РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2017№910/7036/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне

об'єднання »

до Торгово-промислової палати України

про визнання відмови незаконною та зобов'язання розглянути заяву про

засвідчення форс-мажорних обставин

Суддя Літвінова М.Є.

Представники сторін:

від позивача: Мотигіна Ю.В.- довіреність № 134 від 06-06.2017;

від відповідача: Студенніков С.В. - довіреність № 5915/05.0-8 від 30.08.2017.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об'єднання» (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Торгово-промислової палати України (далі - відповідач) про:

- визнання незаконною відмову Торгово-промислової палати України в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об'єднання» від 04.11.2016 № 01-34/2/1844 про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) для суб'єктів господарювання/фізичних осіб за договірними зобов'язаннями;

- зобов'язання Торгово-промислову палату України розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об'єднання» від 04.11.2016 № 01-34/2/1844 про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) для суб'єктів господарювання/фізичних осіб за договірними зобов'язаннями.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.05.2017 порушено провадження у справі № 910/7036/17, її розгляд призначено на 31.05.2017 року.

31.05.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 31.05.2017 на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено на 21.06.2017 року.

19.06.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи та відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого відповідач проти задоволення позову заперечує.

20.06.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.06.2017 на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено на 03.07.2017 року.

03.07.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

В судовому засіданні 03.07.2017 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 03.07.2017 року проти задоволення позову заперечив, подав додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

У судовому засіданні 03.07.2017 року судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача із заявою № 01-34/2/1844 від 04.11.2016 про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) для суб'єктів господарювання/фізичних осіб за договірними зобов'язаннями.

Обґрунтовуючи подану заяву позивач вказував на те, що починаючи з квітня 2014 року він здійснює господарську діяльність в умовах проведення антитерористичної операції, яка проводиться відповідно до Указу Президента України № 405/2014 від 14.04.2014. 31.08.2015 року між позивачем та ДП «Енергоринок» було укладено Договір № 11572/01 від 31.08.2015, за умовами якого ДП «Енергоринок» зобов'язувалось продавати, а позивач купувати різницю перетоків електричної енергії, фактично переміщену з території, де органи державної влади України здійснюють свої повноваження в повному обсязі (контрольована територія) на територію Луганської області, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження (неконтрольована територія), та здійснювати її оплату відповідно до умов Договору. Проте, з 15.07.2016 року в процесі виконання позивачем договірних зобов'язань, представниками незаконних військових формувань на непідконтрольній органам державної влади України території були вчинені дії, які перешкоджають позивачу виконувати умови Договору з ДП «Енергоринок» (прийняття незаконних постанов; захоплення адміністративних будівель, споруд, об'єктів електропостачання, автотранспорту тощо, як самого позивача, так і його структурних підрозділів тощо), внаслідок чого працівники позивача почали масово не виходити на робочі місця та звільнятись. Таким чином, з 15.07.2016 року позивач практично був позбавлений матеріально-технічних можливостей постачання електроенергії на неконтрольовану територію та перестав отримувати платежі за спожиту на неконтрольованій території Луганської області електричну енергію.

Розглянувши означену заяву відповідач листом від 18.11.2016 № 1153/05.0-5.4 повідомив позивача про відсутність підстав для засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Позивач вважає відмову відповідача безпідставною та необґрунтованою, а дії відповідача щодо її винесення незаконними та такими, що порушують права позивача на встановлення форс-мажорних обставин за Договором.

Враховуючи зазначені обставини, позивач вирішив звернутись з даним позовом до суду з метою захисту своїх прав та законних інтересів.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до частини 1 статті 1 Господарського процесуального кодексу підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (в тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлені вимоги про визнання незаконною відмову Торгово-промислової палати України в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об'єднання» від 04.11.2016 № 01-34/2/1844 про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) для суб'єктів господарювання/фізичних осіб за договірними зобов'язаннями та зобов'язання Торгово-промислову палату України розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об'єднання» від 04.11.2016 № 01-34/2/1844 про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) для суб'єктів господарювання/фізичних осіб за договірними зобов'язаннями.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" торгово-промислова палата є недержавною неприбутковою самоврядною організацією, яка об'єднує юридичних осіб, які створені і діють відповідно до законодавства України, та громадян України, зареєстрованих як підприємці, та їх об'єднання.

Згідно з ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб'єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб'єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили)є надзвичайні та невідворотні обставини, що об'єктивно унеможливлюють виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Детально порядок видачі сертифікатів визначено Регламентом засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії ТПП України від 18.12.2014 № 40 (5) із змінами та доповненнями.

Пунктом 6.14. Регламенту передбачено, що у разі, якщо за результатом розгляду заяви і наданих документів вбачається, що форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) недостатньо обґрунтовані або відсутні підстави/умови для засвідчення (передбачені п. 6.5., 6.9. Регламенту) і т.п., ТПП України/регіональна ТПП надсилає заявникові відповідь про відкладення розгляду заяви для можливості надання додаткових пояснень, документів, доказів тощо або про відмову в засвідченні форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) за встановленою формою (Додаток № 9 до Регламенту).

Таким чином, відповідач діяв у відповідності з Регламентом та відмовив позивачу в засвідченні форс-мажорних обставин.

При цьому, суд наголошує, що Законом України «Про торгово-промислові палати України» саме до компетенції відповідача віднесено вирішення питання чи є вказані у поданій позивачем заяві обставини форс-мажорними (обставини непереборної сили), і в даному випадку суд не вправі замість Торгово-промислової палати України надавати оцінку чи є викладені позивачем в заяві обставини форс-мажорними (обставинами непереборної сили).

При цьому, заявляючи вимогу про зобов'язання відповідача розглянути заяву про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) позивач вимагає від суду фактично підмінити Торгово-промислово-палату України, що є неприпустимим, оскільки саме до повноважень зазначеного органу в силу положень ч. 3 ст. 14 Закону України «Про торгово-промислові палати України» віднесено засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) за зверненнями суб'єктів господарської діяльності та фізичних осіб відповідно до Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Водночас, як зазначено в частини 2 статті 4 Закону України «Про торгово-промислові палати України» втручання державних органів та їх посадових осіб у діяльність торгово-промислових палат, так само як і втручання торгово-промислових палат у діяльність державних органів та їх посадових осіб не допускається.

Крім того, суд наголошує на тому, що наслідком прийняття судового рішення про захист порушеного права має відбутися відновлення такого права у обраний позивачем спосіб, а також необхідність встановити зміст самого порушеного права, яке підлягає захисту.

В даному випадку, навіть у разі прийняття судом рішення про захист прав позивача в обраний ним спосіб, фактично його права не будуть відновлені, оскільки рішення суду про зобов'язання відповідача розглянути заяву позивача про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) не тягне за собою виникнення у відповідача обов'язку видати позивачу Сертифікат про засвідчення форс-мажорних обставин, оскільки вирішення цього питання так і залишиться на розсуд відповідача.

Відповідно до ч. 1 статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, як встановлено статтею 34 ГПК України. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з п. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 «Про судове рішення» рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Оскільки, як зазначалось вище, судом встановлено необґрунтованість заявлених позовних вимог, вони не підлягають задоволенню з урахуванням наведеного.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 10.07.2017.

Суддя М.Є. Літвінова