ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2017 р.Справа № 922/1479/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Семенову О.Є.

розглянувши справу

за позовом Фізичної особи ОСОБА_1, м.Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Гарантія-2006", м.Харків
про визнання недійсним рішення
за участю представників:

від позивача - не з'явився

від відповідача - Щарбаков О.Є., довіреність від 16.06.2017

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач) звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Гарантія-2006" (далі за текстом - відповідач) про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Фінансова Гарантія-2006" (код 34631797) від 06.05.2014, оформлене протоколом загальних зборів учасників товариства від 06.05.2014, яким: виведено ОСОБА_1 зі складу учасників у зв'язку з відступленням своєї частки у статутному капіталі товариства у розмірі 59% іншому учаснику товариства - ОСОБА_3; у зв'язку із відступленням ОСОБА_1 ОСОБА_3 своєї частки в статутному капіталі товариства в розмірі 59% та його виходом зі складу учасників товариства визначено частку учасника ОСОБА_3 - в розмірі 80% статутного капіталу, як складається із грошових коштів та становить 1360000,00грн.; уповноважено директора товариства Яковлєва А.А. внести зміни до статуту товариства у зв'язку із змінами в складі учасників товариства та розміру їх часток і подати на реєстрацію статут товариства в новій редакції в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб осіб та фізичних осіб-підприємців з правом передоручення проведення реєстрації статуту іншій особі; затверджено статут товариства в новій редакції. Також позивач просить визнати недійсними зміни до статуту товариства, внесені шляхом затвердження загальними 06.05.2014 загальними зборами учасників ТОВ "Фінансова гарантія 2006" нової редакції статуту цього товариства.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на те, що він не відчужував свою частку в статутному капіталі відповідача, заяву про вихід з товариства не подавав, на загальних зборах товариства 06.05.2014 участі присутнім не був.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. У минулому судовому засіданні представник позивача підтримав доводи, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у відзиві проти позову заперечив, просив в його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що позивач здійснив відчуження належної йому частки у статутному капіталі ТОВ "Фінансова Гарантія-2006" на користь ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю від 31.01.2014. Укладення даного договору стало підставою для проведення загальних зборів товариства від 06.05.2014, на якому позивач також був присутній, що потверджується його підписом та підписами інших учасників і директора товариства. Наявність підпису позивача на даному протоколі також підтверджує, що він був належним чином повідомлений про проведення загальних зборів товариства. Крім того, статут товариства (у редакції чинній па момент виникнення спірних відносин) та чинне законодавство не містили положень, які б визначали спосіб повідомлення учасників про проведення зборів, у тому числі щодо повідомлення учасників виключно в письмовій формі.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши представника відповідача, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

Як вказує позивач у позові, 07.11.2013 у зв'язку з придбанням ним частки в статутному капіталі ТОВ "Фінансова гарантія-2006" в розмірі 59% була зареєстрована нова редакція статуту товариства. Відповідно до пункту 8.4 цієї редакції статуту статутний капітал товариства розподілявся наступним чином: внесок ОСОБА_3 складає 357000грн. - 21%, внесок ОСОБА_5 складає 340000грн. - 20%, внесок ОСОБА_1 складає 1003000грн. - 59%.

Таким чином, позивач був власником корпоративних прав ТОВ "Фінансова гарантія-2006" та йому належала частка в статутному капіталі відповідача в розмірі 59%.

31 січня 2014 року між позивачем, як продавцем, та гр.ОСОБА_3, як покупцем, укладено Договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, за умовами якого продавець в порядку та на умовах визначених у договорі передає покупцеві право власності на належну йому частку у статутному капіталі ТОВ "Фінансова Гарантія-2006", розмір якої становить 59% статутного капіталу, загальною вартістю 1003000,00грн., з усіма правами та обов'язками, що належать учаснику товариства відповідно до статуту товариства та законодавства України (далі -частка), а покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у договорі, прийняти та оплатити її вартість.

Відповідно до пункту 2.1 даного договору продаж частки у статутному капіталі товариства за домовленістю сторін вчиняється за 1003000,00грн.

Пунктами 2.2, 2.3 договору сторони визначили, що суму 1003000,00грн., що складає повну ціну договору, покупець сплачує в день укладення договору, тобто 31.01.2014. Продаж зазначеної частки у статутному капіталі товариства вчиняється у формі готівкового розрахунку шляхом передачі покупцем грошових коштів у вказаній в пункті 2.1 договору сумі продавцю перед укладенням цього договору. Факт передачі покупцем та отримання продавцем грошових коштів у сумі ціни договору підтверджується підписанням сторонами цього договору-момент сплати ціни частки в статутному капіталі товариства та не потребує складення будь-яких додаткових документів.

Згідно пункту 5.1 договору, для продавця: з моменту повної оплати ціни договору покупцем, частка продавця в розмірі 59%, що складає 1003000,00грн. переходить до покупця і продавець втрачає корпоративні права щодо товариства та вибуває зі складу його учасників. Для покупця: з моменту повної оплати ціни договору покупцем та державної реєстрації внесення відповідних змін до статуту товариства, його частка в статутному капіталі товариства збільшується на 59% та складатиме 80%, а сума його внеску становитиме 1360000,00грн.; до покупця при передачі права власності на частку продавцем одночасно переходять права та обов'язки щодо товариства, що належать останньому на момент підписання договору пропорційно його частці у статутному капіталі товариства.

На виконання вимог статей 208, 639 ЦК України даний договір укладений в простій письмовій формі та засвідчений підписами сторін.

В матеріалах справи відсутні докази визнання даного договору недійсним у судовому порядку.

06 травня 2014 року відбулися загальні збори учасників ТОВ "Фінансова Гарантія-2006", на яких прийнято рішення, оформлене протоколом загальних зборів учасників Товариства від 06.05.2014, яким:

- виведено позивача зі складу учасників у зв'язку із відступленням своєї частки у статутному капіталі товариства у розмірі 59% іншому учаснику товариства - ОСОБА_3,

- у зв'язку з відступленням позивачем ОСОБА_3 своєї частки в статутному капіталі товариства в розмірі 59% та його виходом зі складу учасників товариства визначено, що частка учасника ОСОБА_3 складає 80% статутного капіталу товариства (1360000грн.),

- уповноважено директора товариства А.А.Яковлєва внести зміни до статуту товариства у зв'язку із змінами в складі учасників товариства та розміру їх часток і подати на реєстрацію статут товариства в новій редакції в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців з правом передоручення проведення реєстрації Статуту іншій особі. Затверджено статут товариства у новій редакції.

Суд зазначає, що на оригіналі протоколу загальних зборів учасників від 06.05.2014, який було надано представником відповідача проставлені підписи всіх учасників товариства, у тому числі й позивача, а також підпис директора товариства.

16 травня 2014 року проведено державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи, номер запису 8030021. Відповідно до нової редакції статуту відповідача, статутний капітал товариства розподіляється наступним чином: внесок ОСОБА_3 складає 1360000,00грн. - 80% ; внесок ОСОБА_5 складає 340000,00грн. - 20%.

У травні 2017 року позивач звернувся до господарського суду Харківської області з даним позовом, у якому просить визнати недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Фінансова Гарантія-2006" від 06.05.2014, оформлене протоколом загальних зборів учасників товариства від 06.05.2014, а також визнати недійсними зміни до статуту товариства, внесені шляхом затвердження загальними 06.05.2014 загальними зборами учасників ТОВ "Фінансова гарантія 2006" нової редакції статуту цього товариства. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач не відчужував своєї частки у статутному капіталі товариства, на загальних зборах 06.05.2014 присутнім не був, про їх проведення у встановлений статутом товариства строк не повідомлявся.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 116 ЦК України учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом, здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку, встановленому законом.

Згідно частини 1 статті 53 Закону України "Про господарські товариства" та статті 147 ЦК України учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства.

Право на відчуження частки закріплено і у п.4.7 ст.4 статуту відповідача (у редакції чинній на момент виникнення спірних відносин).

Відповідачем надано суду договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю від 31.01.2014, оригінал якого досліджено в судовому засіданні, відповідно до якого позивачем була відчужена його частка у статутному капіталі товаристві на користь іншого учасника - гр.ОСОБА_3

Позивач вказує на те, що він не підписував вказаний договір, однак докази оспорення позивачем дійсності цього договору та прийняття судом відповідного рішення в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, на даний час вказаний договір слід вважати належним доказом факту відчуження позивачем належної йому частки в статутному капіталі відповідача.

За умовами пункту 4.1 договору договору купівлі-продажу від 31.01.2014 право власності на частку, що відчужується, виникає у покупця після повної оплати ціни договорі що зазначена в п.2.1. договору, корпоративні права щодо товариства покупець набуває з дня держави реєстрації змін до статуту товариства, пов'язаних зі зміною складу його учасників.

Відповідно до статей 41, 59 Закону України "Про господарські товариства" питання внесення змін до статуту відноситься до компетенції загальних зборів товариства.

Відповідно до статті 58 Закону України "Про господарські товариства" вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному капіталі.

Згідно статті 60 цього Закону загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

Позивач вказує, що він не був повідомлений про проведення 06.05.2014 загальних зборів учасників товариства, не був присутнім на них, а тому, враховуючи розмір його частки (59% статутного капіталу товариства), на цих зборах був відсутній кворум.

Частиною 5 статті 61 Закону України "Про господарські товариства" передбачено, що про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Пункт 10.6 ст.10 статуту товариства (у редакції чинній на момент виникнення спірних відносин), зокрема визначено, що про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як 30 днів до скликання зборів.

Таким чином, статут товариства (у редакції чинній па момент виникнення спірних відносин) не містив положень, що визначають спосіб повідомлення учасників про проведення зборів. Чинне законодавство, яке регулює діяльність господарських товариств, зокрема товариств з обмеженою відповідальністю, не містить норм, якими визначається обов'язок особи, яка скликає збори або товариства повідомляти інших учасників виключно в письмовій формі.

У відповідності до пункту 21 постанови пленуму Верховного Суду України №13 від 24.10.2008 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів", рішення загальних зборів господарського товариства можуть бути визнаними недійсними в судовому порядку у випадку недотримання процедури їх скликання, встановленої статтями 43, 61 Закону про господарські товариства.

Права учасника (акціонера) товариства можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

Відповідно до пункту п. 2.27 постанови пленуму Вищого господарського суду України №4 від 25.02.2016 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин", якщо під час розгляду справи судом буде встановлено факт присутності учасника (акціонера, члена) на загальних зборах, то допущені юридичною особою порушення порядку персонального повідомлення учасника (акціонера, члена) не є підставами для визнання рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) недійсними.

Відповідно до інформації, що міститься в протоколі загальних зборів учасників товариства, які відбулися 06.05.2014, для участі у зборах прибули та зареєструвалися наступні учасники товариства: ОСОБА_3, яка володіла 21% статутного капіталу товариства, ОСОБА_5, який володів 20% статутного капіталу товариства та ОСОБА_1, який володів 59% статутного капіталу товариства.

Отже, у відповідності зі статтею 60 Закону України "Про господарські товариства", п. 10.5. ст. 10 статуту товариства (у редакції чинній на момент виникнення спірних і відносин), збори були повноважними, оскільки на них присутні учасники товариства, що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

Крім того, зазначений протокол містить зауваження, що всі учасники товариства належним чином у спосіб, визначений статутом товариства та у строки, передбачені чинним законодавством України, були повідомлені про проведення зборів, їх порядок денний із зазначенням часу та місця проведення зборів.

По всім питанням порядку денного загальних зборів учасників товариства, учасники товариства голосували одностайно "ЗА", у зв'язку з цим всі питання порядку денного було прийняті на загальних зборах відповідно до чинного законодавства та статутних документів Товариства.

Вказані вище факти повідомлення учасників (у тому числі позивача), їх реєстрації, участі, розгляду та результатів голосування з питань порядку денного загальних зборів, які відбулися 06.05.2014, підтверджуються відомостями, які містить зазначений вище протокол, що засвідчений підписами всіх учасників товариства, а також підписом директора товариства А.А.Яковлева та відбитком печатки товариства. Зазначені вище підписи містяться на кожній з 5 сторінок протоколу та додатку до нього.

З огляду на вищезазначене, твердження позивача про неповідомлення його про проведення загальних зборів учасників товариства 06.05.2014, відсутності позивача на них слід визнати безпідставними.

Жодних доказів, які б обґрунтовували ці твердження, позивачем суду не були надані.

Згідно статей 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 2.12 постанови пленуму Вищого господарського суду України №4 від 25.02.2016 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин", рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) та інших органів юридичної особи не є правочинами у розумінні статті 202 ЦК України. До цих рішень не можуть застосовуватися положення статей 203 та 215 ЦК України, які визначають підстави недійсності правочину, і, відповідно, правові наслідки недійсності правочину за статтею 216 ЦК України.

Зазначені рішення є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

У зв'язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

Крім того, пунктом 2.13 зазначеної постанови пленуму ВГСУ №4 від 25.02.2016 встановлено, що під час розгляду відповідних справ господарські суди мають враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів юридичної особи, є підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з порушенням прямих вказівок закону є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму (статті 59 та 60 Закону України "Про господарські товариства", статті 41 та 42 Закону України "Про акціонерні товариства", стаття 15 Закону України "Про кооперацію"); прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина шоста статті 42 Закону України "Про акціонерні товариства");

- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного, на розгляд яких не було отримано згоди усіх присутніх на загальних зборах (частина п'ята статті 61 Закону України "Про господарські товариства");

- відсутність протоколу загальних зборів ТОВ (частина шоста стати 60 Закону України "Про господарські товариства");

- відсутність протоколу загальних зборів АТ, підписаного головою і секретарем зборів (стаття 46 Закону України "Про акціонерні товариства").

Під час вирішення питання про недійсність рішень загальних зборів у зв'язку з іншими порушеннями, допущеними під час їх скликання та проведення, господарський суд повинен оцінити, як ці порушення вплинули на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

В даному випадку, судом встановлено, що загальні збори від 06.05.2014 проведені у зв'язку із необхідністю внесення змін до статуту відповідача через здійснення позивачем відчуження належної йому частки в статутному капіталі товариства. Прийняті на загальних зборах рішення повністю відповідають умовам переходу права на частку позивача до іншого учасника - ОСОБА_3 та передбачають дії, які передбачені чинним законодавством.

Доводи позивача ґрунтуються на самому лише запереченні факту підписання договору купівлі-продажу від 31.01.2014 та протоколу загальних зборів від 06.05.2014, без надання будь-яких інших доказів, зокрема, щодо об'єктивної неможливості його присутності на цих зборах, пояснень інших учасників товариства чи директора відповідача про його фактичну відсутність на зборах тощо.

Також суд звертає увагу на те, що згідно статті 4-2 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до статті 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

У судовому засіданні 01.06.2017 у даній справі судом було задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

На вимогу суду відповідач надав витребувані оригінали протоколу загальних зборів учасників ТОВ "Фінансова гарантія 2006" від 06.05.2014 та нової редакції статуту товариства, зареєстрованої на підставі рішення загальних зборів учасників ТОВ "Фінансова гарантія 2006", оформленого протоколом від 06.05.2014.

Вказані документи були оглянуті та досліджені в судовому засіданні.

При цьому, позивач без повідомлення будь-яких причин свого представника в судове засідання не направив, з витребуваними судом доказами, які надані відповідачем, не ознайомився. Відповідних пояснень щодо належності чи неналежності позивачу підписів здійснених на договорі від 31.01.2014 та протоколі загальних зборів від 06.05.2014 не надав. Таким чином, суд вважає, що позивач з суб'єктивних причин не скористався належними йому процесуальними правами.

Враховуючи викладене, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення може бути оскаржене в установленому законодавством порядку.

Повне рішення складено 07.07.2017 р.

Суддя М.В. Калантай