ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"04" липня 2017 р. Справа № 911/3016/14

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши скаргу Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України

до Орендного підприємства Кримтеплокомуненерго

про стягнення 99478188,00 гривень

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність №14-77 від 14.04.2017)

від відповідача: не прибув

від державної виконавчої служби: ОСОБА_2 (довіреність №1070/20.3-03 від 29.12.2016)

встановив:

Рішенням господарського суду Київської області від 11.11.2014 у справі №911/3016/14 позов Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (далі ПАТ НАК Нафтогаз України/позивач/стягувач) задоволено частково, стягнуто з Орендного підприємства Кримтеплокомуненерго (далі ОП Кримтеплокомуненерго/відповідач/боржник) на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України 90367738,17 грн основного боргу, 3126838,42 грн пені, 601595,64 грн 3% річних, 5342402,50 грн інфляційних та 73050,89 грн витрат по сплаті судового збору.

02.12.2014 на виконання рішення Господарського суду Київської області від 11.11.2014 у справі №911/3016/14 видано наказ.

31.10.2016 через канцелярію господарського суду Київської області від Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України надійшла скарга №14/5-2076В від 27.10.2016 на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі №911/3016/14.

Ухвалою господарського суду Київської області від 01.11.2016 скаргу Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України №14/5-2076В від 27.10.2016 на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (з доданими до неї документами) у справі №911/3016/14 за позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України до Орендного підприємства Кримтеплокомуненерго про стягнення 99478188,00 грн повернуто без розгляду Публічному акціонерному товариству Національна акціонерна компанія Нафтогаз України.

16.11.2016 через канцелярію господарського суду Київської області від Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України надійшла скарга №14/5-2161В від 14.11.2016 на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі №911/3016/14.

Ухвалою господарського суду Київської області від 18.11.2016 залишено скаргу Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі №911/3016/14 без розгляду, з огляду на те, що скаржником пропущено передбачений ст. 1212 ГПК України десятиденний строк для подання скарги на дії державного виконавця та не подано заяву про його відновлення.

06.12.2016 через канцелярію господарського суду Київської області від ПАТ НАК Нафтогаз України надійшла скарга №14/5-2238В від 02.12.2016 на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі №911/3016/14.

Відповідно до прохальної частини скарги ПАТ НАК Нафтогаз України просило суд відновити строк на подачу скарги на рішення державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 07.10.2016 №20-1.-52578184/16.

Ухвалою господарського суду Київської області від 09.12.2016 у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України про відновлення строку на подачу скарги на рішення державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 07.10.2016 №20-1.-52578184/16 відмовлено, скаргу Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі №911/3016/14 залишено без розгляду.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.03.2017 ухвалу господарського суду Київської області від 09.12.2016 у справі № 911/3016/14 скасовано, справу №911/3016/14 направлено на розгляд господарського суду Київської області.

Ухвалою господарського суду Київської області від 06.06.2017 прийнято до розгляду скаргу Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі №911/3016/14 та призначено її розгляд на 20.06.2017.

20.06.2017 через канцелярію господарського суду Київської області від Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшло клопотання про відкладення розгляду скарги.

Ухвалою господарського суду Київської області від 20.06.2017 розгляд скарги у даній справі було відкладено на 04.07.2017.

29.06.2017 через канцелярію господарського суду Київської області від Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшла заява про долучення копії матеріалів виконавчого провадження №52578184.

До того ж, відповідно до вищенаведеної заяви державний виконавець просив відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі.

У судові засідання 20.06.2017 та 04.07.2017 представник відповідача не прибув, про причини неприбуття суд не повідомив, пояснень та документів щодо суті скарги у даній справі не надав, хоча про розгляд спору у даній справі Орендне підприємство Кримтеплокомуненерго було повідомлене в порядку, передбаченому п. 5 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 05.06.2014 №01-06/745/2014 «Про деякі питання практики застосування у судовій практиці Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»», а також п. 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції" (у редакції Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 01.12.2014 № 01-06/2052/14).

Судом у відповідності до розяснень вищезазначених листів розміщувалась інформація про час та дату судових засідань у даній справі 20.06.2017 та 04.07.2017, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками господарського суду Київської області від 06.06.2017 та 20.06.2017 відповідно, а також відомостями, розміщеними на сторінці господарського суду Київської області офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (http://ko.arbitr.gov.ua/userfiles/file/sud5012/2017/ATO%20to%20ARK_2017_9.pdf) в розділі «Прес-центр, новини».

Крім того, процесуальні документи щодо розгляду спору у даній справі офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, та знаходяться у вільному доступі.

Так, в обгрунтування поданої скарги стягувачем зауважено на тому, що 30.09.2016 ДК Газ України НАК Нафтогаз України в канцелярію Міністерства юстиції України було подано заяву від 30.09.2016 за №14/2-1896В про відкриття виконавчого провадження разом з оригіналом наказу господарського суду Київської області від 02.12.2014 у справі №911/3016/14. Копії відповідної заяви та реєстру передачі документів наявні в матеріалах справи.

Як зазначив скаржник, 17.10.2016 на його адресу надійшло повідомлення державного виконавця від 07.20.2016 №20-1.-52578184/16 про повернення виконавчого документу, а саме наказу господарського суду Київської області від 02.12.2014 у справі №911/3016/14, стягувачу без прийняття до виконання, винесене з підстав п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України Про виконавче провадження №1404-VIII від 02.06.2016, оскільки боржник знаходиться на території АРК та сума зобовязань становить менше двадцяти мільйонів.

Водночас, посилаючись на обставини перебування боржника на території АРК та недотримання вимог щодо суми зобовязань, як на підставу повернення відповідного виконавчого документа, державний виконавець керувався положеннями Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2832/5), яким, зокрема, передбачено виконання рішень щодо боржників, які знаходяться на тимчасово окупованій території України, здійснюється відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області.

В обґрунтування поданої скарги стягував зазначив, що заява про відкриття виконавчого провадження від 30.09.2016 за №14/2-1896В була оформлена з дотриманням вимог Закону України Про виконавче провадження №606-XIV від 21.04.1999, який був чинний на момент звернення ДК Газ України НАК Нафтогаз України з нею до державного виконавця, а тому дії щодо прийняття такої заяви державний виконавець повинен був вчиняти відповідно до приписів Закону України Про виконавче провадження №606-XIV від 21.04.1999, нормами якого було визначено підвідомчість виконання рішень за якими, зокрема, сума зобов'язання становить десять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

В розрізі відповідних обґрунтувань скаржник зауважив, що наказ про примусове виконання рішення суду у даній справі предявлявся на загальну суму стягнення у розмірі 99 511 625,62 грн, а тому примусове виконання наказу господарського суду Київської області від 02.12.2014 у справі №911/3016/14 підвідомче саме відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

З огляду наведеного, Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України просить суд:

- визнати незаконним рішення державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 07.10.2015 №20-1.-52578184/16;

- визнати недійсним повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 07.10.2016 №20-1.-52578184/16;

- зобовязати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 прийняти до виконання наказ господарського суду Київської області від 02.12.2014 №911/3016/14 та відкрити виконавче провадження.

Дослідивши та перевіривши подані до скарги докази, заслухавши пояснення представника стягувача та державного виконавця, суд дійшов висновку про часткове задоволення скарги Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі №911/3016/14 з огляду нижченаведеного.

Відповідно до статті 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Приписами ст. 115 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Як зауважено ПАТ НАК Нафтогаз України, заяву про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 02.12.2014 у справі №911/3016/14 разом з оригіналом відповідного наказу стягувачем подано в канцелярію Міністерства юстиції України 30.09.2016, про що свідчить відмітка управління документального забезпечення Міністерства юстиції України на реєстрі передачі документів, копія якого наявна в матеріалах справи.

Водночас, з наданої державним виконавцем реєстраційно-контрольної картки №29740-0-33-16 слідує, що заява ПАТ НАК Нафтогаз України про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 02.12.2014 у справі №911/3016/14 (вих. №14/2-1896В від 30.09.2016) зареєстрована 03.10.2016 за №29740-0-33-16.

У відповідності до ст. ст. 5, 251, 255 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв'язку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно.

Так, Закон України Про виконавче провадження №606-XIV від 21.04.1999 втратив чинність з моменту набрання чинності Законом України Про виконавче провадження №1404-VIII від 02.06.2016, тобто 05.10.2016.

Таким чином, зі встановлених вище обставин слідує, що заяву про відкриття виконавчого провадження разом з оригіналом наказу господарського суду Київської області від 02.12.2014 у справі №911/3016/14 стягувачем подано 30.09.2016 у період дії Закону України Про виконавче провадження №606-XIV від 21.04.1999, а тому суд дійшов висновку, що при вирішенні питання про відкриття виконавчого провадження за поданою стягувачем відповідною заявою державний виконавець повинен був керуватися нормами Закону України Про виконавче провадження №606-XIV від 21.04.1999.

Відповідно до приписів ст. ст. 19, 21 Закону України Про виконавче провадження №606-XIV від 21.04.1999 державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

На відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України покладається виконання рішень, за якими:

1) боржниками є Апарат Верховної Ради України, Адміністрація Президента України, вищі чи центральні органи виконавчої влади, Конституційний Суд України, Верховний Суд України, вищі спеціалізовані суди, апеляційні суди, Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, Вища рада юстиції, Національний банк України, Рахункова палата, Управління справами Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська і Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації та їх структурні підрозділи, інші органи державної влади та їх посадові особи;

2) сума зобов'язання становить десять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

На відділ примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі покладається виконання рішень, за якими:

1) боржниками є територіальні підрозділи центральних органів виконавчої влади, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, місцеві прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи;

2) сума зобов'язання становить від трьох до десяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Інші виконавчі провадження, що перебувають на виконанні в органах державної виконавчої служби, можуть передаватися до відділів примусового виконання рішень в установленому Міністерством юстиції України порядку.

Як слідує зі змісту наказу про примусове виконання рішення суду у даній справі сума зобов'язання за ним становить 99 511 625,62 грн, тобто більше 10 мільйонів гривень, а тому, відповідно до вимог закондавства, чинного на момент звернення стягувача до державного виконавця із заявою про відкриття виконавчого провадження, примусове виконання наказу господарського суду Київської області від 02.12.2014 у справі №911/3016/14 підвідомче саме відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Поряд з тим, посилаючись на обставини перебування боржника на території АРК та недотримання вимог щодо суми зобовязань, як на підставу повернення виконавчого документа за рішенням суду у даній справі, державний виконавець неправомірно застосував положення Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2832/5), оскільки відповідна редакція набула чинності після звернення стягувача до органу ДВС - 05.10.2016, у той час як положення відповідної інструкції у попередній редакції, чинної на момент подання стягувачем заяви про відкриття виконавчого провадження, не передбачали відповідних вимог та не встановлювали виключної підвідомчості відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області для примусового виконання рішення щодо боржників, які знаходяться на тимчасово окупованій території України.

З огляду вищенавденого, оскільки державний виконавець неправомірно застосував до поданої стягувачем 30.09.2016 заяви про відкриття виконавчого провадження положення Закону України Про виконавче провадження №1404-VIII від 02.06.2016, у той час як чинний на момент подання зазначеної заяви Закон України Про виконавче провадження №606-XIV від 21.04.1999 не передбачав визначених державним виконавцем вимог, суд дійшов висновку, що рішення державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 07.10.2015 №20-1.-52578184/16 є незаконним, а відповідно винесене повідомлення є недійсним.

Що ж до вимоги скаржника про зобовязання державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 прийняти до виконання наказ господарського суду Київської області від 02.12.2014 №911/3016/14 та відкрити виконавче провадження слід зазначити таке.

Відповідно до ст. ст. 25, 26 Закону України Про виконавче провадження №606-XIV від 21.04.1999 державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі:

1) пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання;

2) неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом;

3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання;

4) пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення;

5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення;

6) невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону;

6-1) офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури;

7) якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів;

8) наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Отже, враховуючи визначений законом механізм предявлення виконавчого документа до примусового виконання та, відповідно, підстави його прийняття/неприйняття до виконання, оскільки суд не наділений повноваженнями вчиняти замість державного виконавця дії, спрямовані на примусове виконання рішення суду, у тому числі, але не виключно, щодо перевірки поданої стягувачем заяви про відкриття виконавчого провадження на відповідність передбаченим законом вимогам, суд дійшов висновку, що вимога скаржника про зобовязання державного виконавця прийняти до виконання наказ господарського суду Київської області від 02.12.2014 №911/3016/14 та відкрити виконавче провадження є передчасною, а тому підлягає відхиленню.

Відповідно до п. 9.13. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення скарги Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі №911/3016/14 та, відповідно, визнання незаконним рішення державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 07.10.2015 №20-1.-52578184/16, визнання недійсним повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 07.10.2015 №20-1.-52578184/16, а в іншій частині відхилення відповідної скарги.

Керуючись ст. ст. 86, 115, 1212 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 19, 21, 25, 26 Закону України Про виконавче провадження №606-XIV від 21.04.1999, ст. ст. 5, 251, 255 Цивільного кодексу України, суд

ухвалив:

1. Скаргу Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі №911/3016/14 задовольнити частково.

2. Визнати незаконним рішення державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 07.10.2015 №20-1.-52578184/16.

3. Визнати недійсним повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 07.10.2016 №20-1.-52578184/16.

4. Скаргу Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі №911/3016/14 в частині вимоги про зобовязання державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 прийняти до виконання наказ господарського суду Київської області від 02.12.2014 №911/3016/14 та відкрити виконавче провадження відхилити.

Суддя В.А. Ярема