КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2017 р. Справа№ 910/2739/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тарасенко К.В.

Тищенко О.В.

секретар судового засідання Каніковський А.О.

за участю представників:

від позивача: Цалованська Я.Л. (представник за довіреністю)

від відповідача: Яців О.Р. (представник за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк"

на рішення господарського суду міста Києва від 19.05.2017

у справі №910/2739/17 (суддя Отрош І.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк"

до Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк"

про стягнення 242510 грн 50 коп

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Європейський газовий банк" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк" про стягнення 242510 грн 50 коп процентів за користування чужими грошовими коштами.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 24.09.2009 між сторонами було укладено договір про міжбанківський депозит №02/V/ЄГБ, за яким позивач розмістив у банку відповідача грошові кошти в доларах США у розмірі 40000,00 дол. США, однак листом №1183-7-21 від 08.05.2015 Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію позивача повідомила відповідача про розірвання зокрема договору про міжбанківський депозит №02/V/ЄГБ від 24.09.2009, у зв'язку з чим позивач вважає, що відповідач повинен був повернути йому суму депозиту у строк до 11.05.2015. Разом з тим, оскільки депозит було повернуто позивачу 04.09.2015 у сумі 16043,75 дол. США та 16.11.2015 у сумі 23956,25 дол. США, позивач на підставі ст.ст. 1048, 1214 Цивільного кодексу України просить суд стягнути з відповідача проценти за користування відповідачем грошовими коштами (безпідставного збереження грошей після закінчення дії договору у зв'язку з його розірванням) у розмірі облікової ставки, що становить 242510,50 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 19.05.2017 позов задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" на користь Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" 421 (чотириста двадцять один) долар США 02 центи та судовий збір у розмірі 172 (сто сімдесят дві) грн 10 коп. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Публічне акціонерне товариство "Європейський газовий банк" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 19.05.2017 у справі №910/2739/17 та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі скаржник зазначає, зокрема про те, що згідно листа уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вих.№1183-7-21 від 08.05.2015 та відповідно до п.п. 1.4, 1.7 договору про міжбанківський депозит, відповідач зобов'язаний був повернути позивачу суму депозиту протягом двох банківських днів після закінчення терміну залучення депозиту, тобто протягом двох днів після розірвання договору доручення, договору про встановлення кореспондентських відносин, договору про міжбанківський депозит; зважаючи на закінчення (сплив) 08.05.2015 терміну залучення депозиту, починаючи з 11.05.2015 по 15.11.2016 (дати повернення депозиту на рахунок позивача) відповідач безпідставно зберігав грошові кошти у сумі 40000 доларів США в період з 11.05.2015 по 03.09.2016, та грошові кошти у сумі 23956,25 доларів США в період з 04.09.2015 по 15.11.2016, що належить позивачу.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючого судді Іоннікової І.А., судді Тищенко О.В., Тарасенко К.В.) від 19.06.2017 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" прийнято до провадження, призначено розгляд справи на 11.07.2017, зобов'язано ПАТ "Європейський газовий банк" надати для огляду в судовому засіданні оригінал касового чеку від 26.05.2017 №4673 з відбитком поштового штемпеля, а у разі неможливості надати зазначені докази в оригіналах - відповідну довідку підприємства зв'язку на підтвердження надсилання копії апеляційної скарги ПАТ "Укргазбанк".

10.07.2017 через відділ забезпечення документообігу Київського апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду - без змін, зазначаючи, що рішення суду є законним і обґрунтованим, прийняте у відповідності до норм матеріального та процесуального права; доводи, викладені в апеляційній скарзі є безпідставними.

11.07.2017 через відділ забезпечення документообігу суду від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи оригіналу касового чеку від 26.05.2017 №4673 та фотокопії списку згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів.

В судовому засіданні представники сторін надали суду пояснення по суті спору.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

24.02.2009 між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк "Укргазбанк" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк"), як повіреним, та Відкритим акціонерним товариством "Європейський газовий банк" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Європейський газовий банк"), як довірителем, було укладено договір доручення №01/V/ЄГБ (надалі - договір доручення).

За умовами договору доручення відповідач, який є принципіальним учасником міжнародної платіжної системи Visa International, США (далі - Visa) прийняв на себе зобов'язання виконувати від імені та за рахунок позивача всі необхідні дії по наданню позивачу послуг, спрямованих на вступ до Visa і подальшу участь позивача у Visa в якості асоційованого учасника, виконувати від імені і за рахунок позивача розрахунки в іноземній валюті з Visa по операціям емісії та еквайрінгу позивача, а також здійснювати всі інші розрахунки, пов'язані з виконанням всіх інших зобов'язань позивача як асоційованого учасника Visa.

Договір доручення набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до моменту припинення його дії у встановлених даним договором порядку та підставах (п. 9.1. договору доручення).

Дію даного договору може бути припинено шляхом повідомлення іншої сторони в письмовій формі не пізніше ніж за 45 днів до бажаної дати припинення дії договору (п. 9.2. договору доручення).

24.02.2009 між сторонами укладено договір про встановлення кореспондентських відносин №03/V/ЄГБ (надалі - договір про встановлення кореспондентських відносин), у відповідності з яким відповідач відкриває позивачу кореспондентські рахунки та надає комплекс послуг з розрахункового обслуговування за операціями з використанням банківських платіжних карток Visa.

Відповідно до п. 8.1. договору про встановлення кореспондентських відносин, цей договір набирає сили з дати підписання обома сторонами і діє протягом терміну дії договору доручення.

24.02.2009 між сторонами укладено договір про міжбанківський депозит №02/V/ЄГБ (надалі - договір про міжбанківський депозит), у відповідності з яким позивач розміщує в установі відповідача грошові кошти в доларах США (надалі - депозит) у розмірі, що розраховується відповідачем відповідно до п. 3.3.5. та п. 4.1.4. договору доручення і є гарантійним покриттям позивача при його розрахунках з Visa через установу відповідача.

Для розміщення суми депозиту відповідачем було відкрито позивачу рахунок №19.

Виходячи зі змісту пунктів 1.4., 1.7., 4.1. договору про міжбанківський депозит, відповідач приймає депозит на термін виконання сторонами зобов'язань, що передбачені договором доручення та договором про встановлення кореспондентських відносин. Сума депозиту повертається позивачу протягом двох банківських днів після закінчення терміну залучення депозиту. Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до закінчення терміну залучення суми депозиту, встановленого п. 1.4. цього договору.

Додатковим договором №20 від 19.02.2014 до договору про міжбанківський депозит сторони погодили, що процентна ставка за користування банком сумою депозиту вкладника складає 1% річних. Проценти за користування сумою депозиту нараховуються не пізніше останнього банківського дня місяця та сплачуються банком вкладнику в валюті суми депозиту щомісячно в останній банківський день місяця за фактичну кількість календарних днів користування сумою депозиту. За перший та останній день користування сумою депозиту проценти не нараховуються. При розрахунку процентів за сумою депозиту використовується розрахункова база факт/360 днів.

Додатковим договором №21 від 12.06.2014 до договору про міжбанківський депозит сторони погодили, що сума депозиту складає 40000,00 доларів США, що відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України станом на 21.07.2015 (1 долар США = 22,0321 грн.), складає 881284,00 гривень.

Зі змісту Договору про міжбанківський депозит №02/V/ЄГБ від 24 вересня 2009 року вбачається, що вказаний правочин за своєю правовою природою є договором банківського вкладу.

Як встановлено приписами ст. 1058 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту (стаття 1059 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 1060 Цивільного кодексу України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу на вимогу банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Умова договору банківського вкладу на вимогу про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. За договором банківського строкового вкладу банк зобов'язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу. Повернення вкладникові банківського строкового вкладу та нарахованих процентів за цим вкладом на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, можливе виключно у випадках, якщо це передбачено умовами договору банківського строкового вкладу. Якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором.

Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов'язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України (стаття 1061 Цивільного кодексу України).

За змістом ст. 1066 Цивільного кодексу України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Судом встановлено, що 17.11.2014 постановою Правління Національного банку України №725 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк", у Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" відкликано банківську ліцензію та прийнято рішення про ліквідацію Банку.

18.11.2014 рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №121 "Про початок процедури ліквідації AT "ЄВРОГАЗБАНК" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" (позивач).

18.12.2014 рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №150 "Про призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію AT "ЄВРОГАЗБАНК" призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку - Оберемка Р.А.

Листом від 08.05.2015 за вих. №1183-7-21 Уповноважена особа Фонду повідомила відповідача про розірвання договору доручення №01/V/ЄГБ від 24.02.2009 з усіма додатковими угодами, договору про встановлення кореспондентських відносин №03/V/ЄГБ від 24.02.2009 з усіма додатковими угодами, договору про міжбанківський депозит №02/V/ЄГБ від 24.02.2009 з усіма додатковими угодами. У вказаному листі уповноваженою особою Фонду на ліквідацію AT "ЄВРОГАЗБАНК" також вимагалось від відповідача повернути суму депозиту у відповідності до п. 1.7. договору про міжбанківський депозит у зв'язку із закінченням терміну залучення депозиту.

Вказаний лист було направлено відповідачу 08.05.2015 та одержано останнім 12.05.2015, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями повідомлення про вручення №967, опису вкладення у цінний лист та фіскального чека №0406.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, у липні 2015 року Публічне акціонерне товариство "Європейський газовий банк" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" про стягнення 40000,00 дол. США, що еквівалентно 881284,00 грн - суми депозиту за договором про міжбанківський депозит № 02/V/ЄГБ від 24.09.2009.

Рішенням господарського суду міста Києва від 31.05.2016 у справі №910/19182/15, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.08.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 07.11.2016, позов Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" задоволено частково; припинено провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 16043,75 доларів США; стягнуто з Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" на користь Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" 23956 доларів США 25 центів, що за курсом Національного Банку України складає 527806 грн 49 коп.

Судом у справі №910/19182/15 встановлено, що відповідно до виписки по особовому рахунку відповідач 04.09.2015 сплатив позивачу грошові кошти у розмірі 16043,75 доларів США. Оскільки грошові кошти у розмірі 16043,75 доларів США сплачені відповідачем 04.09.2015, тобто після звернення позивача до суду з даним позовом (27.07.2015), провадження у справі в цій частині підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

16.11.2016 на виконання рішення господарського суду міста Києва від 31.05.2016 у справі №910/19182/15 відповідачем було перераховано на рахунок позивача суму коштів у розмірі 23956,25 дол. США, що підтверджується наявною в матеріалах справи банківською випискою по рахунку (призначення платежу: повернення гарантованого депозиту по договору №02/V/ЄГБ на виконання рішення господарського суду міста Києва у справі №910/19182/15).

Посилаючись на безпідставне збереження відповідачем грошей після закінчення дії договору у зв'язку з його розірванням, позивач на підставі ст.ст. 1048, 1214 Цивільного кодексу України просить суд стягнути з відповідача проценти за користування відповідачем грошовими коштами у розмірі облікової ставки, що становить 242510,50 грн.

Як зазначалося вище, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 24.09.2009 між сторонами було укладено договір про міжбанківський депозит №02/V/ЄГБ, за яким позивач розмістив у банку відповідача грошові кошти в доларах США у розмірі 40000,00 дол. США, однак листом №1183-7-21 від 08.05.2015 Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію позивача повідомила відповідача про розірвання зокрема договору про міжбанківський депозит №02/V/ЄГБ від 24.09.2009, у зв'язку з чим позивач вважає, що відповідач повинен був повернути йому суму депозиту у строк до 11.05.2015.

Відповідно до ст. 652 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Так, з урахуванням змісту п. 9.2. договору доручення №02/V/ЄГБ від 24.02.2009, яким передбачено право сторони на одностороннє припинення дії договору, колегія суддів вважає, що, направивши лист від 08.05.2015 №1183-7-21, позивач правомірно скористався передбаченим договором та чинним законодавством правом на односторонню відмову від договору доручення №02/V/ЄГБ від 24.02.2009, що відповідно є підставою для припинення правовідносин, які виникли на підставі зазначеного договору.

При цьому, як вірно встановлено місцевим господарським судом, дату, з якої договір доручення №02/V/ЄГБ від 24.02.2009 є розірваним, слід визначати від дати отримання вказаного листа відповідачем (12.05.2015), з урахуванням 45 днів, враховуючи те, що у листі від 08.05.2015 за вих. №1183-7-21 Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не було повідомлено про бажану дату припинення дії договору доручення №02/V/ЄГБ від 24.02.2009.

Отже, договір доручення №02/V/ЄГБ є розірваним з 27.06.2015.

Оскільки за змістом п. 8.2. договору про встановлення кореспондентських відносин №03/V/ЄГБ від 24.02.2009, останній діє протягом терміну договору доручення, суд дійшов висновку, що строк дії договору про встановлення кореспондентських відносин №03/V/ЄГБ від 24.02.2009 закінчився 26.06.2015 у зв'язку з розірванням договору доручення №02/V/ЄГБ.

У справі №910/19182/15 суди дійшли висновку про розірвання договору про міжбанківський депозит №02/V/ЄГБ від 24.02.2009 та наявність підстав для повернення суми банківського вкладу, однак дату, з якої такий договір слід вважати розірваним, не зазначено.

З огляду на те, що в силу п. 1.4. договору про міжбанківський депозит сума депозиту була прийнята відповідачем на термін виконання сторонами зобов'язань, що передбачені договором доручення №01/V/ЄГБ від 24.02.2009, який є розірваним, та договором про встановлення кореспондентських відносин №03/V/ЄГБ від 24.02.2009, строк дії якого закінчився у зв'язку з розірванням договору доручення, колегія суддів вважає, що строк розміщення банківського вкладу сплинув, у зв'язку з чим у відповідача настав обов'язок з повернення суми депозиту позивачу відповідно до умов пунктів 1.7., 1.4., та розділу 2.4. договору про міжбанківський депозит №02/V/ЄГБ від 24.02.2009.

За змістом п. 1.7. договору про міжбанківський депозит №02/V/ЄГБ від 24.02.2009, сума депозиту повертається банком вкладнику протягом двох банківських днів після закінчення терміну залучення депозиту.

З огляду на те, що термін залучення депозиту за договору про міжбанківський депозит №02/V/ЄГБ від 24.02.2009 сплинув 26.06.2015 (у зв'язку з розірванням договору доручення №02/V/ЄГБ), з урахуванням п. 1.7. договору про міжбанківський депозит №02/V/ЄГБ від 24.02.2009, сума депозиту у розмірі 40000,00 дол. США повинна була бути повернута відповідачем у строк до 30.06.2015 (включно).

Як встановлено вище, частина суми депозиту у розмірі 16043,75 доларів США була повернута відповідачем позивачу 04.09.2015, решта депозиту у розмірі 23956,25 дол. США була повернута відповідачем 16.11.2016.

Доводи відповідача про те, що повернення суми депозиту у розмірі 16043,75 доларів США відбулось не 04.09.2016, а 11.08.2016 є безпідставним, оскільки обставини щодо повернення вказаної суми депозиту саме 04.09.2016 встановлені у рішенні господарського суду міста Києва у справі №910/19182/15, яке набрало законної сили, а отже дані обставини не потребують доказування при розгляді даної справи в силу приписів ст. 35 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За статтею 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із частиною першою статті 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

За частиною першою статті 1058 Цивільного кодексу України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

У договорі про міжбанківський депозит №02/V/ЄГБ від 24.02.2009 сторони не визначили конкретного строку залучення депозиту у розумінні ст.ст. 251-252 Цивільного кодексу України, водночас сторони визначили інші умови залучення (повернення) депозиту - протягом строку дії зобов'язань, які виникають з договору доручення №01/V/ЄГБ від 24.02.2009 та договору про встановлення кореспондентських відносин №03/V/ЄГБ від 24.02.2009, що узгоджується з нормами, викладеними в ч. 1 ст. 1058 Цивільного кодексу України.

При цьому, суд зазначає, що за своєю правовою природою договір про міжбанківський депозит №02/V/ЄГБ від 24.02.2009 є як депозитним договором, так і договором забезпечення виконання зобов'язань за договором доручення №01/V/ЄГБ від 24.02.2009 та договором про встановлення кореспондентських відносин №03/V/ЄГБ від 24.02.2009, що вбачається з умов, викладених у пунктах 1.1, 2.4 договору про міжбанківський депозит.

Відповідно до частини п'ятої статті 1061 Цивільного кодексу України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Згідно з Додатковим договором №20 від 19.02.2014 до договору про міжбанківський депозит (п.6) сторони погодили, що проценти за користування сумою депозиту сплачуються банком вкладнику в валюті суми депозиту щомісячно в останній банківський день місяця за фактичну кількість календарних днів користування сумою депозиту.

Таким чином, проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня фактичного його повернення вкладникові.

Відтак, у випадку прострочення банком виплати банківського вкладу вкладникові, з банку підлягають стягненню проценти на банківські вклади за прострочений строк до дня фактичного повернення коштів вкладнику на підставі частини п'ятої статті 1061 Цивільного кодексу України.

Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.09.2015 у справі №6-544цс16.

Отже, як вірно дійшов висновку суд першої інстанції, з огляду на прострочення відповідачем у даній справі повернення позивачу банківського вкладу за договором про міжбанківський депозит №02/V/ЄГБ від 24.09.2009, з банку підлягають стягненню проценти на банківський вклад до дня фактичного повернення коштів вкладнику на підставі частини п'ятої статті 1061 Цивільного кодексу України.

Таким чином, обов'язок зі сплати процентів за користування депозитом виконується незалежно від періоду користування грошовими коштами (в межах строку передбаченого договором, або у період після настання строку повернення депозиту), але на умовах, визначених договором банківського вкладу, в тому числі, у розмірі та строки, визначені таким договором, тобто відповідно до ст. 1061 Цивільного кодексу України та до п. 6 Додаткового договору №20 від 19.02.2014 до договору про міжбанківський депозит - за фактичну кількість днів користування банком грошовими коштами вкладника.

Заявляючи вимоги про стягнення процентів за прострочення повернення банківського вкладу, позивачем розраховано розмір процентів на підставі ст. 1048 Цивільного кодексу України.

За змістом ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Разом з тим, норми даної статті регулюють відносини позики, тоді як з огляду на встановлені обставини, між сторонами виникли відносини, що випливають з договору про міжбанківський депозит №02/V/ЄГБ від 24.09.2009, що за своєю правовою природою є договором банківського вкладу.

Додатковим договором №20 від 19.02.2014 до договору про міжбанківський депозит сторони погодили, що процентна ставка за користування банком сумою депозиту вкладника складає 1% річних. Проценти за користування сумою депозиту нараховуються не пізніше останнього банківського дня місяця та сплачуються банком вкладнику в валюті суми депозиту щомісячно в останній банківський день місяця за фактичну кількість календарних днів користування сумою депозиту. За перший та останній день користування сумою депозиту проценти не нараховуються. При розрахунку процентів за сумою депозиту використовується розрахункова база факт/360 днів.

Обов'язок зі сплати процентів за користування депозитом виконується незалежно від періоду користування грошовими коштами (в межах строку передбаченого договором, або у період після настання строку повернення депозиту), але на умовах, визначених договором банківського вкладу, в тому числі, у розмірі та строки, визначені таким договором, тобто відповідно до ст. 1061 Цивільного кодексу України та п. 6 Додаткового договору №20 від 19.02.2014 до договору про міжбанківський депозит - за фактичну кількість днів користування банком грошовими коштами вкладника.

За наведених обставин, проценти на банківський вклад, повернення якого було прострочено відповідачем, слід нараховувати у розмірі 1% річних, у порядку: розрахункова база факт/360 днів.

Позивачем заявлено до стягнення суму процентів за період з 11.05.2015 по 03.09.2015 на суму 40000,00 дол. США та з 04.09.2015 по 15.11.2016 на суму 23956,25 дол. США за прострочений період повернення банком суми депозиту, який позивач вважає періодом безпідставного збереження відповідачем грошових коштів позивача.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що моментом початку нарахування процентів на банківський вклад є 01.07.2015, враховуючи те, що термін залучення депозиту за договором про міжбанківський депозит №02/V/ЄГБ від 24.02.2009 сплинув 26.06.2015 (у зв'язку з розірванням договору доручення №02/V/ЄГБ), а сума депозиту у розмірі 40000,00 дол. США повинна була бути повернута у строк до 30.06.2015 (включно).

Колегія суддів погоджується із здійсненим судом першої інстанції перерахунком процентів по банківському вкладу та вважає, що сума процентів по банківському вкладу, яка підлягає стягненню складає 421,02 дол. США. При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що стягнення суми процентів у валюті зобов'язання - доларах США, тоді як позивач просив суд стягнути суму процентів у гривнях, не є виходом за межі позовних вимог чи зміною предмету позову, оскільки валюта, у якій заявлено вимоги, не є безпосереднім елементом предмету позову, так як фактично предметом позову у справі є стягнення грошових коштів - процентів за користування вкладом, однак враховуючи, що умовами договору встановлено валюту виконання зобов'язання - долари США, підстав для зобов'язання відповідача виконати це зобов'язання в іншій валюті немає.

Також суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що неправильне визначення позивачем правової кваліфікації правовідносин сторін не впливає на предмет та підстави позову, якими обґрунтовано суть порушеного права, та відповідно не визначають зміст порушення (власне, зміст порушення визначає факт несплати процентів банком за користування депозитом за заявлений період); фактично позивачем заявлено вимоги про стягнення процентів за користування відповідачем грошовими коштами за загальний період, що охоплює як строк, протягом якого був чинним договір банківського вкладу, так і період після настання строку для повернення банківського вкладу.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" до Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк" про стягнення 242510 грн 50 коп процентів підлягають частковому задоволенню, у сумі 421,02 дол. США, що станом на 14.02.2017 (дату подання позову) еквівалентна 11473,05 грн; станом на 19.05.2017 (дата прийняття рішення) - еквівалентна 11112,15 грн. В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити.

Відповідно до ст. ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Вищевикладені обставини справи спростовують доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, та на які він посилається як на підставу скасування рішення суду, а тому відхиляються судом.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду не вбачається.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" залишити без задоволення, рішення господарського суду міста Києва від 19.05.2017 у справі №910/2739/17 - без змін.

Матеріали справи №910/2739/17 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановлені законом порядку та строки.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді К.В. Тарасенко

О.В. Тищенко