ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.07.2017 р. Справа№ 914/931/17

Господарський суд Львівської області у складі судді Галамай О.З.

при секретарі судового засідання Дубенюк Н.А.

розглянувши матеріали справи

за позовом: Заступника керівника Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області, м. Дрогобич, Львівська область, в інтересах держави в особі Львівської обласної державної адміністрації, м. Львів

до відповідача-1: ДП Дрогобицьке лісове господарство, м. Львів,

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю Курортний готель Лісова пісня, м. Трускавець, Львівська область.

про визнання недійсною додаткової угоди до договору та зобовязання звільнити земельну ділянку площею 4 га

В судове засідання зявились:

від прокуратури: ОСОБА_1- прокурор.

від позивача: ОСОБА_2 представник, довіреність від 04.01.2017 р.;

від відповідача-1: не зявився.

від відповідача-2: ОСОБА_3 представник, довіреність від 01.06.2017 р.

Представникам сторін роз'яснено їх права та обов'язки, передбачені статтями 20, 22 Господарського процесуального кодексу України.

Фіксація судового процесу технічними засобами в порядку статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України не здійснювалася через відсутність відповідного клопотання.

Суть спору: На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Заступником керівника Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області, в інтересах держави в особі Львівської обласної державної адміністрації до відповідача-1: Державного підприємства Дрогобицьке лісове господарство, відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю Курортний готель Лісова пісня про визнання недійсною додаткової угоди до договору та зобовязання звільнити земельну ділянку площею 4 га.

Ухвалою суду від 16.05.2017р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 13.06.2017р. Розгляд справи відкладався з підстав, викладених у відповідних ухвалах суду.

В судовому засіданні 04.07.2017 р. представники прокуратури та позивача позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві та пояснень, наданих в судовому засіданні.

Представник відповідача-1 в судове засідання не зявився.

Представник відповідача 2 в судовому засіданні щодо заявлених вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, письмових поясненнях (вх.№23446/17 від 03.07.2017 р.) та пояснень, наданих в судовому засіданні. Також підтримав клопотання про призначення комплексної судової експертизи (вх. № 2821/17 від 27.06.2017р.). В судовому засіданні пояснив про можливі наслідки визнання недійсною додаткової угоди № 1 від 09.10.2014 р. до договору довгострокового тимчасового користування лісами № 5 від 26.10.2012 року, зокрема: повернення сплаченого відповідачем-2 до державного бюджету збору за спеціальне використання лісових ресурсів, а також понесених Товариством з обмеженою відповідальністю Курортний готель Лісова пісня витрат на реалізацію інвестиційної програми, яка виконується відповідно до мети договору: використання корисних властивостей лісів для рекреаційних та культурно-оздоровчих цілей. Представник відповідача-2 зазначив, що наслідком визнання правочину недійсним буде порушення майнових інтересів держави, оскільки приведення лісової ділянки до стану, який існував на момент вчинення правочину, на сьогодні є неможливим і недоцільним, а роботи проведені лісокористувачем повинні бути оцінені і відшкодовані у грошовому еквіваленті. Крім того, у разі задоволення позову тимчасовий лісокористувач не зможе здійснювати господарську діяльність належним чином, оскільки наслідком реалізації інвестиційної програми є організація культурно-оздоровчого обслуговування готельно-оздоровчого комплексу «Лісова пісня». Тому вважає необхідним проведення комплексної судової експертизи для визнання вартості лісової ділянки, вартості витрат тимчасового лісокористувача на реалізацію інвестиційної програми та вирішення таких питань: як змінилася вартість лісової ділянки в результаті реалізації інвестиційної програми?; якими будуть екологічні наслідки припинення реалізації інвестиційної програми для конкретної лісової ділянки та флори регіону?

Представники прокуратури та позивача в судовому засіданні щодо зупинення провадження у даній справі на час проведення судової експертизи не заперечили.

Відповідно до статті 4-2 Господарського процесуального кодексу України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Частинами 2, 3 статті 4-3 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Предметом позову у даній справі є визнання недійсною додаткової угоди № 1 від 09.10.2014 р. до договору довгострокового тимчасового користування лісами № 5 від 26.10.2012 року, укладеною між ДП «Дрогобицьке лісове господарство», ТзОВ «Інвестиції та консалтинг» та ТзОВ «Курортний готель «Лісова пісня», та зобовязання ТзОВ «Курортний готель «Лісова пісня» звільнити лісову ділянку площею 4 га вартістю 42 447,16 грн., отриману за додатковою угодою № 1 від 09.10.2014 р. до договору довгострокового тимчасового користування лісами № 5 від 26.10.2012 року, укладеною між ДП «Дрогобицьке лісове господарство», ТзОВ «Інвестиції та консалтинг» та ТзОВ «Курортний готель «Лісова пісня».

Відповідно до частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Як стверджують відповідачі та вбачається із матеріалів справи, відповідно до мети договору: використання корисних властивостей лісів для рекреаційних та культурно-оздоровчих цілей, ТзОВ «Курортний готель «Лісова пісня» продовжує реалізацію інвестиційної програми щодо облаштування благоустрою на лісовій ділянці, що є предметом спірного правочину. Тобто відповідачі стверджують, що тимчасовий користувач реалізовуючи інвестиційну програму, несе витрати, які б за відсутності останньої здійснювалися за рахунок державного бюджету. Отже, наслідком визнання правочину недійсним буде порушення майнових інтересів держави, оскільки приведення лісової ділянки до стану, який існував на момент вчинення правочину, на сьогодні є неможливим і недоцільним, а роботи проведені лісокористувачем повинні бути оцінені і відшкодовані у грошовому еквіваленті.

Відповідно до частини 2 статті 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадку призначення господарським судом судової експертизи.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 22.03.2012 р. № 4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» розяснено, що відповідно до статті 1 Закону судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Водночас і згідно з частиною першою статті 41 ГПК експертиза призначається для з'ясування питань, що потребують спеціальних знань. Із сукупності наведених норм матеріального і процесуального права вбачається, що неприпустимо ставити перед судовими експертами правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду, зокрема, про відповідність окремих нормативних актів вимогам закону, про правову оцінку дій сторін тощо. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

З огляду на те, що визначення вартості лісової ділянки та вартості витрат тимчасового лісокористувача на реалізацію інвестиційної програми, а також вирішення питань: як змінилася вартість лісової ділянки в результаті реалізації інвестиційної програми?; якими будуть екологічні наслідки припинення реалізації інвестиційної програми для конкретної лісової ділянки та флори регіону?, потребує проведення спеціальних досліджень та володіння спеціальними знаннями, суд вважає за доцільне призначити у справі судову експертизу.

Відповідно до частини 1 статті 41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути розяснені судовим експертом. Проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України Про судову експертизу.

Відповідно до статті 7 Закону України Про судову експертизу, судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також у випадках і на умовах, визначених цим Законом, судові експерти, які не є працівниками зазначених установ.

З огляду на викладене, розглянувши клопотання відповідача-2 про призначення комплексної судової експертизи, проаналізувавши матеріали справи та заслухавши пояснення представників прокуратури та сторін, суд приходить до висновку про доцільність проведення комплексної судової експертизи. Для проведення даної судової експертизи матеріали справи слід направити Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Оскільки необхідність призначення у справі судової експертизи у справі виникла з метою зясування обставин, якими відповідач-2 обґрунтовує свої заперечення, суд вважає за необхідне витрати на проведення експертизи покласти на відповідача-2.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 41, 79, 86 Господарського процесуального кодексу України суд, -

УХВАЛИВ:

1. Призначити у справі № 914/931/17 судову експертизу.

2. Проведення судової експертизи доручити Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз (79000, м. Львів, вул. Липинського, 54).

3. На вирішення судового експерта поставити наступні запитання:

- яка вартість витрат тимчасового лісокористувача на реалізацію інвестиційної програми?

- чи правильно визначено позивачем вартість лісової ділянки?

- як змінилася вартість лісової ділянки в результаті реалізації інвестиційної програми?

- якими будуть екологічні наслідки припинення реалізації інвестиційної програми для конкретної лісової ділянки та флори регіону?

4. Відповідно до статті 4 Закону України Про судову експертизу попередити експерта про кримінальну відповідальність за статтями 384 та 385 Кримінального кодексу України.

5. Зобовязати відповідача-2: Товариство з обмеженою відповідальністю Курортний готель Лісова пісня оплатити вартість експертизи.

6. Зобовязати Львівський науково-дослідний інститут судових експертиз надати суду та надіслати сторонам обґрунтований письмовий висновок за результатами вирішення поставлених питань.

7. Зупинити провадження у справі № 914/931/17 до отримання висновку експерта.

Суддя Галамай О. З.