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Судом встановлено, що укладений між сторонами Договір підряду на виконання проектно-вишукувальних робіт № 201 від 30.08.2013 за своєю юридичною природою є договором підряду на проведення проектних робіт.

Відповідно до ст. 887 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 888 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт замовник зобов'язаний передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 889 ЦК України замовник зобов'язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт, брати участь разом з підрядником у погодженні готової проектно-кошторисної документації з уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування.

Водночас, підрядник зобов'язаний: виконувати роботи відповідно до вихідних даних для проведення проектування та згідно з договором; погоджувати готову проектно-кошторисну документацію із замовником, а в разі необхідності - також з уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування; передати замовникові готову проектно-кошторисну документацію та результати пошукових робіт (п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 890 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 627, 843, 844 ЦК України сторони у Додатковій угоді № 1 від 26.12.2013 до Договору погодили збільшення ціни Договору до 108481,20 грн. (з ПДВ) згідно з Кошторисом на проектні роботи та Протоколом погодження Договірної ціни, що є невід'ємними Додатками до Договору.

Так, наявні в матеріалах справи Протокол погодження про договірну ціну на виготовлення проектно-вишукувальної продукції проект (додаток № 1 до Додаткової угоди № 1) та Зведений кошторис № 48 на проектні та вишукувальні роботи (з посиланням на номера кошторисів № 1, 4, 5, 6, 7 та зазначенням вартості робіт за ними) (додаток до Договору), які підписані уповноваженими представниками та засвідчені печатками сторін, підтверджують, що сторонами досягнуто погодження договірної ціни на виконання проектно-вишукувальних робіт по Договору саме в сумі 108481,20 грн.

Відповідно до ст. 852 ЦК України, якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором. За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем відповідно до ст. 853 ЦК України та у встановленому Договором порядку було прийнято в повному обсязі та без зауважень виконані відповідачем проектно-вишукувальні роботи (перша черга стадії: ЕП згідно календарного плану проектних робіт по об'єкту капітального будівництва "Роботи з благоустрою для організації зони культурного дозвілля на території Труханового острова у Дніпровському р-ні м. Києва"), що підтверджується залученими до справи Актами прийому-передачі проектно-вишукувальних робіт за Договором № 1 від 15.10.2013 та № 2 від 26.12.2013, по яким було проведено оплату в повному обсязі (платіжні доручення № 36 від 16.09.2013 та № 44 від 30.12.2013).

Наведене спростовує твердження позивача про оплату робіт, які не були виконані відповідачем.

Відповідно до статті 891 ЦК України підрядник відповідає за недоліки проектно-кошторисної документації та пошукових робіт, включаючи недоліки, виявлені згодом у ході будівництва, а також у процесі експлуатації об'єкта, створеного на основі виконаної проектно-кошторисної документації і результатів пошукових робіт (частина 1). У разі виявлення недоліків у проектно-кошторисній документації або в пошукових роботах підрядник на вимогу замовника зобов'язаний безоплатно переробити проектно-кошторисну документацію або здійснити необхідні додаткові пошукові роботи, а також відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 2).

Умовами Договору, зокрема, п. 5.4 Договору сторони передбачили, що замовник протягом 10 (десяти) робочих днів від дня отримання проектно-вишукувальної документації по об'єкту, зобов'язаний передати виконавцю підписаний замовником Акт здачі-приймання проектно-вишукувальної документації або зауваження до такої документації, термін усунення яких, з боку виконавця, не повинен перевищувати 10 робочих днів.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів заявлення позивачем зауважень до відповідача щодо наявності будь-яких відступів від умов Договору, у тому числі щодо ціни робіт, указаній у Договорі (Додатковій угоді № 1 до Договору), Протоколі погодження про договірну ціну на виготовлення проектно-вишукувальної продукції проект (додаток № 1 до Додаткової угоди № 1), Зведеному кошторисі № 48 на проектні та вишукувальні роботи, Актах прийому-передачі проектно-вишукувальних робіт за Договором № 1 від 15.10.2013 та № 2 від 26.12.2013. Також, матеріали справи не містять доказів наявності між сторонами спору з приводу наявності недоліків у виконаних відповідачем проектних роботах за Договором.

З огляду на вищенаведене, умови Договору вважаються виконаними сторонами, а робота прийнятою без зауважень, тому відповідно до ст. 853 ЦК України позивач втратив право у подальшому посилатися на будь-які відступи від умов Договору.

Щодо посилань позивача на висновки Північного офісу Держаудитслужби м. Києва, зроблені за наслідками ревізії фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.01.2013 по 30.09.2016 та викладені у Акті № 10-30/318 від 28.12.2016, стосовно завищення ціни Договору (вартості робіт) на суму 19768,86 грн., то судом ці посилання відхиляються як безпідставні, оскільки відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони були вільними в укладенні Договору на визначених ним умовах та погодили ціну Договору в сумі 108481,20 грн., підписавши Протокол погодження про договірну ціну на виготовлення проектно-вишукувальної продукції проект (додаток № 1 до Додаткової угоди № 1), Зведений кошторис № 48 на проектні та вишукувальні роботи, а підписавши вищевказані Акти прийому-передачі проектно-вишукувальних робіт за Договором та провівши оплату - фактично підтвердили виконання проектних робіт належним чином та відповідно до умов Договору.

Отже, підстави для стягнення з відповідача 19768,86 грн. заявленого позивачем завищення вартості робіт за Договором в порядку ст. 891 ЦК України, ст. 224 ГК України як відшкодування завданих позивачу збитків, а також і в порядку ст. 1212, 1213 ЦК України як безпідставно набутих відповідачем грошових коштів, у суду відсутні, оскільки результати ревізії Північного офісу Держаудитслужби м. Києва, на які посилається позивач, не встановлюють в розумінні ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставин, які не потребують доведення, як то завишення ціни у Договорі або вартості фактично виконаних робіт. Результати ревізії також не є встановленою законом підставою для виникнення у відповідача безумовного обов'язку повернути зазначену у відповідному акті ревізії суму коштів.

Зокрема, згідно частини 1 ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Відповідно до ч. 2 ст. 224 ГК України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько - правову відповідальність лише за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

З вказаних норм чинного законодавства вбачається, що обов'язковими умовами покладення відповідальності на винну сторону є: наявність протиправної дії чи бездіяльності особи; заподіяння збитків в результаті такої дії чи бездіяльності особи; причинного зв'язку між протиправною дією чи бездіяльністю особи та заподіяними збитками; вини особи, внаслідок дій якої спричинено збитки.

Згідно висновків Верховного Суду України, для застосування такого заходу відповідальності як відшкодування шкоди слід встановити як наявність у діях винної особи усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки) (постанови Верховного Суду України від 18 травня 2016 у справах № 3-194гс16, № 3-271гс16).

Приписами ч. 1 ст. 1213 ЦК України визначено, що набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Водночас, позивач не надав суду доказів того, що грошові кошти були отримані відповідачем безпідставно, оскільки здійснення оплати позивачем відбувалось саме на виконання умов Договору підряду № 201 на виконання проектно-вишукувальних робіт від 30.08.2013, що не заперечувалось позивачем.

Відповідно до приписів ст. 32 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно статей 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, позивачем у порядку ст.ст. 32-34 ГПК України не доведено суду належними засобами доказування виникнення у відповідача обов'язку повернути позивачу заявлену до стягнення суму грошових коштів. Як встановлено судом, ці кошти були перераховані на підставі та на виконання чинного Договору, за виконані та прийняті без зауважень проектні роботи, і вартістю, що не перевищує погоджену сторонами ціну Договору.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання 19768,86 грн. сумою збитків, завданих позивачу завищенням вартості робіт, а також і сумою коштів, що знаходяться у відповідача безпідставно (у т.ч. з підстави, що відпала), за ст.ст. 1212, 1213 ЦК України, а тому не вбачає підстав для задоволення вимог про стягнення цих коштів з відповідача на користь позивача.

Згідно зі статтею 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги (ч. 1 ст. 93 ГПК України), якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 13.07.2017.

Суддя Гумега О.В.