номер провадження справи 4/76/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2017 Справа № 908/910/17

м. Запоріжжя

За позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, (04116, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, буд. 6)

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Запоріжгаз Збут (69035, м. Запоріжжя, вул. Заводська, буд. 7)

про визнання правочину недійсним

Суддя Зінченко Н.Г.

За участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_2, довіреність № 14-66 від 14.04.2017;

від відповідача ОСОБА_3, довіреність № Др-45-1216 від 27.12.2016;

СУТЬ СПОРУ:

28.04.2017 до Господарського суду Запорізької області звернулося Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Запоріжгаз Збут, м. Запоріжжя про визнання правочинну недійсним.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справ між суддями від 28.04.2017 справу № 908/910/17 призначено до розгляду судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою від 28.04.2017 порушено провадження у справі № 908/910/17, справі присвоєно номер провадження 4/76/17, судове засідання призначено на 29.05.2017, у сторін витребувані документи і докази, необхідні для вирішення спору.

Ухвалою від 29.05.2017 строк розгляду справи за клопотанням позивача продовжено на п'ятнадцять днів до 13.07.2017, судове засідання призначено на 12.07.2017.

Заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на ст. ст. 204, 215, 601 ЦК України, ст. 231 ГК України, ст. ст. 1, 2, 12, 54-57, 61, 64, 66, 67, 82-85 ГПК України і полягають в тому, що позивачу від відповідача надійшла заява № Zpz-CK-3892-1216 від 21.12.2016 про припинення зобовязань зарахуванням зустрічних однорідних вимог на суму 1105365,52 грн, з якою позивач не погоджується, що слугувало підставою для звернення до суду із даною позовною заявою.

Відповідач у відзиві № Zpz-CK-2235-0517 від 29.05.2017 на позовну заяву проти позову заперечує зазначаючи, що позивачем не було поставлено відповідачеві у повному обсязі газ по договору № 15-721-Н від 30.06.2015 на купівлю-продаж природного газу, у звязку з чим відповідач нарахував позивачу до стягнення пеню та штраф в порядку ст. 231 ГК України в сумі 30167389,10 грн. У звязку із виникненням зустрічної заборгованості відповідача перед позивачем в розмірі 1105365,52 грн за рішенням суду по справі № 908/2253/16, останню суму було зараховано як зустрічну однорідну вимогу шляхом направлення позивачу заяви № Zpz-CK-3892-1216 від 21.12.2016.

За письмовими клопотаннями представників сторін розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Представник позивача в судовому засіданні 12.07.2017 позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 12.07.2017 проти задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просив у позові відмовити.

В судовому засіданні 12.07.2017 справу розглянуто, прийнято та оголошено, на підставі ст. 85 ГПК України, вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи у їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін в судових засіданнях, суд

ВСТАНОВИВ:

26.12.2016 на адресу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (позивач у справі) від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз Збут» (відповідач у справі) надійшла заява № Zpz-CK-3892-1216 від 21.12.2016 про припинення зобов'язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог (далі - заява).

Зазначеною заявою відповідач повідомив позивача, що відповідно до рішення Господарського суду Запорізької області від 09.11.2016 у справі № 908/2253/16 відповідач має заборгованість перед позивачем у сумі 1105365,52 грн.

Також відповідач зазначив, що відповідно до вимоги від 19 грудня 2016 року № Zpz-CK-3892/1-1216 за договором № 15-721-Н від 30.06.2015 (далі - вимога) позивач станом на 21 грудня 2016 року має заборгованість перед відповідачем у сумі 30167389,10 грн, зокрема:

- 21720520,15 грн - 0,1 відсоток пені за прострочення виконання негрошового зобов'язання,

- 8446868,95 грн - 7 відсотків штрафу за прострочення виконання негрошового зобов'язання понад 30 днів.

Таким чином, відповідач вважає зазначені вище зобов'язання зустрічними, однорідними та такими, зарахування яких допускається законодавством України.

Беручи до уваги зазначене, відповідач, керуючись ст. 601 Цивільного кодексу України, повідомив позивача про припинення зобов'язання відповідача щодо сплати заборгованості на суму 1105365,52 грн на користь позивача шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

У зв'язку з наведеним, відповідач зменшив дебіторську заборгованість 0,1 відсотка пені за прострочення виконання негрошового зобов'язання позивача, що виникла на підставі договору № 15-721-Н від 30.06.2015, на суму 1105365,52 грн та, відповідно, зменшив кредиторську заборгованість перед позивачем згідно рішення Господарського суду Запорізької області № 908/2253/16 від 09.11.2016 на суму 1105365,52 грн.

Отже, відповідачем вчинено односторонній правочин.

Предметом розгляду по даній справі є позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України м. Київ до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Запоріжгаз Збут, м. Запоріжжя про визнання правочинну недійсним.

Проаналізувавши норми законодавства, оцінивши надані докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Умовою, за наявності якої можливе припинення зобов'язання зарахуванням, є ясність вимог, коли між сторонами немає спору відносно характеру зобов'язання, його змісту, умов виконання тощо.

Враховуючи, що позивач після отримання заяви відповідача про вчинення одностороннього правочину по зарахуванню зустрічних однорідних вимог звернувся з даним позовом до суду, з чого вбачається, що він протиставляє вимозі відповідача певні заперечення, суд в межах провадження у даній справі зобов'язаний встановити дійсність (підстави, характер, розмір, настання терміну сплати) вимог відповідача щодо яких останній вчинив правочин по зарахуванню однорідних вимог позивача.

Підставою для нарахування штрафних санкцій відповідачем позивачеві в сумі 30167389,10 грн слугувало невиконання останнім умов договору № 15-721-Н від 30.06.2015 на купівлю-продаж природного газу (далі договір купівлі-продажу), відповідно до п. 1.1 якого продавець (Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України) зобовязався передати у власність покупцю (ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Запоріжгаз Збут) у 2015 році природний газ, а покупець зобовязався прийняти та оплатити газ на умовах договору.

Пунктом 2.1 договору купівлі-продажу сторони погодили, що продавець передає покупцеві у період з 01 липня 2015 року по 31 грудня 2015 року газ в обсязі до 140467 тис. куб. м, у тому числі по місяцях кварталів: липень 5901 тис. куб. м, серпень 6083 тис. куб. м, вересень 6915 тис. куб. м (ІІІ кв. 18899 тис. куб. м); жовтень 23161 тис. куб. м, листопад 40764 тис. куб. м, грудень 57643 тис. куб. м (ІV кв. 121568 тис. куб. м). Тобто, пунктом 2.1 договору купівлі-продажу визначено максимальний обсяг газу, який позивач може передати відповідачеві в період з 01 липня 2015 року по 31 грудня 2015 року - до 140467 тис. куб. м.

Як вбачається з актів приймання-передачі природного газу, в липні 2015 року фактично позивачем було передано відповідачеві 6011,744 тис. куб. м, серпні 2015 року 5729,860 тис. куб. м, вересні 2015 року 5339,900 тис. куб. м, жовтні 2015 року 15248,565 тис. куб. м, листопаді 2015 року 31166,452 тис. куб. м та грудні 2015 року 3462,939 тис. куб. м.

Таким чином, з актів приймання-передачі природного газу за період з 01 липня 2015 року по 31 грудня 2015 року вбачається, що в серпні-грудні 2015 року позивачем було передано відповідачеві газ в обсягах менших, ніж максимально погоджений сторонами.

Частиною 2 статті 231 ГК України визначено, що у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Відповідачем було нараховано позивачеві штрафні санкції на суму 30167389,10 грн (21720520,15 грн - 0,1 відсоток пені за прострочення виконання негрошового зобов'язання; 8446868,95 грн - 7 відсотків штрафу за прострочення виконання негрошового зобов'язання понад 30 днів) за недопоставку природного газу.

Разом з тим, суд враховує, що сторонами в пункті 2.1 договору купівлі-продажу визначено максимальний обсяг газу, який позивач може передати відповідачеві в період з 01 липня 2015 року по 31 грудня 2015 року - до 140467 тис. куб. м.

Враховуючи специфіку товару природний газ - відповідачу був поставлений фактично спожитий ним обсяг газу, про що сам відповідач склав відповідні акти приймання-передачі природного газу. Отже, позивач обєктивно не мав змоги поставити повний замовлений обсяг природного газу для відповідача, оскільки протягом місяця поставки газу відповідач використав той обсяг газу, який йому був потрібен і більшої кількості газу не потребував. Жодних доказів звернення до позивача з вимогами допоставити газ або доказів отримання додаткових обсягів газу у третіх осіб відповідачем не надано. Також не надано доказів припинення постачання газу позивачем. Відповідач фактично міг отримати від позивача той обсяг газу, який йому був потрібен у період з 01 липня 2015 року по 31 грудня 2015 року.

Таким чином, нарахування відповідачем позивачеві штрафних санкцій в сумі 30167389,10 грн є безпідставним.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

З врахуванням викладеного вище, односторонній правочин ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Запоріжгаз Збут заява № Zpz-CK-3892-1216 від 21.12.2016 про припинення зобовязань зарахуванням зустрічних однорідних вимог підлягає визнанню недійсним.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем надано усі докази на підтвердження своїх доводів, відповідачем останні не спростовано.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Запоріжгаз Збут, м. Запоріжжя про визнання правочинну недійсним задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати недійсним односторонній правочин ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Запоріжгаз Збут (69035, м. Запоріжжя, вул. Заводська, буд. 7, ) заяву № Zpz-CK-3892-1216 від 21.12.2016 про припинення зобовязань зарахуванням зустрічних однорідних вимог.

3. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Запоріжгаз Збут (69035, м. Запоріжжя, вул. Заводська, буд. 7, ) на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (04116, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, буд. 6 ) 1600 (одна тисяча шістсот) грн 00 коп. судового збору. Видати наказ.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 84, 85 ГПК України 14 липня 2017 р.

Суддя Н.Г.Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.