ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 року Справа № 915/47/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Куровського С.В. - головуючого,

суддів: Білошкап О.В., Катеринчук Л.Й.,

за участю представників:

ПАТ "Діамантбанк" - Корця О.Г. (дов. від 26.06.2017),

ПАТ Укрексімбанк" - Корінного А.В. (дов. від 08.09.2914),

арбітражного керуючого Симончука О.М. (особисто),

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк"

на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 14.12.2016

та рішення господарського суду Миколаївської області від 23.02.2016

у справі №915/47/16 господарського суду Миколаївської області

за позовом Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк"

до Товарної біржі "Корпоративна"

треті особа: 1.Арбітражний керуючий Симончук Олександр Миколайович,

2.Публічне акціонерне товариство "Возко".

3.Товариство з обмеженою відповідальністю "Шкіряно-взуттєвий холдинг",

4.Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України",в особі філії публічного акціонерного банку "Державний експортно-імпортний банк України" в м. Миколаєві,

5.Вознесенська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області,

6. Товариство з обмеженою відповідальністю "СКІН МАРКЕТ",

7.Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Вознесемському районі Миколаївської області,

8.Управління Пенсійного фонду України в м. Везнесенську та Вознесенському районі Миколаївської області,

9.Публічне акціонерне товариство Національна компанія "Нафтогаз України",

10.Товариство з обмеженою відповідальністю "ГВП ХІММАТЕРІАЛИ",

11.Товариство з обмеженою відповідальністю "Агенство з підбору автомобілів "КОНСАЛТ-АВТО",

12.Товариство з обмеженою відповідальністю "В.І.Ф",

13.Фізична особа-підприємець ОСОБА_5.

про визнання результатів аукціону з реалізації майна ПАТ "ВОЗКО"

недійсним

ВСТАНОВИВ:

У січні 2016 року Публічне акціонерне товариство "Діамантбанк" (далі - ПАТ "Діамантбанк") звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовом до Товарної біржі "Корпоративна" в якому просило визнати результати аукціону з продажу майна, що належить Публічному акціонерному товариству "ВОЗКО", проведеного 18.12.2015 року Товарною біржею "Корпоративна" недійсними.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 23.02.2016 року (суддя Василяка К.Л.) в задоволенні позову відмовлено.

Місцевий господарський суд виходив з того, що позовні вимоги ПАТ "Діамантбанк" вже були предметом дослідження в ході розгляду скарги ПАТ "Діамантбанк" на дії ліквідатора, в рамках справи №915/1036/15 про банкрутство ПАТ "ВОЗКО", за результатами розгляду якої ухвалою господарського суду Миколаївської області від 29.12.2015 банку було відмовлено у її задоволенні та вказана ухвала станом на дату судового засідання є чинною та не скасованою. При цьому, відзначено, що в ході розгляду вимог скаржника судом було встановлено, що ліквідатор діяв з дотриманням вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". На підставі наведеного, посилаючись на приписи ч.3 ст. 35 ГПК України, судом першої інстанції не знайдено підстав для задоволенні позовних вимог ПАТ "Діамантбанк".

До того ж, судом першої інстанції відзначено, що твердження позивача щодо порушення організатором аукціону порядок оголошення та повідомлення про проведення аукціону з продажу майна ПАТ "ВОЗКО", передбачених ст. 58 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (відсутність оголошення про продаж нерухомого майна, розміщеного безпосередньо на нерухомому майні) не підтверджені належними та допустимими доказами.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 09.06.2016 рішення господарського суду Миколаївської області віл 23.02.2016 скасовано, провадження у справі припинено.

Постанова мотивована тим, що відповідно до ст. 12 ГПК України, ст.ст. 23, 44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" спір про визнання недійсними результатів аукціону з реалізації майна банкрута підлягає розгляду судом, який розглядав справу про банкрутство та в межах такого провадження, а не в окремому позовному провадженні.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.09.2016 постанову Одеського апеляційного господарського суду від 09.06.2016 скасовано, справу передано на розгляд до Одеського апеляційного господарського суду. Суд виходив з того, що судом апеляційної інстанції не зазначено правової підстави, передбаченої ст.80 ГПК України для припинення провадження у справі, а розгляд позовної заяви ПАТ "Діамантбанк" не у межах справи про банкрутство не визначений чинним законодавством як процесуальна підстава для припинення провадження у справі ні чинним Господарським процесуальним кодексом України, ні Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 14.12.2016 (колегія суддів у складі: Аленін О.Ю., Богатир К.В., Жеков В.І.) рішення господарського суду Миколаївської області від 22.02.2016 у справі №915/47/16 залишено без змін.

В касаційній скарзі (з урахуванням додаткових пояснень) Публічне акціонерне товариство (ПАТ) "Діамантбанк" просить рішення господарського суду Миколаївської області від 23.02.2016 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 14.12.2016 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ "Діамантбанк" у повному обсязі. В обґрунтування посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, зокрема, вимог ст.ст. 191, 525, 526, 629, 611 ЦК України, ст. 193 ГК України, ст.ст. 26, 33, 42-44, 49, 55, 59, 64-66 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Арбітражний керуючий Симончук Р.М. у запереченнях на касаційну скаргу зазначає про відповідність порядку продажу майна боржника приписам Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у зв'язку з чим вимоги касаційної скарги задоволенню не підлягають.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ухвалою господарського суду Миколаївської області від 30.06..2015 у справі №915/1036/15 за заявою ПАТ "ВОЗКО" порушено справу про його банкрутство на підставі ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство).

Постановою господарського суду Миколаївської області від 07.07.2015 у справі №915/1036/15 ПАТ "ВОЗКО" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Симончука О.М.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 15.09.2015 затверджено реєстр вимог кредиторів ПАТ "ВОЗКО" на загальну суму 917001119,58 грн.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 11.12.2015, що залишена без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 09.02.2016, господарським судом було надано згоду на продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення грошових вимог ПАТ "Діамантбанк" та ПАТ "Укрексімбанк".

Під час ліквідаційної процедури ліквідатор, в межах виконання своїх повноважень, із залученням товарної біржі "Корпоративна" в якості організатора торгів, здійснив реалізацію майна боржника ПАТ "ВОЗКО" на аукціоні, який відбувся 18 грудня 2015 року, переможцем якого було визнано ТОВ "Шкіряно-взуттєвий холдинг", яким придбано майно банкрута за 11 008 901 грн.

Не погоджуючись з процедурою проведення та результатами означеного аукціону, що був проведений Товарною біржею "Корпоративна", ПАТ "Діамантбанк" звернулось до суду першої інстанції із позовом, посилаючись на проведення відповідачем аукціону з продажу майна банкрута з порушенням чинного законодавства, а саме, порушено порядок оголошення та повідомлення про проведення аукціону; аукціони проведені без згоди заставного кредитора та суду, продаж майна пройшов з порушенням ст. 66 Закону про банкрутство, оскільки організатор самостійно змінив крок аукціону; проведення чотирьох аукціонів з продажу ЦМК, що не передбачено Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", його результати спричинюють порушення прав та законних інтересів позивача як заставного кредитора.

Місцевий господарський суд, з висновком якого погодився апеляційний господарський суд, відмовляючи у задоволенні позовних вимог виходив з безпідставності вимог та доводів позивача, дослідження обставин проведення аукціону в межах справи про банкрутство при розгляді скарги ПАТ "Діамантбанк" на дії ліквідатора банкрута, а також при затвердженні звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута у справі № 915/1036/15 про банкрутство ПАТ "ВОЗКО".

Частиною 3 ст. 55 Закону про банкрутство унормовано, що результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними. Визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.

Так, при прийнятті рішення про відмову у задоволенні заяви про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута судом повинен бути доведений факт дотримання порядку його організації та проведення, як того вимагають ст. 20, Розділи ІІІ, IV Закону про банкрутство.

Слід зазначити, що процедура проведення аукціону у справі про банкрутства складається з чотирьох етапів її організації: перед підготовка проведення аукціону (призначення ліквідатора, вибір організатора аукціону, оформлення проекту договору на проведення аукціону, узгодження умов реалізації заставного майна з забезпеченим кредитором, визнання організатора аукціону учасником справи про банкрутство); підготовка до проведення аукціону (укладення договору з організатором аукціону, публікація оголошення, прийняття заяв на участи в аукціоні, внесення гарантійних внесків учасників аукціону); проведення аукціону та оформлення його результатів.

Між тим порушення порядку організації будь-якого з цих етапів є підставою для визнання результатів аукціону недійсними в цілому. Отже, вирішуючи спір щодо визнання недійними результатів аукціону з продажу майна банкрута, суд має встановити факти дотримання порядку його проведення на кожному з етапів.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що комітетом кредиторів 09.10.2015 було затверджено порядок продажу майна банкрута по справі №915/1036/15 про банкрутство ПАТ "ВОЗКО" шляхом проведення аукціону у відповідності з порядком визначеним в Законі України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; визначено оцінку майна ПАТ "ВОЗКО" від 08.06.2015 згідно рецензії ТОВ "ЕКСПЕРТЦЕНТР", що складає 220 008 901 грн. як початкову вартість майна для проведення аукціону у відповідності до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у разі нереалізації майна ПАТ "ВОЗКО" за початковою вартістю цілісного майнового комплексу у сукупності визнаних у встановленому законом порядку вимог кредиторів; визначено організатором аукціону з продажу майна банкрута по справі №915/1036/15 про банкрутство ПАТ "ВОЗКО" товарну біржу "Корпоративна" у відповідності з Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

При цьому, при вирішенні даного питання комітетом кредиторів не досліджувався і судом не перевірявся сам порядок визначення організатора аукціону, дотримання засад проведення конкурсу з визначення організатора аукціону; вид установчої діяльності організатора аукціону (зокрема за кодом Класифікації видів економічної діяльності); кількість проведених аукціонів та категорії біржового товару; чи не є організатор аукціону заінтересованою особою стосовно боржника, кредиторів або арбітражного керуючого у розумінні ст. 1 Закону про банкрутство; розмір винагороди організатора аукціону; проект договору про проведення аукціону; наявність відповідних технічних можливостей для проведення аукціону тощо.

12.10.2015 між Товарною біржею "Корпоративна" (виконавець) та ліквідатором ПАТ "ВОЗКО" арбітражним керуючим Симончуком О.М. (замовник) було укладено договір про надання послуг з організації та проведення відкритих торгів (аукціону) з продажу майна підприємства-банкрута, відповідно до умов якого виконавець за дорученням та від імені замовника, зобов'язується провести відкриті публічні торги (аукціон) з продажу майна підприємства-банкрута ПАТ "ВОЗКО", а замовник прийняти та оплатити надані послуги.

Оцінка відповідності договору на проведення аукціону, укладеного між ліквідатором та відповідачем, рішенню комітету кредиторів боржника, судами попередніх інстанцій не надавалась, що свідчить про неповноту з'ясування обставин справи.

Також, відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону про банкрутство продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

Кошти, що залишилися після задоволення забезпечених вимог та покриття витрат, пов'язаних з утриманням, збереженням та продажем предмета забезпечення, підлягають включенню до складу ліквідаційної маси.

Отже, оскільки витрати, пов'язані з продажем заставного майна погашаються за рахунок коштів, отриманих від такого продажу, то з метою забезпечення реалізації майна боржника за найвищою ціною та унеможливлення зловживань своїми повноваженнями з боку ліквідатора, як замовника аукціону, а також організатора аукціону, початкова вартість заставного майна боржника, яке підлягає реалізації на аукціоні, а також інші умови продажу майна повинні бути погоджені заставним кредитором або судом, який розглядає справу про банкрутство (у разі наявності спору щодо такого погодження).

Таким чином, виконання ліквідатором вимог ч. 4 ст. 42 Закону про банкрутство щодо згоди на реалізацію заставного майна із забезпеченим кредитором або судом повинно передувати початку всієї процедури продажу майна, встановленої Законом про банкрутство.

Однак, стверджуючи про необґрунтованість доводів заявника про порушення організатором торгів вимог ст. 42 Закону про банкрутство, суди попередніх інстанцій послалися на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 11.12.2015, яка залишена без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 09.02.2016, якою було надано дозвіл на продаж майна банкрута ПАТ "ВОЗКО", яке є предметом забезпечення ПАТ "Діамантбанк" та ПАТ "Укрексімбанк".

Разом з тим, дані твердження судів зроблено без врахування всіх обставин справи, а саме того, що згідно офіційних даних веб-сайту Вищого господарського суду України, 29.10.2015 опубліковано оголошення про проведення першого аукціону з продажу майна ПАТ "ВОЗКО" 27.11.2015; 05.11.2015 опублікованого оголошення про проведення повторного аукціону з продажу майна ПАТ "ВОЗКО" 04.12.2015; 12.11.2015 опублікованого оголошення про проведення повторного аукціону з продажу майна ПАТ "ВОЗКО" 11.12.2015; 20.11.2915 - чергове оголошення про проведення аукціону 18.12.2015.

Тобто, обставини наявності згоди заставних кредиторів чи суду на продаж майна боржника, яке є предметом забезпечення, при призначенні повторного, другого повторного аукціонів, публікації відповідних оголошень, які передували проведенню аукціону 18.12.2015, де й було здійснено продаж майна боржника зі значним зниженням його ціни, а також встановлення початкової ціни продажу майна банкрута та її зниження на цих аукціонах судами попередніх інстанцій досліджено не було.

Належним чином не було перевірено судами попередніх інстанцій також відповідність переліку майна боржника, дозвіл на продаж якого як цілісного майнового комплексу було надано ухвалою суду від 11.12.2015, та перелік майна, яке виставлялося на продаж відповідно до розміщених на сайті ВГСУ оголошень, зокрема щодо включення до складу майна, продаж якого відбувся на оспорюваному аукціоні, дебіторської заборгованості, прав інтелектуальної власності, майнових прав на виручку за контрактом за договорами застави.

Також, не було з'ясовано, включення до цілісного майнового комплексу боржника майна боржника, яке складається із майна, обтяженого заставою двох заставних кредиторів, та майна, яке не є предметом забезпечення, узгоджується з положеннями ч. 4 ст. 42 Закону про банкрутство та ч. 9 ст. 45 цього Закону щодо порядку задоволення вимог заставного кредитора.

Доводи позивача про порушення ліцитатором вимог ст. 66 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а саме самостійної зміни кроку аукціону, належним чином не були перевірені судами попередніх інстанцій.

Відповідно до частин 3 - 5 ст. 66 Закону про банкрутство, якщо інше не встановлено договором про проведення аукціону, другий повторний аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості. Під час проведення аукціону з можливістю зниження початкової вартості, за відсутності бажаючих укласти договір ліцитатор знижує початкову вартість на крок аукціону доти, доки не виявиться бажаючий укласти договір. Якщо після зниження початкової вартості виявиться бажаючий (бажаючі) укласти договір, аукціон проводиться у загальному порядку.

Відповідно до ст. 64 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" аукціон проводиться безпосередньо ведучим (ліцитатором). Ліцитатором може бути організатор аукціону. Перед початком аукціону ліцитатор інформує про: умови договору, що укладається на аукціоні; суму, якій повинне бути кратне перевищення наступної пропозиції над попередньою (крок аукціону), що не може перевищувати 10 відсотків початкової вартості; спосіб повідомлення про готовність укласти договір; початкову вартість.

Згідно з п.5.8. договору під час проведення аукціону з можливістю зниження початкової вартості майна за відсутністю бажаючих укласти договір ліцитатор знижує початкову вартість на крок аукціону доти, доки не виявиться бажаючий укласти договір. Крок аукціону визначається ліцитатором під час проведення аукціону і не може перевищувати 10% початкової вартості.

Отже, як Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", так і договором визначено, що крок аукціону не може перевищувати 10 відсотків початкової вартості.

З матеріалів справи вбачається, що в оголошенні про проведення аукціону з реалізації майна ПАТ "ВОЗКО", розміщеному на офіційному сайті ВГСУ, зазначено, що початкова вартість продажу лоту яка складає 220 008 901 грн., тобто, крок аукціону становить - 22 000 890,10 грн. (10%).

18.12.2015 на аукціоні з продажу майна банкрута ліцитатор, перед початком проведення аукціону запропонував встановити крок аукціону у розмірі 22 000 000,00 грн., що не перевищує 10 відсотків від початкової вартості.

В результаті того, що учасники аукціону не виявили бажання придбати майно банкрута за початковою вартістю, ліцитатором запропоновано знизити ціну на крок аукціону. Такі дії ліцитатора щодо зниження ціни на крок аукціону призвели до продажу майна боржника за ціною 11 008 901,00 грн.

Однак, в результаті перевірки арифметичних розрахунків зниження ціни на крок аукціону колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку про невідповідність відомостей щодо зниження вартості майна до суми в розмірі 11008901 грн. періодично знижуючи початкову вартість лоту на крок аукціону 22 000 890,10 грн. - 10% від початкової вартості продажу лоту (220 008 901 грн.). Однак, суди першої та апеляційної інстанції належним чином не з'ясовували дані обставини та не надали їм належної правової оцінки.

Посилання судів на те, що позовні вимоги ПАТ "Діамантбанк" вже були предметом дослідження в ході розгляду скарги ПАТ "Діамантбанк" на дії ліквідатора в рамках справи №915/1036/15 про банкрутство ПАТ "ВОЗКО", колегією суддів визнаються помилковими з огляду на те, що даний позов пред'явлено до Товарної біржі "Корпоративна" і предметом спору є дії саме Товарної біржі як організатора торгів з продажу нерухомого майна, в той час як обставини, встановлені у справі №915/1036/15 про банкрутство ПАТ "ВОЗКО" стосуються виключно дій ліквідатора банкрута. Крім того, в ухвалі суду від 29.12.2015 у справі № 915/1036/15 обставини щодо наявності (відсутності) згоди заставного кредитора на продаж майна, проведення третього повторного аукціону та зміни організатором кроку аукціону не встановлено.

Отже, як місцевий, так і апеляційний господарські суди, дійшовши висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ПАТ "Діамантбанк" про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна, що належить Публічному акціонерному товариству "ВОЗКО", проведеного 18.12.2015 Товарною біржею "Корпоративна", припустились порушень приписів ч.1 ст. 43 ГПК України стосовно всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

У силу встановлених меж перегляду справи в суді касаційної інстанції та повноважень останнього (ст. ст. 111-5, 111-7 ГПК України) суд касаційної інстанції позбавлений можливості усунути допущені порушення та прийняти рішення по суті заявлених вимог.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що постанова суду апеляційної інстанції від 14.12.2016 та рішення суду першої інстанції від 23.02.2016 у справі № 915/47/16 підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до господарського суду Миколаївської області.

При новому розгляді справи суду необхідно врахувати викладене, належним чином перевірити дотримання ліквідатором встановлений Законом про банкрутство порядок проведення аукціону у справі про банкрутство та розглянути справу у відповідній частині з дотриманням норм чинного законодавства.

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11112 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" задовольнити частково.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 14.12.2016 та рішення господарського суду Миколаївської області від 23.02.2016 по справі №915/47/16 скасувати.

Справу №915/47/16 направити на новий розгляд до господарського суду Миколаївської області в іншому складі суду.

Головуючий Куровський С.В.

Судді Білошкап О.В.

Катеринчук Л.Й.