номер провадження справи 12/50/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2017 Справа № 908/624/17

Господарський суд Запорізької області у складі колегії суддів: головуючий суддя - Смірнов О.Г., судді - Боєва О.С., Дроздова С.С.,

За участю секретаря судового засідання Бамбизова М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 908/624/17

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат"

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 7650,00 грн.

за участю представників:

від позивача - Волошина Є.В., довіреність № 011.11-29 від 08.08.2016 року

від відповідача - ОСОБА_3, договір від 16.09.2016 року

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 23.05.2017 року за обопільним клопотанням представників сторін строк розгляду справи був продовжений на підставі ст. 69 ГПК України на п'ятнадцять календарних днів до 12.06.2017 року.

З метою усунення суперечностей у доводах та доказах сторін, у судовому засіданні 07.06.2017 року згідно вимог ст. 77 ГПК України була оголошена перерва до 12.06.2017 року, без винесення процесуального документу суду, за наслідком якого був складений протокол відповідно до вимог ст. 811 ГПК України.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 12.06.2017 року, у зв'язку зі складністю предмету спору, справу № 908/624/17 було передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Смірнов О.Г., судді - Боєва О.С., Дроздова С.С.

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 7650,00 грн. за договором оренди № 292 Д (2013) від 20.12.2013 року.

25.04.2017 року на адресу суду від позивача надійшли письмові пояснення згідно ст. 22 ГПК України, в яких останній зазначає, що 20.12.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (ПАТ «ЗАлК», Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Орендар) був укладений договір оренди № 292 Д (2013). До вказаного договору була укладена додаткова угода № 1 від 30.01.2015 року, відповідно до умов якої строк оренди та строк дії договору було продовжено до 31.01.2016 року. Вказує, що в силу приписів ст. 764 ЦК України, ч. 4 ст. 284 ГК України договір не припинив свою дію і є продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, у зв'язку з чим нараховувалась орендна плата та направлялись рахунки і акти виконаних робіт на адресу відповідача. Позивач зазначає, що згідно п. 4.2. договору у разі дострокового повного або часткового повернення об'єкту оренди термін оренди припиняється з моменту оформлення акту прийому-передачі. Втім, зважаючи на те, що на даний час об'єкт оренди не було передано, на території підприємства знаходиться майно відповідача, ПАТ «ЗАлК» продовжує нарахування орендної плати за договором оренди № 292 Д (2013) від 20.12.2013 року. Разом з тим щодо наявності претензій до відповідача вказує, що чинним законодавством України не передбачена заборона звертатись з позовом до суду у випадку порушень договірних зобов'язань контрагентом без попереднього пред'явлення претензії навіть якщо таки обов'язок прямо передбачений договором. Крім того вказує, що згідно тлумачення Конституційного суду України у справі № 1-2/2002 від 09.07.2002 року обов'язкове досудове врегулювання спорів, яке виключає можливість прийняття позовної заяви до розгляду і здійснення за нею правосуддя, порушує право особи на судовий захист, можливість досудового врегулювання спорів є правом, а не обов'язком особи, яка потребує захисту.

Разом з тим 25.04.2017 року на адресу суду від позивача надійшло нормативне обґрунтування позовних вимог, в якому останній зазначає, що свої зобов'язання за договором оренди № 292 Д (2013) від 20.12.2013 року ним виконано у повному обсязі, а саме - спірне майно передано відповідачу в оренду, що підтверджується актом прийому-передачі. Додатковою угодою № 1 від 30.01.2015 року термін оренди було продовжено до 31.01.2016 року. Вказує, що згідно п. п. 5.1., 5.4. вказаного договору розмір щомісячної орендної плати складає 450 грн., оплата послуг оренди здійснюється не пізніше 10 числа поточного місяця, орендна плата сплачується Орендарем незалежно від результатів господарської діяльності з дня передачі йому об'єкта оренди за актом прийому-передачі і до дня повернення Орендодавцю (включно). Позивач зазначає, що орендоване майно на день звернення до суду не було повернуто, станом на 27.03.2017 року за відповідачем рахується заборгованість по сплаті орендної плати за договором № 292 Д (2013) від 20.12.2013 року в розмірі 7650,00 грн.

Безпосередньо в судовому засіданні 07.06.2017 року представник позивача надав суду клопотання про долучення до матеріалів справи документів, а саме копій рахунків та актів здачі-прийняття робіт.

Представник позивача в судовому засіданні 07.06.2017 року надав із супровідним листом копію акта звірки розрахунків для долучення до матеріалів справи.

Відповідач у справі - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 надав суду заперечення на позовну заяву в порядку ст. 22 ГПК України, в якому зазначає наступне:

- термін дії договору оренди № 292Д (2013) від 20.12.2013 року сплив 31.01.2016 року;

- з 24.12.2015 року позивач фактично позбавив відповідача доступу до орендованого приміщення;

- 29.12.2016 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до позивача з листом, в якому просив підписати акт прийому-передачі майна та відповідно розірвання договору, але реакції на вказаний лист не було, аж до моменту звернення позивача до суду;

- додатково повідомляє, що згідно з п. 9.7. договору оренди № 292Д (2013) від 20.12.2013 року претензійний порядок досудового врегулювання спорів є обов'язковим, натомість ні рахунків, а ні претензій ФОП ОСОБА_1 отримано не було;

- вважає, що був позбавлений права узгодити реально наявні заборгованості та відповідно вирішити справу у позасудовому порядку.

12.06.2017 року на адресу суду від позивача надійшов лист № 74юр/2017 від 12.06.2017 року, за змістом якого останній надає на виконання вимог суду додатково сформовані акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) за період з березня 2016 року по лютий 2017 року за договором оренди № 292 Д(2013), оскільки два примірника вказаних актів направлялися для підписання на адресу відповідача поштою, проте останнім не були повернуті.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 06.07.2017 року задоволено заяву відповідача про перенесення слухання справи на іншу дату, а саме відкладений розгляд справи на 12.07.2017 року о 10:15.

06.07.2017 року на адресу суду від позивача надійшли письмові пояснення в порядку ст. 22 ГПК України, в яких останній зазначає, що отримання акту приймання-передачі робіт та рахунку за грудень 2014 року, листопад 2015 року та погодження з сумою нарахованої орендної плати відповідачем підтверджується підписаним ФОП ОСОБА_1 актом звірки. Вказує, що докази направлення ФОП ОСОБА_1 актів приймання-передачі робіт та рахунків за договором оренди № 292Д(2013) від 20.12.2013 року були долучені до матеріалі справи у судовому засіданні 12.06.2017 року. Разом з тим позивач підтверджує, що отримав від відповідача лист № 75 від 29.12.2016 року, в якому останній зазначив, що акти виконаних робіт позивач йому не надавав та орендна плата не нараховувалась. Втім вказує, що всі акти виконаних робіт разом з рахунками направлялись на юридичну адресу відповідача (дублікати цих актів та рахунків були долучені до матеріалів справи). Також зазначає, що у січні 2017 року під час перебування відповідача на території ПАТ «ЗАлК» йому повторно були вручені акти виконаних робіт за договором № 246Д (2013) від 24.09.2016 року, від отримання дублікатів актів виконаних робіт та рахунків за договором № 292Д(2013) від 20.12.2013 року ОСОБА_1 відмовився. Також позивач зазначає, що з грудня 2015 року по теперішній час підписаний з боку відповідача акт прийому-передачі майна на адресу позивача не надходив.

Представник позивача в судовому засіданні 12.07.2017 року підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні. При цьому повідомив суду, що періодом, за який він просить стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати за договором № 292Д (2013) від 20.12.2013 року, є: з липня 2015 року по лютий 2017 року.

Представник відповідача в судовому засіданні 12.07.2017 року проти позову заперечив.

З'ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи позивача, заперечення відповідача, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 20.12.2013 року між Публічним акціонерним товариством "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат", далі Орендодавець, та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, далі Орендар, був укладений договір оренди № 292 Д(2013), далі Договір.

До вказаного договору між сторонами були підписані додаткова угода № 1 від 30.01.2015 року та додаткова угода № 2 від 28.09.2015 року.

Відповідно до пунктів 1.1 - 1.4 Договору Орендодавець зобов'язується передати, а Орендар зобов'язується прийняти у тимчасове користування приміщення Будівлі побутового комбінату уч. № 3 РЭО інв. № 305 площею 32,0 кв.м, далі Об'єкт оренди, що належить Орендодавцю і розташований за адресою: АДРЕСА_2 Загальний вигляд і планування Об'єкта оренди вказані в Додатку № 1 до цього Договору. Розміри, строки та порядок сплати Орендарем орендної плати вказані в розділі 5 цього Договору. Стан Об'єкту оренди на момент передачі визначається в Акті прийому-передачі.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що Об'єкт оренди надається Орендарю для використання як складське приміщення.

Згідно з пунктами 3.1 - 3.4. Договору передача Об'єкта оренди проводиться представниками сторін на підставі Акту прийому-передачі. В Акті прийому-передачі вказується стан Об'єкту оренди на момент передачі. Об'єкт оренди повинен бути переданий Орендодавцем та прийнятим Орендарем протягом 15 календарних днів з моменту підписання Договору. З моменту оформлення Акту прийому-передачі Об'єкт оренди вважається переданим Орендарю.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов Договору за актом приймання-передачі від 01.02.2014 року позивач передав, а відповідач прийняв Будівлю уч. № 3 РЕО /частина ст.стол./ інв. № 305 площею 32,0 кв.м.

Умовами пунктів 4.1. (в редакції додаткової угоди № 1 від 30.01.2015 року), 4.2. Договору термін оренди починається з моменту підписання Акта приймання-передачі та діє до 31.01.2016 року. Термін оренди може бути змінений за згодою сторін. У разі дострокового повного або часткового повернення Об'єкту оренди, термін оренди припиняється з моменту оформлення Акту прийому-передачі.

Відповідно до пунктів 5.1. - 5.5. Договору розмір орендної плати за використання Орендарем Об'єкта оренди складає за кожен місяць оренди 450,00 грн. (чотириста п'ятдесят грн. 00 коп.), у тому числі ПДВ. Орендар відшкодовує вартість комунальних послуг у складі орендної плати. Орендар не пізніше 10 числа поточного місяця здійснює 100% оплату послуг з оренди в розмірі згідно п. 5.1. цього Договору. Орендна плата сплачується Орендарем незалежно від результатів його господарської діяльності з дня передачі йому Об'єкта оренди за Актом прийому-передачі і до дня його повернення Орендодавцю (включно). Закінчення строку дії Договору не звільняє Орендаря від обов'язку сплатити заборгованість з орендної плати, якщо така виникла, у повному обсязі. Розмір орендної плати підлягає перегляду за згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди при зміні витрат Орендодавця на утримання Об'єкта оренди.

Умовами п. 5.6. Договору сторони визначили, що для фіксації процесу виконання цього Договору Орендодавець щомісяця, не пізніше останнього дня звітного місяця складає та протягом 5 (п'яти) робочих днів надсилає на адресу Орендаря рекомендованою кореспонденцією або передає у той же термін, уповноваженому представнику Орендаря два примірника Акту виконаних робіт (наданих послуг) з оренди, а Орендар зобов'язаний протягом 5 (п'яти) робочих днів з моменту отримання підписати та повернути Орендодавцю один примірник Акту або надати мотивовану відмову від його підписання. У разі якщо після закінчення зазначеного вище терміну від Орендаря не буде отримано підписаного та скріпленого печаткою Акту або письмову мотивовану відмову, Акт вважається підписаним, факт надання Орендодавцем послуг з оренди за звітний період - доведеним. Орендодавець вважається таким, що виконав належним чином свої обов'язки з відправки Акту, якщо він направлений на адресу Орендаря рекомендованою кореспонденцією або переданий уповноваженому представнику Орендаря.

Згідно підпунктів 6.2.2, 6.2.10 пункту 6.2 Договору Орендар зобов'язується: сплачувати орендну плату у розмірі, порядку і в строки, зазначені в розділі 5 цього Договору, по закінченню терміну дії його Договору повернути в порядку, передбаченому у розділі 8 цього Договору Об'єкт оренди Орендодавцю в технічно належному стані, не гіршому, ніж на момент його передачі Орендарю, з урахуванням нормального зносу.

Розділом 8 Договору сторони узгодили порядок повернення Об'єкта оренди Орендодавцю, а саме повернення Об'єкту оренди Орендодавцю здійснюється представниками сторін із складання Акту приймання-передачі (п. 8.1). Не пізніше останнього дня оренди Об'єкт оренди повинен бути звільнений Орендарем і підготовлений до передачі Орендодавцю (п. 8.2.). Об'єкт оренди повинен бути переданий Орендарем та прийнятий Орендодавцем протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту закінчення терміну оренди (п. 8.3). З моменту оформлення Акту прийому-передачі, Об'єкт оренди вважається повернутим Орендодавцю (п. 8.4). Об'єкт оренди повинен бути повернений в належному стані, не гіршому, ніж на момент його передачі Орендарю, з урахуванням нормального зносу.

Згідно з п. 10.1. Договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 30.01.2015 року) цей Договір набуває чинності з моменту підписання і діє до 31.01.2016 року.

Позивач в позові вказує, що свої зобов'язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме - передав відповідачу в оренду спірне майно, що підтверджується Актом прийому-передачі. При цьому зазначає, що станом на 27.03.2017 року за відповідачем рахується заборгованість зі сплати орендної плати за Договором в сумі 7650,00 грн. Разом з тим позивач вказує, що орендоване майно на день звернення до суду йому не було повернуто.

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов договору оренди № 292Д (2013) від 20.12.2013 року позивачем за заявлений період з липня 2015 року по лютого 2017 року були виписані рахунки-фактури на оплату орендної плати, зокрема:

- рахунок-фактура № Z-00000572 від 31.07.2015 року за оренду приміщення на суму 450,00 грн.;

- рахунок-фактура № Z-00000646 від 31.08.2015 року за оренду приміщення на суму 450,00 грн.;

- рахунок-фактура № Z-00000714 від 30.09.2015 року за оренду приміщення на суму 450,00 грн.;

- рахунок-фактура № Z-00000782 від 31.10.2015 року за оренду приміщення на суму 450,00 грн.;

- рахунок-фактура № Z-00000853 від 30.11.2015 року за оренду приміщення на суму 450,00 грн.;

- рахунок-фактура № Z-00000955 від 31.12.2015 року за оренду приміщення на суму 450,00 грн.;

- рахунок-фактура № Z-00000025 від 31.01.2016 року за оренду приміщення на суму 450,00 грн.;

- рахунок-фактура № Z-00000246 від 29.02.2016 року за оренду приміщення на суму 450,00 грн..

Рахунки фактури за період з березня 2016 року по лютий 2017 року позивачем до матеріалів справи не надані.

В підтвердження факту надання відповідачу послуг оренди, за заявлений період з липня 2015 року по лютого 2017 року, позивачем до матеріалів справи надані акти здачі-приймання (надання послуг), зокрема:

- акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг) № Z- від 31.07.2015 року з послуг оренди за липень 2015 року на суму 450,00 грн.;

- акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг) № Z- від 31.08.2015 року з послуг оренди за серпень 2015 року на суму 450,00 грн.;

- акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг) № Z- від 30.09.2015 року з послуг оренди за вересень 2015 року на суму 450,00 грн.;

- акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг) № Z- від 31.10.2015 року з послуг оренди за жовтень 2015 року на суму 450,00 грн.;

- акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг) № Z- від 31.03.2016 року з послуг оренди за березень 2016року на суму 450,00 грн.;

- акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг) № Z- від 30.04.2016 року з послуг оренди за квітень 2016 року на суму 450,00 грн.;

- акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг) № Z- від 31.05.2016 року з послуг оренди за травень 2016 року на суму 450,00 грн.;

- акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг) № Z- від 30.06.2016 року з послуг оренди за червня 2016 року на суму 450,00 грн.;

- акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг) № Z- від 31.07.2016 року з послуг оренди за липень 2016 року на суму 450,00 грн.;

- акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг) № Z- від 31.08.2016 року з послуг оренди за серпень 2016 року на суму 450,00 грн.;

- акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг) № Z- від 30.09.2016 року з послуг оренди за вересня 2016 року на суму 450,00 грн.;

- акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг) № Z- від 31.10.2016 року з послуг оренди за жовтень 2016 року на суму 450,00 грн.;

- акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг) № Z- від 30.11.2016 року з послуг оренди за листопад 2016 року на суму 450,00 грн.;

- акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг) № Z- від 31.12.2016 року з послуг оренди за грудень 2016 року на суму 450,00 грн.;

- акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг) № Z- від 31.07.2017 року з послуг оренди за січень 2017 року на суму 450,00 грн.;

- акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг) № Z- від 28.02.2017 року з послуг оренди за лютий 2017 року на суму 450,00 грн..

При цьому, акти здачі-прийняття робіт (наданих послуг) за період з липня 2015 року по жовтень 2015 року затверджені підписами сторін та скріплені печатками. Акти здачі-прийняття робіт (наданих послуг) за період березня 2016 року по лютий 2017 року сторонами не підписані, не скріплені печаткою та надані позивачем як дублікати. За період з листопада 2015 року по лютий 2016 року акти здачі-прийняття робіт (наданих послуг) відсутні.

Безпосередньо в судовому засіданні 12.07.2017 року представник позивача зазначив, що оригінали актів за період з листопада 2015 року по лютий 2017 року були направлені на адресу відповідача, проте останнім не були повернуті, а тому дані акти у позивача відсутні.

В якості доказів надсилання рахунків та актів здачі-прийняття робіт (наданих послуг) позивачем до справи надані реєстри на цінну кореспонденцію відправлену ПАТ «ЗАлК» по Україні за 19.04.2017 року, 17.03.2017 року, 20.10.2016 року, 04.10.2016 року, 20.07.2016 року, 15.07.2016 року та опис вкладення у цінний лист від 20.03.2017 року.

Із змісту опису вкладення у цінний лист від 20.03.2017 року вбачається, що на адресу відповідача були надіслані рахунок-фактура № Z-00000148 та акт Z-4 за лютий 2017 року.

В судовому засіданні 12.07.2017 року представник позивача пояснив, що у описі вкладення у цінний лист від 20.03.2017 року у номері акту Z-4 допущена помилка, та номером акту слід вважати Z- за послуги з оренди за лютий 2017 року за спірним договором.

Згідно розрахунку заборгованості з орендної плати відповідачем була здійснена часткова оплата наданих послуг оренди в сумі 1800,00 грн. В якості доказу оплати позивачем до матеріалів справи надано копію виписки по банківському рахунку від 16.10.2015 року, із змісту якої вбачається, що 1800,00 грн. сплачені за оренду майнового комплексу б/в «Радісна» згідно договору № 246 Д (2013) від 24.09.2013 року.

Судом дана належна правова оцінка правовідносинам сторін. Так, за своєю правовою природою між сторонами укладено договір оренди. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, тобто встановили його предмет, визначили орендну плату, порядок здійснення розрахунків, строк дії договору, порядок передання приміщення в оренду та його повернення, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 639, 759 ЦК України та ст. ст. 180, 181 ГК України, він вважається укладеним згідно частини 7 статті 181 ГК України, а саме подія, до якої прагнули сторони відбулася.

Частина перша статті 759 ЦК України, як загальна норма права визначає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Стаття 283 ГК України передбачає, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч. 5 ст. 762 ЦК України). Статтею 286 ГК України унормовано, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (ч. 1 ст. 286 ГК України). Орендна плата встановлюється в грошовій формі (ч. 3 ст. 286 ГК України). Строки внесення орендної плати визначаються в договорі, про що сторони диспозитивно домовилися у розділі 5 Договору.

Відповідно до ст. 764 ЦК України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Фактичні обставини справи свідчать, що орендоване приміщення після закінчення строку дії Договору відповідачем позивачу за актом прийому-передачі не поверталося.

Відповідно до умов п. 5.6 Договору для фіксації процесу виконання цього Договору Орендодавець щомісяця, не пізніше останнього дня звітного місяця складає та протягом 5 (п'яти) робочих днів надсилає на адресу Орендаря рекомендованою кореспонденцією або передає у той же термін, уповноваженому представнику Орендаря два примірника Акту виконаних робіт (наданих послуг) з оренди, а Орендар зобов'язаний протягом 5 (п'яти) робочих днів з моменту отримання підписати та повернути Орендодавцю один примірник Акту або надати мотивовану відмову від його підписання. У разі якщо після закінчення зазначеного вище терміну від Орендаря не буде отримано підписаного та скріпленого печаткою Акту або письмову мотивовану відмову, Акт вважається підписаним, факт надання Орендодавцем послуг з оренди за звітний період - доведеним. Орендодавець вважається таким, що виконав належним чином свої обов'язки з відправки Акту, якщо він направлений на адресу Орендаря рекомендованою кореспонденцією або переданий уповноваженому представнику Орендаря.

Матеріали справи свідчать, що акти здачі-прийняття робіт (наданих послуг) № Z- від 31.07.2015 року з послуг оренди за липень 2015 року, № Z- від 31.08.2015 року з послуг оренди за серпень 2015 року, № Z- від 30.09.2015 року з послуг оренди за вересень 2015 року, № Z- від 31.10.2015 року з послуг оренди за жовтень 2015 року на загальну суму 1800,00 грн., підписані сторонами за Договором та скріплені печатками.

Факт надсилання акту здачі-прийняття робіт (наданих послуг) № Z- від 28.02.2017 року з послуг оренди за лютий 2017 року на суму 450,00 грн. підтверджується описом вкладення у цінний лист від 20.03.2017 року.

Із наданих доказів вбачається, що акти здачі-прийняття робіт (наданих послуг) № Z- від 31.03.2016 року з послуг оренди за березень 2016року, № Z- від 30.04.2016 року з послуг оренди за квітень 2016 року, № Z- від 31.05.2016 року з послуг оренди за травень 2016 року, № Z- від 30.06.2016 року з послуг оренди за червня 2016 року, № Z- від 31.07.2016 року з послуг оренди за липень 2016 року, № Z- від 31.08.2016 року з послуг оренди за серпень 2016 року, № Z- від 30.09.2016 року з послуг оренди за вересня 2016 року, № Z- від 31.10.2016 року з послуг оренди за жовтень 2016 року, № Z- від 30.11.2016 року з послуг оренди за листопад 2016 року, № Z- від 31.12.2016 року з послуг оренди за грудень 2016 року, № Z- від 31.07.2017 року з послуг оренди за січень 2017 року не підписані та не скріплених печатками сторін, а акти за період з листопада 2015 року по лютий 2016 року - відсутні.

Безпосередньо в судовому засіданні 12.07.2017 року представник позивача пояснив, що оригінали актів за період з листопада 2015 року по лютий 2017 року були направлені на адресу відповідача, проте останнім не були повернуті, а тому дані акти у позивача відсутні.

Разом з тим, в якості доказів надсилання рахунків та актів здачі-прийняття робіт (наданих послуг) на адресу відповідача надано реєстри на цінну кореспонденцію відправлену ПАТ «ЗАлК» по Україні за 19.04.2017 року, 17.03.2017 року, 20.10.2016 року, 04.10.2016 року, 20.07.2016 року, 15.07.2016 року. Проте, вказані реєстри суд не можуть бути прийняті як доказ надсилання рахунків та актів за спірним договором на адресу відповідача, оскільки із їх змісту відсутня можливість встановити які саме рахунки, акти, в тому числі що саме надіслано на адресу відповідача.

При цьому, матеріли справи містять двосторонній акт звірки, який підписано з боку позивача та відповідача, станом на 28.12.2016 року, відповідно до якого за даними відповідача рахується кредиторська заборгованість перед позивачем за договором оренди № 292Д (2013) від 20.12.2013 року у сумі 1350,00грн., а за даними позивача вказана заборгованість становить 6750,00 грн.

Проте, судом враховано, що акт звірки взаєморозрахунків не є первинним документом, який фіксує факт здійснення господарських операцій між сторонами в розумінні приписи ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а лише відображує рух коштів на підприємстві та є суто бухгалтерським документом, за яким бухгалтерії підприємств-учасників певних господарських операцій звіряють бухгалтерський облік цих операцій (у контексті визначення дебіторської або кредиторської заборгованості), а наявність чи відсутність будь-яких зобов'язань сторін підтверджується первинними документами - договором, накладними, рахунками тощо.

Із наданої до матеріалів справи копію виписки по банківському рахунку від 16.10.2015 року вбачається, що грошові кошти в сумі 1800,00 грн. сплачені за оренду майнового комплексу б/в «Радісна» згідно договору № 246 Д (2013) від 24.09.2013 року, тоді як позовні вимоги заявлені щодо Договору оренди від 292Д (2013) від 20.12.2013 року.

В силу загальної норми, передбаченої у статті 599 ЦК України, та спеціальної норми, визначеної у частині першій ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім, ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивач довів суду факт невиконання в повному обсязі з боку відповідача своїх зобов'язань за Договором на суму 2250,00грн. за актами здачі-прийняття робіт (наданих послуг) № Z- від 31.07.2015 року з послуг оренди за липень 2015 року, № Z- від 31.08.2015 року з послуг оренди за серпень 2015 року, № Z- від 30.09.2015 року з послуг оренди за вересень 2015 року, № Z- від 31.10.2015 року з послуг оренди за жовтень 2015 року, № Z- від 28.02.2017 року з послуг оренди за лютий 2017 року, та факт користування ним нежитловим приміщенням після закінчення строку дії договору оренди. Докази протилежного в матеріалах справи відсутні. Натомість, відповідач доказів виконання зобов'язань, або неможливості такого виконання за договором оренди щодо своєчасного перерахування орендної плати суду не надав, а тому беручі до уваги наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати в сумі 2250,00 грн. грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ч. 5 ст. 49 ГПК України.

Щодо звернення Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" з листом № 75 від 29.12.2016 року щодо підписання акту прийому-передачі спірного майна та відповідно розірвання договору слід зазначити наступне.

Позивач у своїх поясненнях № 74 юр/2017 від 06.07.2017 року не заперечує факт надходження на адресу Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» листа № 75 від 29.12.2016 року, але заперечує надходження підписаного з боку відповідача акту прийому-передачі майна. Так, зі змісту наданих відповідачем в якості доказу надсилання листа № 75 від 29.12.2016 року копії експрес-накладної ТОВ «Нова Пошта» № 8297 та фіскального чеку від 29.12.2016 року відсутня можливість встановити що саме було надіслано на адресу відповідача.

При цьому, безпосередньо в судовому засіданні 12.07.2017 року представник відповідача пояснив, що до вказаного листа № 75 від 29.12.2016 року акт прийому-передачі майна в якості додатку не додавався.

Щодо тверджень відповідача про неможливість користуватися об'єктом оренди з 24.12.2015 року слід зазначити, що окрім листа № 75 від 29.12.2016 року інших доказів такої неможливості користування, в т. .ч докази, що підтверджують здійснення позивачем дій щодо обмеження відповідачу доступу до орендованого приміщення або вжиття останнім заходів щодо поновлення його порушеного права в цій частині до матеріалів справи не надано.

Щодо неотримання відповідачем претензій в порядку досудового врегулювання спорів, згідно умов п. 9.7. договору оренди № 292Д (2013) від 20.12.2013 року, суд зазначає.

У рішення Конституційного Суду України у справі № 1-2/2002 від 09.07.2002 року зазначено, що обов'язкове досудове врегулювання спорів, яке виключає можливість прийняття позовної заяви до розгляду і здійснення за нею правосуддя, порушує право особи на судовий захист. Можливість використання суб'єктами правовідносин досудового врегулювання спорів може бути додатковим засобом правового захисту, який держава надає учасникам певних правовідносин, що не суперечить принципу здійснення правосуддя виключно судом. Виходячи з необхідності підвищення рівня правового захисту держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання є правом, а не обов'язком особи, яка потребує такого захисту.

У судовому засіданні, яке відбулося 12.07.2017 року, згідно частини 2 статті 85 Господарського процесуального кодексу України, було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивну частини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 180, 181, 193, 283, 286 ГК України, ст. ст. 611, 629, 638, 639, 759, 762 ЦК України, ст. ст. 33, 34, ч. 3 ст. 43, 44, 49, 82, 82-1, 84, ч. 2 ст. 85ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, 69123, АДРЕСА_1, код ІПН НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», АДРЕСА_2, код ЄДРОПУ 00194122, заборгованість з орендної плати за договором оренди № 292Д (2013) від 20.12.2013 року в сумі 2250 (дві тисячі двісті п'ятдесят) грн. 00 коп., видавши наказ.

3.Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, 69123, АДРЕСА_1, код ІПН НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», АДРЕСА_2, код ЄДРОПУ 00194122, п/р № 9130 в Запорізькому РУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», код банку 313399, витрати зі сплати судового збору в сумі 470 (чотириста сімдесят) грн. 59 коп., видавши наказ.

4. У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 5400,00 грн. відмовити.

Повне рішення складено - 14.07.2017 року

Головуючий суддя О.Г.Смірнов

Судді О.С. Боєва

С.С. Дроздова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.