ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2017 року Справа № 917/508/17

за позовом Полтавського районного центру зайнятості, вул. Небесної Сотні, 3, м. Полтава, 36037

до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, вул. Пушкіна, 83, м. Полтава, 36014

про стягнення 20 938,19 грн.

Головуючий суддя Білоусов С.М.

Судді Пушко І.І., Гетя Н.Г.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1;

від відповідача: ОСОБА_2

В судовому засіданні суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 85 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Суть спору: Розглядається позовна заява Полтавського районного центру зайнятості про стягнення з Головного управління Національної поліції в Полтавській області 20 938,19 грн., виплачених як допомога по безробіттю гр. ОСОБА_3

Представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечує та вважає, що задоволення його призведе до подвійної відповідальності, що суперечить нормам Конституції України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд встановив:

Полтавський районний центр зайнятості звернувся до господарського суду Полтавської області з позовом до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про стягнення 20 938,19 грн. відшкодування допомоги по безробіттю.

В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на те, що гр. ОСОБА_3 перебував на обліку в Полтавському районному центрі зайнятості, як безробітний з 22.07.2016 року по 23.01.2017 року.

Як свідчать матеріали справи, позивачем було виплачено гр. ОСОБА_3 допомогу по безробіттю у сумі 20 938,19 грн., що підтверджується відомостями виплат за видами забезпечення та платіжними дорученнями (а. с. 54-92).

Незаконність звільнення з посади вказаної особи відповідачем була встановлена постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 26.12.2016 року у справі № 816/1097/16, якою гр. ОСОБА_3 було поновлено на посаді заступника начальника сектору Полтавського районного відділення поліції Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області з 09.07.2016 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

23.01.2017 року Полтавським районним центром зайнятості відповідно до ст. 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", прийнято наказ № 8 про повернення коштів Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області, виплачених як допомога по безробіттю гр. ОСОБА_3

Позивачем відповідачу було надіслано вказане рішення разом з наказом № 8 від 23.01.2017 р. про повернення допомоги по безробіттю, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення останньому 26.01.2017 р., однак доказів реагування відповідачем на вказану претензію сторонами до матеріалів справи не подано.

При прийнятті рішення суд виходить з наступного.

Права, обов'язки та відповідальність у сфері страхування на випадок безробіття визначено розділом VII Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Згідно ч. 1 ст. 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України крім іншого має право стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Таким чином, обов'язок з відшкодування виплаченої допомоги по безробіттю в разі поновлення безробітного на посаді на підставі рішення суду покладається на роботодавця.

У даному випадку, роботодавцем звільненого та поновленого на підставі судового рішення гр. ОСОБА_3 є відповідач, а тому, останній зобов'язаний відшкодувати виплачену позивачем вказаній особі суму допомоги у зв'язку з безробіттям.

На час розгляду справи доказів перерахування коштів в сумі 20 938,19 грн. на користь Полтавського районного центру зайнятості відповідачем не надано.

Відповідач заперечує щодо позову, у зв'язку з тим, що задоволення його призведе до подвійної відповідальності, що суперечить нормам Конституції України.

Однак суд доводи відповідача відхиляє, оскільки Головне управління Національної поліції в Полтавській області поновило працівника й оплатило йому заробітну плату за час вимушеного прогулу, а не компенсувало допомогу по безробіттю, яку отримував працівник від позивача.

В даному випадку це не є подвійною відповідальністю.

Заявлена до стягнення сума була сплачена позивачем як допомога по безробіттю у зв'язку з наданням гр. ОСОБА_3 статусу безробітного.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Згідно зі ст. 49 ГПК України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Позивач звільнений від сплати судового збору згідно п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", в зв'язку з цим судовий збір стягується з відповідача в дохід бюджету.

На підставі матеріалів справи та керуючись статтями 32, 33, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Полтавській області (вул. Пушкіна, 83, м. Полтава, 36014, ) на користь Полтавського районного центру зайнятості, вул. Небесної Сотні, 3, м. Полтава, 36037, ) грошові кошти в розмірі 20 938,19 грн.

3. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Полтавській області (вул. Пушкіна, 83, м. Полтава, 36014, ) в дохід Державного бюджету України (рахунок УДКСУ у м. Полтаві, р/р 3002 в ГУ ДКСУ у Полтавській області, МФО 831019, , код платежу 22030101) 1600,00 грн. судового збору.

4. Видати накази з набранням цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 10.07.2017 року.

Головуючий суддя Білоусов С.М.

Суддя Пушко І.І.

Суддя Гетя Н.Г.