ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2017 р. Справа №922/217/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В., суддя Тихий П.В.,

при секретарі судового засідання Деппа-Крівіч А.О.,

за участю представників:

позивача ОСОБА_1, за довіреністю б/н від 30.03.2017р.,

відповідача не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх.№1882Х/1-41 від 13.06.2017р.) на рішення господарського суду Харківської області від 27.03.2017р. у справі №922/217/17,

за позовом Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління, м. Одеса,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Домоград", м. Харків,

про стягнення 67053,92 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до господарського суду Харківської області із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 67053,92 грн. завищеної вартості виконаних робіт за договором генерального підряду №22/15 від 08.07.2015р.

Рішенням господарського суду Харківської області від 27.03.2017р. у справі №922/217/17 (суддя Ольшанченко В.І.) в позові відмовлено повністю.

Позивач не погодився з вказаним рішенням місцевого господарського суду та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 27.03.2017р. по справі №922/217/17. Зокрема, позивач зазначає, що Південним ТКЕУ було надано суду першої інстанції всі належні та допустимі докази завищення відповідачем обсягу виконаних робіт та їх вартості, які були передані та зареєстровані через канцелярію суду, а отже висновки суду про відмову у задоволенні позову в повному обсязі, з підстав ненадання суду доказів, що обґрунтовують позовні вимоги є упередженими та призводять до суттєвого звуження прав позивача на судовий захист своїх прав та інтересів.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 14.06.2017р. апеляційну скаргу позивача прийнято до провадження та її розгляд призначено на 12.07.2017р.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Копія апеляційної скарги була направлена, в тому числі, відповідачу 14.06.2017р. рекомендованими повідомленнями за належною адресою, що повідомлена сторонами та визначена як місцезнаходження юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (61004, Харківська обл., місто Харків, вул. Москалівська, будинок 174), що свідчить про виконання судом обовязків, покладених ст.ст.64,87 Господарського процесуального кодексу України. При цьому, за змістом п.3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Отже, повернення ухвали у даному апеляційному провадженні на адресу суду із позначкою "неповна адреса" вважається належним повідомленням позивача про слухання справи, зважаючи на вищенаведене.

В судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду представник апелянта підтримав вимоги своєї скарги, просив задовольнити її в повному обсязі. Також, представник позивача в судовому засіданні ознайомився із матеріалами справи та підтвердив відсутність в них документів, які були покладені в обґрунтування вимог позову, зокрема, додаткової угоди №3 від 28.12.2015р. до договору та акту контрольного обміру №10 від 01.06.2016р. та відомості перерахунку вартості №10 до нього.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи позивача, заслухавши пояснення уповноваженого представника апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

08.07.2015р. між позивачем та відповідачем був укладений договір генерального підряду №22/15 на "Капітальний ремонт будівлі казарми за ГП №1, в/м №117, з внутрішніми інженерними мережами електрозабезпечення, водопроводу та каналізації, м. Миколаїв. Шифр-117/1-2" (надалі договір), за яким підрядник (відповідач) зобовязується, в межах динамічної ціни, виконати на свій ризик власними та залученими силами комплекс робіт по капітальному ремонту будівлі казарми за ГП №1, в/м №117, з внутрішніми інженерними мережами електрозабезпечення, водопроводу та каналізації, м. Миколаїв. Шифр-117/1-2 (далі - обєкт) зазначені у пункті 1.2 (далі-роботи), що пов'язані з передислокацією підрозділів з АР Крим, м. Севастополь, проведенням оргзаходів з мобілізації (згідно постанови Кабінету Міністрів України №65 від 01 березня 2014 року), та здати обєкт в експлуатацію замовнику, а замовник (позивач) зобовязується прийняти і оплатити вказані вище роботи.

Відповідно до п. 3.1 договору договірна ціна ремонту обєкта становить 998268,40 грн., в тому числі ПДВ - 166378,07 грн. на підставі розрахунків вартості робіт: договірної ціни та локальних кошторисів, які є невідємними частинами цього договору.

Згідно з п. 3.4 договору ціна цього договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін, що оформлюється відповідною додатковою угодою.

Пунктом 3.5 вказаного договору сторони визначили, що вартість доручених підряднику робіт на 2015 рік складає 448567,00 грн. за рахунок загального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до п. 4.1 договору оплата виконаних робіт з капітального ремонту обєкту проводиться замовником в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підрядника.

Згідно з п. 4.2 договору розрахунки за виконані роботи проводяться в межах договірної ціни на підстави витрат фактичних витрат підрядника на проведений капітальний ремонт Актів прийняття виконаних підрядних робіт за формою КБ-2в та фактичних витрат на проведений ремонт та Довідок про вартість виконаних підрядних робіт за формою КБ-3 (в т.ч. фонди: соціальне страхування, пенсійне та інш.). Документи про виконані роботи та їх вартість складаються і підписуються підрядником та передаються замовнику одночасно з документами, що засвідчують приховані роботи, акти на випробування внутрішніх та зовнішніх мереж після проведення ремонтно-будівельних робіт узгоджених у відповідних установах та службах з висновком про придатність до використання, та документів, що підтверджують фактичні витрати підрядника на ремонт обєкта, а саме накладні, податкові накладні, табеля, наряди, акти, посвідчення товаро-транспортних накладних, шляхові листи, наряди на роботу машин і механізмів та інші.

Відповідно до п. 4.5 договору розрахунки проводяться шляхом оплати замовником протягом 30 банківських днів після підписання сторонами Актів прийняття виконаних підрядних робіт за формою КБ-2в та Довідок про вартість виконаних підрядних робіт за формою КБ-3. Терміни оплати можуть змінюватися по мірі надходження коштів на рахунок замовника.

Згідно з п. 4.6 договору якщо замовник не сплатив за виконані роботи в термін 60 банківських днів після підписання сторонами Актів прийняття виконаних підрядних робіт за формою КБ-2в та Довідок про вартість виконаних підрядних робіт за формою КБ-3, підрядник має право припинити виконання робіт, але не раніше ніж через 10 днів після повідомлення про це замовника. У випадку затримки перерахувань платежів більш ніж на 90 банківських днів, підрядник має право розірвати договір в односторонньому порядку і вимагати сплати неустойки (пені) і відшкодування збитків за утримання обєкту у частині, не покритою неустойкою (пенею). Після повідомлення про це замовника, підрядник звільняється від матеріальної відповідальності за цілість виконаних робіт після передачі обєкта замовнику, за винятком гарантійного терміну експлуатації завершених етапів робіт.

Пунктом 4.8 зазначеного договору сторони узгодили, що право власності на закінчені роботи переходить до замовника з моменту підписання акту прийому виконаних будівельно-монтажних робіт (форма КБ-2в), тобто власником результату виконаних робіт являється замовник, при цьому підрядник несе відповідальність за збереження прийнятих робіт до передачі підрядником обєкту для подальшої експлуатації.

Відповідно до п. 5.1 договору строк (термін) виконання робіт до 30.10.2015 р.

Згідно з п. 16.1 договору приймання-передача закінчених робіт проводиться у порядку, встановленому нормативними актами та договором підряду. Після одержання повідомлення підрядника про готовність до передачі закінчених робіт (обєкта ремонту) замовник зобовязаний негайно розпочати їх приймання.

Пунктом 16.2 зазначеного договору сторони визначили, що передача підрядником закінчених робіт і приймання їх замовником оформляється актом вводу обєкта в експлуатацію, та декларацією про закінчення ремонту.

Відповідно до п. 16.7 договору підписання акта приймання-передачі обєкта ремонту є підставою для проведення остаточних розрахунків між сторонами.

Звертаючись до суду першої інстанції із позовом, позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що в ході проведених контрольних обмірів обсягів виконаних робіт згідно актів форми №КБ-2в приймання виконаних будівельних робіт за договором генерального підряду №22/15 на "Капітальний ремонт будівлі казарми за ГП №1, в/м №117, з внутрішніми інженерними мережами електрозабезпечення, водопроводу та каналізації, м. Миколаїв. Шифр-117/1-2" від 08.07.2015р. виявлено невідповідність зазначених в актах обсягів робіт фактично виконаним, що призвело до завищення їх вартості.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає, що згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої, сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За договором будівельного підряду підрядник зобов'язується виконати будівельні роботи, а замовник прийняти об'єкт або закінченні будівельні роботи та оплатити їх (ч.1, 2 ст. 875 Цивільного кодексу України, ч. 1,2 ст. 318 Господарського кодексу України).

Згідно зі статтею 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Договором генерального підряду №22/15 на "Капітальний ремонт будівлі казарми за ГП №1, в/м №117, з внутрішніми інженерними мережами електрозабезпечення, водопроводу та каналізації, м. Миколаїв. Шифр-117/1-2" від 08.07.2015 р. не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів.

Відповідно до частини 4 статті 879 Цивільного кодексу України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Згідно з частиною 4 статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

У даному випадку виконані відповідачем роботи були прийняті позивачем у порядку, встановленому договором та приписами статті 882 Цивільного кодексу України, а саме шляхом підписання відповідних актів.

Відповідно до статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Як вбачається із матеріалів справи, 17.08.2015р. між сторонами була укладена додаткова угода №1 до договору, якою, зокрема, сторони змінили договірну ціну капітального ремонту обєкта, яка визначається згідно ДСТУ Б Д 1.1-1:2013 та становить 998268,40 грн.

Також, даною додатковою угодою сторони змінили терміни виконання робіт та узгодили, що строк (термін) виконання робіт до 30 жовтня 2015 р.

Крім того, цією угодою сторони внесли зміни до статтю 19 "строк та термін дії договору" та узгодили, що цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 30.10.2015р. в частині виконання робіт, а в частині розрахунків до повного виконання, але не пізніше 31.12.2015р.

07.09.2015р. був затверджений позивачем дефектний акт, на підставі якого сторонами скориговано обсяг робіт.

09.10.2015р. укладено додаткову угоду №2 до договору, якою сторони, зокрема, змінили договірну ціну капітального ремонту обєкта, терміни виконання робіт, строк та термін дії договору.

Так, договірна ціна капітального ремонту обєкта становить 1164619,20 грн., в тому числі ПДВ 194103,20 грн., на підставі розрахунків вартості робіт: договірної ціни та локальних кошторисів, які є невідємними частинами цього договору. Строк (термін) виконання робіт до 30 грудня 2015р. Цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 30 грудня 2015р. в частині виконання робіт, а в частині розрахунків до повного виконання, але не пізніше 31 грудня 2015 р.

04.12.2015р. був затверджений позивачем дефектний акт, на підставі якого сторонами скориговано обсяг робіт.

Згідно з договірною ціною, ціна договору є динамічною, складена в поточних цінах станом на 15.09.2015р. та складає 1164619,20 грн., в тому числі ПДВ 194103,20 грн.

У позовній заяві позивач вказує, що договірна ціна капітального ремонту визначена сторонами як динамічна та складає 1105150,30 грн. згідно з п. 3.1 договору зі змінами, внесеними додатковою угодою №3 від 28.12.2015р.

Однак, позивач не надав господарському суду додаткової угоди №3 від 28.12.2015 р. до договору генерального підряду №22/15 на "Капітальний ремонт будівлі казарми за ГП №1, в/м №117, з внутрішніми інженерними мережами електрозабезпечення, водопроводу та каналізації, м. Миколаїв. Шифр-117/1-2" від 08.07.2015р. Вищезазначену обставину, а саме відсутність додаткової угоди №3 до договору підтвердив позивач у судовому засіданні.

Позивачем були прийняті роботи за договором на загальну суму 1105150,30 грн., що підтверджується актом №1 від 15.10.2015р. приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2015р., актом №2 від 18.11.2015р. приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2015 р. та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати від 15.10.2015р. за жовтень 2015р., підписаними підрядником та замовником без зауважень.

Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2015 р. позивач господарському суду не надав.

Як зазначає позивач у позовній заяві, він оплатив відповідачу роботи з капітального ремонту за договором №22/15 від 08.07.2015 р. в загальній сумі 1105150,30 грн.

В подальшому, в ході проведених контрольних обмірів виконаних робіт згідно вказаних актів форми №КБ-2в, виявлено невідповідність зазначених в актах обсягів робіт фактично виконаним, що призвело до завищення їх вартості. Так, встановлено невідповідність обсягів включених до акту форми №КБ-2в робіт фактично виконаним на суму 67053,92 грн., що підтверджується копіями акту контрольного обміру №10 від 01.06.2016р. та відомості перерахунку вартості №10 до нього. З результатами контрольних обмірів відповідач ознайомлений, про що свідчить підпис і печатка підприємства, без заперечень з боку підприємства.

Однак, як вірно вказано судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, та підтверджено після ознайомлення із матеріалами справи представником позивача, в матеріалах справи відсутні копії акту контрольного обміру №10 від 01.06.2016 р. та відомості перерахунку вартості №10 до нього.

Натомість, є копії акту контрольного обміру №10 від 28.04.2016р. та відомості перерахунку вартості №10 до нього, з яких убачається, що вони складені з іншим підрядником ПП "Комунсервіс Плюс", за іншим актом приймання виконаних будівельних робіт форми №КБ-2в за грудень 2015р., з іншим обєктом (капітальний ремонт споруди навісу по ГП №157, в/м №72, м. Миколаїв. Шифр-72/157-2) та за іншим договором - №105/15 від 30.11.2015р.

Відповідно до частини 1 статті 849 Цивільного кодексу України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.

Згідно з частинами 1, 2 статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Відтак, недоліки, на які посилається позивач у позовній заяві, є явними, тобто такими, що повинні були бути виявлені або під час виконання робіт (ст. 849 Цивільного кодексу України), або в момент їх прийняття (ст. 853 Цивільного кодексу України).Однак, доказів здійснення відповідного позивач також не надав.

До того ж, слід зазначити, що відповідно до п. 100 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2005р. №668, у разі виявлення невідповідності робіт, пред'явлених до оплати, встановленим вимогам, завищення їх обсягів або неправильного застосування кошторисних норм, поточних цін, розцінок та інших помилок, що вплинули на ціну виконаних робіт, замовник має право за участю підрядника скоригувати суму, що підлягає сплаті.

З аналізу вказаних норм вбачається, що передбачене законодавством право замовника (позивача) за певних обставин скоригувати суму, що підлягає сплаті за договором підряду, може бути реалізовано до остаточного прийняття виконаних робіт. Однак, в даному випадку виконані відповідачем роботи за актами виконання робіт за формою КБ-2в були прийняті позивачем без жодних зауважень, доказів внесення відповідних змін до договорів підряду позивачем до суду не надано.

Відповідно до ч.ч.1,3 статті 632 цього ж кодексу ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін; зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Таким чином, позивач, вимагаючи повернення частини виконаного за договором фактично вимагає перегляду ціни договору після його виконання, що є порушенням вказаних вимог чинного законодавства.

Згідно частини 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно Постанови Пленуму Вищого господарського суд України "Про судове рішення" №6 від 23.03.2012р. рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто зясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

За таких обставин, позивач під час розгляду його апеляційної скарги не надав жодного належного матеріального доказу обґрунтованості та правомірності своїх вимог. Наведені ним в апеляційній скарзі доводи про порушення судом норм матеріального та процесуального права нічим не обґрунтовані та не узгоджуються з наявними у справі матеріалами. Його позиція не підтверджена належними та допустимими доказами. Тому, вказані вимоги заявника, що зазначені в апеляційній скарзі, не підлягають задоволенню, а наведені на їх підтвердження доводи не можуть бути прийнятими до уваги колегією суддів в якості підстав для скасування прийнятого у даній справі рішення.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, керуючись ст.ст.49, 99 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги не підлягають відшкодуванню позивачу.

Керуючись ст.ст.91, 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. 105, Господарського процесуального кодексу України колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 27.03.2017р. у справі №922/217/17 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 17 липня 2017 року.

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.В. Россолов

Суддя П.В. Тихий