ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.07.2017 Справа № 904/6052/17

За позовом Комунального підприємства "Виробниче житлово-ремонтно-експлуатаційне об'єднання "Жовтоводської міської ради", м.Жовті Води, Дніпропетровська область

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Жовті Води, Дніпропетровська область

про стягнення основної заборгованості, три відсотки річних та інфляційні втрати (договір №96 від 10.07.2003 про спільне володіння та пайову участь в утриманні будинку та прибудинкової території при обслуговуванні його житловою організацією)

Суддя Петренко І.В.

Секретар судового засідання Лисаченко В.С.

Представники:

від позивача: представник Брагін Д.О. - довіреність №01-07/330 від 14.02.2017;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Виробниче житлово-ремонтно-експлуатаційне об'єднання Жовтоводської міської ради", м.Жовті Води, Дніпропетровська область (далі по тексту - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Жовті Води, Дніпропетровська область (далі по тексту - відповідач) про стягнення 3123,98грн. основної заборгованості; 85,46грн. трьох відсотків річних; 356,40грн. інфляційних втрат.

Судові витрати по справі позивач просив суд стягнути з відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Нежитлове приміщення в багатоповерховому житловому будинку, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (магазин "ІНФОРМАЦІЯ_1"), яке вилучене з житлового фонду згідно рішення Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області за №471 від 24.12.2002 знаходиться у приватній власності ОСОБА_1.

Станом на 03.04.2017 власником житлового фонду міста Жовті Води є територіальна громада в особі Жовтоводської міської ради, а балансоутримувачем є комунальне підприємство "Виробниче житлово-ремонтно-експлуатаційне об'єднання" Жовтоводської міської ради".

Відповідно до пункту 2.1 Статуту комунального підприємства "Виробниче житлово-ремонтно-експлуатаційне об'єднання" Жовтоводської міської ради" затвердженого рішенням сесії Жовтоводської міської ради від 24.03.2010 за №1192-55/V підприємство створено для здійснення діяльності по наданню послуг з метою задоволення населення в якісному утриманні житлового фонду, об'єктів благоустрою міста, які знаходяться на його балансі, інших комунальних послуг при високій культурі обслуговування і соціально-економічних членів трудового колективу і інтересів власників житла та квартиронаймачів. Основними напрямками діяльності підприємства згідно діючого Статуту є:

- експлуатація житлового фонду;

- виконання капітального та поточного ремонту житлового фонду;

- утримання домоволодінь і прилеглих територій в належному стані та інше.

10.07.2003 між сторонами укладено договір №93 про спільне володіння та пайову участь в утриманні будинку та прибудинкової території при обслуговуванні його житловою організацією.

Розмір тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для населення та інших споживачів по кожному будинку окремо в розрахунку за 1 кв.м. загальної площі визначений у додатку №1 до рішення виконавчого комітету від 15.07.2015 за №338. Згідно даного рішення вартість послуги становить 2,87грн. за 1кв.м.

У зв'язку з тим, що відповідач не користується послугою з освітлення місць загального користування в будинку АДРЕСА_1 здійснено перерахунок тарифу, який з березня 2015 року становить 2,69грн. за 1кв.м.

У зв'язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань утворилася заборгованість за період з жовтня 2015 року по квітень 2017 року у розмірі 3123,70грн.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував три відсотки річних та інфляційні втрати.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.05.2017 справу №904/6052/17 передано судді Петренку Ігорю Васильовичу.

За результатами розгляду позовної заяви від 16.05.2017 за вих.№01-07/1037 ухвалою суду від 22.05.2017 порушено провадження по справі та призначено слухання на 13.06.2017.

16.06.2017 отримано відзив на позов в якому відповідач заперечувала проти задоволення позовних вимог. Вказала, що позивач не надав частину комунальних послуг за отримання яких відповідач повинна сплачувати грошові кошти.

Як вказує відповідач, приміщення магазину за адресою АДРЕСА_2 обладнане автономним індивідуальним опаленням.

Відповідач зазначає, що позивач не надає послуги з Технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем централізованого опалення, поточного ремонту внутрішньо будинкових систем централізованого опалення. Крім того, протягом строку існування магазину позивач жодного разу не проводив покіс трави та прибирання території біля магазину, прибирання снігу. Вказані види послуг відповідач виконує власними силами, що підтверджується показаннями свідків.

Відповідач звертає увагу суду, що за прострочення платежу за договором може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислюється на підставі подвійної облікової ставки НБУ.

11.07.2017 отримано пояснення позивача на заперечення відповідача в яких повідомлено наступне.

Згідно норм чинного законодавства споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. На підтвердження факту надання послуг позивач надав наряди-завдання та акти виконаних робіт.

Відповідач у відзиві на позов зазначає, що в нежитловому приміщенні, яке перебуває у його власності, встановлено автономне опалення, однак позивач всупереч цьому нараховує плату за надання послуг з обслуговування системи централізованого опалення. Позивач на заперечення відповідача вказує, що єдиною підставою для зняття споживача з реєстраційного обліку і припинення відповідних нарахувань є акт про відключення. Вказаний акт відповідач позивачу не надав, отже підстави для виключення з вартості тарифу послуг з обслуговування системи централізованого опалення у позивача відсутні.

Суд оголошував перерву з 13.07.2017 до 18.07.2017.

Щодо повідомлення сторін про час та місце судового засідання.

Господарським судом враховано положення пункту 3.9.1. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Позивач про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується відомостями про явку представника відображеними в протоколі судового засідання від 11.07.2017.

Відповідач про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується відомостями про явку представника відображеними в протоколі судового засідання від 11.07.2017.

Враховуючи викладене господарський суд констатує, що сторони належним чином повідомлені про час і місце розгляду заяви судом.

В судовому засіданні, яке відбулося 18.07.2017, враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про час та місце його проведення, продовжено розгляд справи по суті. Повноважний представник позивача позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні в повному обсязі, просить суд розглянути справу без участі представника відповідача; відповідач не забезпечив явку представника в судове засідання, вимоги суду виконав, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Абзацом 1 п. 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11р. за №18 визначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови.

На думку суду неявка у судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи за наявними матеріалами.

Суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності представника відповідача, оскільки про час та місце розгляду справи останній повідомлений належним чином, а на думку суду, неявка відповідача або/та його представника у судове засідання не перешкоджає розгляду справи, оскільки у справі достатньо матеріалів для розгляду справи по суті.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції .

Враховуючи вимоги статті 69 Господарського процесуального кодексу України щодо строків розгляду справи у судовому засіданні, яке відбулося 18.07.2017 в порядку ст.85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Клопотання про здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не заявлялось.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, -

ВСТАНОВИВ:

У приватній власності ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач) знаходиться нежитлове приміщення в багатоповерховому житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 (магазин "ІНФОРМАЦІЯ_1"). Зазначене приміщення вилучено з житлового фонду згідно рішення Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області за №471 від 24.12.2002.

Станом на 03.04.2017 власником житлового фонду міста Жовті Води є територіальна громада в особі Жовтоводської міської ради; балансоутримувачем - комунальне підприємство "Виробниче житлово-ремонтно-експлуатаційне об'єднання" Жовтоводської міської ради" (далі по тексту - позивач).

Відповідно до пункту 2.1 Статуту комунального підприємства "Виробниче житлово-ремонтно-експлуатаційне об'єднання" Жовтоводської міської ради" затвердженого рішенням сесії Жовтоводської міської ради від 24.03.2010 за №1192-55/V підприємство створено для здійснення діяльності по наданню послуг з метою задоволення населення в якісному утриманні житлового фонду, об'єктів благоустрою міста, які знаходяться на його балансі, інших комунальних послуг при високій культурі обслуговування і соціально-економічних членів трудового колективу і інтересів власників житла та квартиронаймачів. Основними напрямками діяльності підприємства згідно з пунктом 2.2 діючого Статуту є:

- експлуатація житлового фонду;

- виконання капітального та поточного ремонту житлового фонду;

- утримання домоволодінь і прилеглих територій в належному стані та інше.

10.07.2003 між позивачем та відповідачем укладено договір №93 про спільне володіння та пайову участь в утриманні будинку та прибудинкової території при обслуговуванні його житловою організацією (далі по тексту - договір).

Даний договір укладено про те, що власник приймає участь у загальних витратах на покриття експлуатаційних витрат з утримання будинків та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_3.

Замовник зобов'язується щомісячно до 25 числа поточного місяця проводити оплату за обслуговування.

При зміні ставки обслуговування даний договір не втрачає своєї сили, а тільки погоджується із замовником.

Термін дії договору з 01 липня 2003 року по 31 грудня 2005 року.

Договір може бути розірваний на вимогу однієї зі сторін, після письмового повідомлення, надісланого за місяць до припинення терміну дії договору. У випадку відсутності такого повідомлення, договір вважається продовженим на той самий термін та на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Між сторонами укладено додаткову угоду якою внесено зміни до розділу "Обов'язки сторін", а саме:

Замовник щомісячно буде сплачувати витрати з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відповідно до рішення Жовтоводської міської ради №338 від 15.07.2015.

Тариф з 01.09.2015 становить 2,69грн., з урахуванням ПДВ (в розрахунку на 1м2 загальної площі).

Додаткова угода набирає чинності з 01.09.2015 і діє до 31.12.2016, а в частині розрахунків до повного виконання фінансових зобов'язань.

Розмір тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для населення та інших споживачів по кожному будинку окремо в розрахунку за 1 кв.м. загальної площі визначений у додатку №1 до рішення виконавчого комітету від 15.07.2015 за №338. Згідно даного рішення вартість послуги становить 2,87грн. за 1кв.м.

У зв'язку з тим, що відповідач не користується послугою з освітлення місць загального користування в будинку АДРЕСА_1 здійснено перерахунок тарифу, який з березня 2015 року становить 2,69грн. за 1кв.м.

У зв'язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань утворилася заборгованість за період з жовтня 2015 року по квітень 2017 року у розмірі 3123,70грн.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував три відсотки річних та інфляційні втрати.

В свою чергу, відповідач доказів належного виконання своїх зобов'язань по вищезазначеному договору на момент розгляду спору до господарського суду не надав.

Крім того, відповідач скористався наданим йому правом на судовий захист, надав відзив на позов. Заперечив факт належного виконання позивачем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Згідно з частиною другою статті 43 та статтею 33 Господарського кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, обов'язок доказування в господарському процесі, у відповідності до вимог статті 33 Господарського процесуального кодексу України, покладено на сторони та інших учасників судового процесу, які обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами (ч. 2 ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України).

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд дійшов наступних висновків.

Щодо основної заборгованості.

Згідно із частиною першою статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг ґрунтується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг (стаття 4 цього Закону).

За статтею 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» стандарти, нормативи, норми і правила встановлюють комплекс якісних та кількісних показників і вимог, які регламентують вироблення та виконання житлово-комунальних послуг з урахуванням соціальних, економічних, природно-кліматичних та інших умов регіонів та населених пунктів.

Стандарти, нормативи, норми, порядки і правила у сфері житлово-комунальних послуг розробляють і затверджують Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері технічного регулювання, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування в межах їхніх повноважень та згідно із законодавством.

Інші центральні органи виконавчої влади затверджують нормативно-правові акти у сфері житлово-комунальних послуг, що видаються в межах їхніх повноважень після погодження або спільно з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, і реєструються в установленому законодавством порядку.

Відповідно до статті 13 цього Закону залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на:

1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);

2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);

3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);

4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Згідно зі статтею 14 вказаного Закону залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи:

1) перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують уповноважені центральні органи виконавчої влади, а у випадках, передбачених законом, - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг та національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики;

2) друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території;

3) третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін).

Ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Порядок формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, Порядок формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, Порядок формування тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, Порядок розрахунку роздрібного тарифу на електричну енергію та Порядок встановлення роздрібних цін на природний газ для населення затверджені Постановою № 869.

Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій визначає механізм формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і поширюється на суб'єктів господарювання всіх форм власності, які надають послуги, суб'єктів господарювання всіх форм власності, що спеціалізуються на виконанні окремих послуг, на умовах субпідрядних договорів з виконавцями, органи місцевого самоврядування, власників, орендарів житлових будинків (гуртожитків), власників (наймачів) квартир (житлових приміщень у гуртожитках), власників нежитлових приміщень у житлових будинках (гуртожитках).

Тариф на послуги розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг згідно з додатком до цього Порядку.

З власниками (наймачами) квартир (житлових приміщень у гуртожитку) та власниками, орендарями нежитлових приміщень у житловому будинку (гуртожитку) укладається договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Послуги надаються з урахуванням встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Копія такого рішення є невід'ємною частиною договору про надання послуг.

Інформація про перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, їх вартість, структуру тарифу, його зміну з обґрунтуванням її необхідності доводиться до відома споживачів у порядку, затвердженому Мінрегіоном.

Під час установлення тарифу на послуги необхідно забезпечувати прозорість визначення вартості усіх послуг з розрахунку на 1 кв. метр загальної площі квартири, житлового приміщення у гуртожитку та нежитлового приміщення у житловому будинку (гуртожитку).

Відповідно до пункту 2 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №869 від 01.06.2011р. (далі - Порядок), тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій є сукупною (загальною) вартістю надання таких послуг, розрахованою на основі економічно обґрунтованих планованих (нормативних) витрат з урахуванням планового прибутку та податку на додану вартість або єдиного податку.

Відповідно до пунктів 5 та 6 Порядку калькуляційною одиницею є 1 кв. метр загальної площі, що перебуває у власності або наймі фізичної чи юридичної особи. Під час розрахунку нормативних витрат виконавцем та субпідрядником враховуються: середньомісячні витрати з оплати праці (далі - заробітна плата) та середньомісячні матеріальні витрати на рік окремо за статтями експлуатаційних витрат; плановані трудовитрати, що не можуть перевищувати розмір, передбачений нормами часу та нормами обслуговування для робітників і виробничого персоналу, що встановлюються Мінрегіоном.

Пунктом 28 Порядку визначено, що до накладних витрат належать загальновиробничі та адміністративні витрати. Обсяг загальновиробничих витрат визначається у відсотках до фонду заробітної плати основних робітників виконавця з урахуванням кошторисної вартості зазначених витрат відповідно до законодавства. Обсяг адміністративних витрат визначається у відсотках до обсягу прямих витрат з урахуванням загальновиробничих витрат.

Згідно з пунктом 2.2 Рішення Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від 15.07.2015 за №338 розмір тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для населення та інших споживачів по кожному будинку окремо в розрахунку на 1кв.м. загальної площі, які розраховано згідно переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території у місті Жовті Води.

Рішенням Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від 15.07.2015 за №338 визначено наступний перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території у місті Жовті Води: прибирання прибудинкової території; прибирання підвалу, технічних поверхів; технічне обслуговування ліфтів; технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем; холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення, зливової каналізації; дератизація; дезінсекція; обслуговування вентиляційних каналів; поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення та зливової каналізації і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження, що розміщені на закріпленій в установленому порядку прибудинковій території; освітлення місць загального користування; прибирання снігу, просипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу та проїзду, протиожеледними сумішами.

На підтвердження надання послуг позивач надав суду довідки про проведення дератизації за адресою АДРЕСА_1; довідки про наявність чи відсутність звернень з приводу ліквідації аварії (а.с.19, 20); виписки з журналу наряду-завдань двірників позивача (а.с.21-22); наряди-завдання (а.с.23-34); акти виконаних робіт.

Доказів щодо неотримання послуг у повному обсязі відповідачем не надано, а відтак виникло зобов'язання щодо їх оплати.

При зверненні до суду позивач не врахував часткову оплату відповідачем спірної заборгованості у розмірі 150,00грн., що підтверджується квитанцією №1/418 від 10.05.2017.

Господарський суд вважає, що відповідач визнав себе зобов'язаною особою по відношенню до позивача, оскільки до дій які свідчать про визнання боргу можуть відноситися часткове погашення самим боржником основного боргу.

Отже, позовна вимога позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості підлягає частковому задоволенню, а саме у розмірі 2973,70грн. В задоволенні 150,00грн., слід відмовити, враховуючи, що проплату спірної заборгованості здійснено до звернення позивача з даною позовною заявою до господарського суду.

Щодо трьох відсотків річних та інфляційних витрат.

Статтею 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок трьох відсотків річних та інфляційних втрат господарський суд визнав обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню наступні суми, а саме 85,29грн. трьох відсотків річних та 356,40грн. інфляційних втрат.

За змістом частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Верховного Суду України від 06.06.2012р. у справі N6-49цс12, від 24.10.2011 у справі N6-38цс11).

Щодо відзиву. Вказівка відповідача, що позивач не надав частину комунальних послуг за отримання яких відповідач повинна сплачувати грошові кошти господарським судом визнається необґрунтованою. Відповідач не вказав, які саме послуги позивач не виконав та не надав докази на підтвердження вказаних обставин. Як вказує відповідач, приміщення магазину за адресою АДРЕСА_2 обладнане автономним індивідуальним опаленням, однак документи, які підтверджували б вказані обставини не надає.

Відповідач зазначає, що позивач не надає послуги з Технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем централізованого опалення, поточного ремонту внутрішньо будинкових систем централізованого опалення. Крім того, протягом строку існування магазину позивач жодного разу не проводив покіс трави та прибирання території біля магазину, прибирання снігу. Вказані види послуг відповідач виконує власними силами, що підтверджується показаннями свідків. Господарський суд відхиляє заперечення відповідача з огляду на пункт 22 інформаційного листа від 18.03.2008 №01-8/164 "Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2007 році" в якому Вищий господарський суд України вказав, що чинний Господарський процесуальний кодекс України не передбачає такого джерела доказування, як показання свідків.

Господарський суд звертає увагу, що статтею 18 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено порядок оформлення претензій споживачів до виконавців, а саме у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо.

Представник виконавця повинен з'явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором.

Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі.

Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій.

Спори щодо задоволення претензій споживачів вирішуються в суді. Споживач має право на досудове вирішення спору шляхом задоволення пред'явленої претензії.

У разі встановлення за результатами аналізу факту погіршення нормованих показників якості води, витрати споживача, які він здійснив при оплаті вартості проведення аналізу води, підлягають компенсації за рахунок виконавця/виробника.

Господарський суд проаналізувавши листи відповідача дійшов висновку, що останнім не дотримано визначений чинним законодавством порядок оформлення претензій.

Щодо розподілу судових витрат.

В порядку ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по справі покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1532,48грн., з урахуванням того, що 95,78% позовних вимог позивача судом задоволено.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 12, 21, 32, 33, 34, 36, 44, 49, 75, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь комунального підприємства "Виробниче житлово-ремонтно-експлуатаційне об'єднання Жовтоводської міської ради" (52210, Дніпропетровська область, м.Жовті Води, вул.Першотравнева, 22; ідентифікаційний код 20202467) 2973,70грн. (дві тисячі дев'ятсот сімдесят три грн. 73 коп.) основної заборгованості; 85,29грн. (вісімдесят п'ять грн. 29 коп.) трьох відсотків річних; 356,40грн. (триста п'ятдесят шість грн. 40 коп.) інфляційних втрат; 1532,48грн. (одна тисяча п'ятсот тридцять дві грн. 48 коп.) судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Дніпропетровським апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

20.07.2017

Суддя І.В. Петренко