РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2017Справа №910/5968/17
За позовом Голосіївського парку культури та відпочинку ім. М. Рильського

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про усунення перешкод у користуванні майном

Суддя Шкурдова Л.М.

Представники:

від позивача - Кравчук О.І. за дов. № б/н від 15.03.17 р.

від відповідача - не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом Голосіївського парку культури та відпочинку ім. М. Рильського до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.04.2017 року порушено провадження у справі № 910/5968/17.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що укладені із відповідачем договори оренди майна від 01.02.2015 року та від 01.04.2015 року були розірвані в односторонньому порядку позивачем, в зв'язку з чим відповідач у відповідності до п.5.2. Договорів, повинен звільнити територію асфальтової споруди «ІНФОРМАЦІЯ_1» з огорожею 109 секцій (інв.номер 10300015) площею 604 кв.м., яка обліковується на балансі парку як основний засіб, та яка розташована на земельній ділянці Голосіївського парку культури та відпочинку, від переданого позивачу в оренду майна.

Відповідач у судове засідання не з'явився, своїм правом на надання відзиву не скористався.

В судовому засіданні 04.07.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Враховуючи наявність доказів належного повідомлення відповідача про час і місце проведення судового засідання, відсутність доказів неможливості прибуття в судове засідання представника відповідача, достатність матеріалів для прийняття рішення по суті, суд, відповідно до приписів ст.75 Господарського процесуального кодексу України, розглядає справу за відсутності представника відповідача за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Голосіївським парком культури та відпочинку ім. М. Рильського (орендар) та ФОП ОСОБА_1 (орендодавець) були укладені Договори оренди майна від 01.02.2015 року та від 01.04.2015 року.

Відповідно до п.1.1. Договору оренди від 01.02.2015 року орендодавець зобов'язався передати, а орендар прийняти у тимчасове володіння та користування атракціонну техніку, а саме атракціон «Карусель».

Згідно з п.1.1. Договору оренди від 01.04.2015 року орендодавець зобов'язався передати, а орендар прийняти в тимчасове володіння та користування атракціонну техніку, а саме: картинги (3 шт), дитячі електромобілі (3 шт), веломобілі (3 шт), батут натяжний (1 шт).

Згідно актів прийому-передачі до Договору від 01.02.2015 року та до Договору від 01.04.2015 року вищезазначені об'єкти оренди були передані позивачу.

Відповідно до п.3.2.Договорів оренди термін оренди становить 5 років з моменту прийняття майна за актом приймання.

Відповідно до п.6.2. Договорів оренди орендар виділяє приміщення для облаштування місця зарядки акумуляторів, складування запасних частин, комплектуючих до орендованого майна, роздягальні для обслуговуючого персоналу та приміщення для виконання ремонтних робіт

Відповідно до п.7.3. Договорів оренди кожна із сторін має право їх розірвати в односторонньому порядку, попередньо письмово повідомивши про це другу сторону за 15 днів.

Відповідно до п. 5.2. Договорів оренди орендодавець зобов'язаний провести монтаж-демонтаж атракціонної техніки.

Листом від 10.03.2017 №060/49-40 позивач звернулася до відповідача з повідомленням про розірвання Договорів оренди в односторонньому порядку, в зв'язку з чим договори оренди вважаються розірваними. У зазначено листі відповідача було запрошено з'явитися до адміністрації Парку для підписання актів прийому-передачі орендованого майна, демонтажу атракціонної техніки та подальшого вивозу майна.

Вказаний лист було направлено на адресу позивача 10.03.2017 року, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 10.03.2017 року.

Відповідно до ч.3 ст.653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін за ним припиняються.

Відповідачем відповіді на лист позивача від 10.03.2017 №060/49-40 не надано, акти прийому-передачі орендованого майна з позивачем не складено, демонтаж атракціонної техніки та подальшого вивозу майна у відповідності до положень п.5.2. Договорів оренди не здійснено.

Як вбачається з матеріалів справи об'єкти оренди використовувалися для організації вільного часу та активного відпочинку різноманітних груп населення відповідно до положень Статуту Парку на території асфальтової споруди "ІНФОРМАЦІЯ_1" з огорожею 109 секцій (інв. номер 10300015) площею 604 кв.м., яка обліковується на балансі Парку як основний засіб, та яка розташована на земельній ділянці Голосіївського парку культури та відпочинку (обліковий код ділянки НОМЕР_1) площею 8612,27 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2.

На виконання Постанови Ради Міністрів Ураїнської РСР від 04.05.1957 року № 17 і постанови № 770 бюро Київського міського Комітету КП України та виконкому Київської міської Ради депутатів трудящих від 10.05.1957 року «Про будівництво і благоустрій парків м. Києва» та Рішення Виконавчого комітету Київської міської Ради народних депутатів трудящих №1088 від 25.06.1957 року з 01.07.1957 року утворено Голосіївський районний парк культури та відпочинку.

Рішенням Виконавчого комітету Київської міської Ради народних депутатів трудящих № 1923 від 25.10.1958 року «Про введення в експлуатацію Голосіївського парку культури та відпочинку у Московському районі м.Києва» затверджено акти Державної приймальної комісії від 13.08.1958 року про прийняття в експлуатацію споруд і елементів впорядкування Голосіївського парку культури та відпочинку, у тому числі - п. 6 Атракціони для дорослих і дітей.

25.06.2002 року Голосіївською районною у м. Києві державною адміністрацією видане розпорядження №705 щодо реконструкції і благоустрою Голосіївського парку культури та

відпочинку.

Відповідно до ч.2 ст. 35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Під час розгляду справи №5011-66/11271-2012 встановлено, що земельна ділянка (обліковий код ділянки НОМЕР_1) площею 8612,27 кв.м. на АДРЕСА_2 обліковується за Голосіївським парком культури та відпочинку імені Максима Рильського на підставі технічного звіту по встановленню зовнішніх меж землекористування; на частині зазначеної земельної ділянки площею 0,12 га знаходяться дитячі атракціони Голосіївського парку культури та відпочинку імені Максима Рильського; позивач використовує зазначену ділянку за згодою їх розпорядника, на підставі рішень відповідних органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади.

Відповідно до п. 3.1. Статуту Голосіївського парку культури та відпочинку ім..М.Рильського, затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №1250 від 28.12.2015 року майно закладу належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і закріплене за ним на праві оперативного управління та становить основні засоби та інші цінності, вартість яких відображається в його самостійному балансі.

Статтею 133 Господарського кодексу України встановлено, що основу правового режиму майна суб'єктів господарювання, на якій базується їх господарська діяльність, становлять право власності та інші речові права - право господарського відання, право оперативного управління. Держава забезпечує рівний захист майнових прав усіх суб'єктів господарювання.

Згідно ст. 137 ГКУ, правом оперативного управління у цьому Кодексі визнається речове право суб'єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами, а також власником майна (уповноваженим ним органом). Власник майна, закріпленого на праві оперативного управління за суб'єктом господарювання, здійснює контроль за використанням і збереженням переданого в оперативне управління майна безпосередньо або через уповноважений ним орган і має право вилучати у суб'єкта господарювання надлишкове майно, а також майно, що не використовується, та майно, що використовується ним не за призначенням.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а відповідно до п. З ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право.

Відповідно до ст.396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Отже позивачем негаторного позову може бути власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю. Предмет негаторного позову становитиме вимога володіючого майном власника до третіх осіб про усунення порушень його права власності, що перешкоджають йому належним чином користуватися, розпоряджатися цим майном тим чи іншим способом.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини», до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997р. № 475/97 -ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, №4, №7 та №11 до Конвенції закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

У відповідності до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У разі порушення своїх прав власник згідно зі ст. 391 ЦК України має право, зокрема, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

28.03.2017 р. в ході обстеження території асфальтової споруди «ІНФОРМАЦІЯ_1» з огорожею 109 секцій комісією Парку було виявлено майно, що не обліковується на балансі Голосіївського парку культури та відпочинку і є власністю ФОП ОСОБА_1, про що позивачем було складено акт комісійного обстеження території асфальтової споруди «ІНФОРМАЦІЯ_1» з огорожею 109 секцій (інв. Номер 10300015) площею 604 кв.м. від 28.03.2017 року №1.

З огляду на те, що договори оренди майна, які були підставою для перебування майна відповідача на території позивача, станом на час розгляду розірвані, за умовами п.5.2. Договорів демонтаж атракціонної техніки покладено на відповідача, враховуючи те, що позивач використовує земельну ділянку парку, на якій розміщені атракціони та майно відповідача, за згодою їх розпорядника та має право здійснювати захист цього майна, відсутність доказів звільнення відповідачем земельної ділянки парку від свого майна після припинення дії договорів оренди, суд приходить до висновку, що перебування майна відповідача на території парку позивача спричиняє порушення прав позивача у користуванні зазначеною земельною ділянкою та можливості здійснити захист прав позивача шляхом зобов'язання відповідача усунути перешкоди у користуванні майном, а саме асфальтовою спорудою "ІНФОРМАЦІЯ_1" з огорожею 109 секцій (інв. номер 10300015), яка розташована за адресою АДРЕСА_2 та позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст. 49 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) усунути Голосіївському парку культури та відпочинку імені Максима Рильського (, м. Київ, проспект Голосіївський, 87) перешкоди у користуванні майном, а саме асфальтовою спорудою "ІНФОРМАЦІЯ_1" з огорожею 109 секцій (інв. номер 10300015), яка розташована за адресою АДРЕСА_2, шляхом надання безперешкодного доступу до неї та звільнення її від будь-якого власного майна.

3. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Голосіївського парку культури та відпочинку імені Максима Рильського (м. Київ, проспект Голосіївський, 87, ) 1600 (тисячу шістсот) грн 00 коп - витрати по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 10 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 10-денний строк до Київського апеляційного господарського суду.

Суддя Л.М. Шкурдова

Повне рішення складено: 11.07.2017 р.