РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2017№910/6127/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

в особі Регіональної філії "Львівська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрколіямаш"

про стягнення 25 790,40 грн.

Суддя Літвінова М.Є.

Представники сторін:

від позивачa: Петрів Л. П. - довіреність № б/н., від 25.10.16 р.;

від відповідача: Галічин Д. В. - керівник ТОВ "Укрколіямаш".

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 26 червня 2017 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрколіямаш" (далі - відповідач) про стягнення 25 790,40 грн., в тому числі 9 074,40 грн. пені, 16 716,00 грн. штрафу.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за Договором № Л/В-161199/НЮ від 07.10.2016 року в частині надання послуг з поточного ремонту колесотокарного верстата моделі УББ 112/2К.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.04.2017 порушено провадження у справі № 910/6127/17 та призначено її до розгляду на 15.05.2017 року.

Представник позивача у судовому засіданні 15.05.2017 року надав документи на виконання вимог ухвали суду.

В судовому засіданні 15.05.2017, на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 12.06.2017 року.

02.06.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача подано відзив на позовну заяву.

Представник позивача у судовому засіданні 12.06.2017 року надав письмові пояснення по справі та заперечення на відзив.

В судовому засіданні 12.06.2017 року представниками сторін подано клопотання про продовження строку розгляду спору у справі № 910/6127/17 на п'ятнадцять днів.

Розглянувши зазначене клопотання, суд вирішив його задовольнити.

Відповідно до статей 69, 77 ГПК України у судовому засіданні 12.06.2017 року винесено ухвалу про продовження строку вирішення спору та оголошено перерву до 26.06.2017 року.

У судовому засіданні 26.06.2017 року представник позивача надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача у судовому засіданні 26.06.2017 року надав пояснення по суті спору, відповідно до яких проти позову заперечив.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

07.10.2016 року між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі «Служби вагонного господарства» Регіональної філії "Львівська залізниця" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрколіямаш" (виконавець) укладено Договір № Л/В-161199/НЮ (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору виконавець зобов'язується надати власними силами і засобами послуги, а замовник - прийняти і оплатити послуги відповідно до умов Договору на наступну закупівлю: код за ДК-016-2010-33.12.2 ремонтування та технічне обслуговування машин і устаткування спеціальної призначеності; код за ДК-021:2015 - 50220/50220000-3 послуги з ремонту і технічного обслуговування залізничного транспорту і пов'язаного обладнання та супутні послуги (ремонт колесотокарних верстатів): поточний ремонт колесотокарного верстата моделі УББ 112/2К.

Згідно п. 3.1. Договору сума цього Договору становить 199 000,00 грн. без ПДВ, ПДВ становить 39 800,00 грн., а всього 238 800,00 грн. з ПДВ. Сума визначається калькуляцією з розшифровкою матеріальних та трудових витрат.

Розрахунки за надані послуги здійснюються на підставі рахунку протягом 45 календарних днів з дати підписання сторонами акту приймання наданих послуг (за наявності зареєстрованої податкової накладної в єдиному реєстрі податкових накладних). (п. 4.1. Договору).

Пунктом 5.1. Договору сторони погодили, що строк надання послуг - протягом 45 календарних днів, починаючи з дати, вказаної в акті здачі колесотокарного верстату в ремонт.

Відповідно до п. 5.2. Договору документом, що засвідчує закінчення надання послуг з ремонту колесотокарного верстату, є акт приймання наданих послуг, що підписується уповноваженими особами виконавця та замовника після проведення пусконалагоджувальних робіт та випробування колесотокарного верстату.

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2016 року (п. 10.1. Договору).

Позивач зазначає, що звертався до відповідача з листами № 4027 від 12.10.2016 року та №4520 від 29.11.2016 року з проханням приступити до виконання робіт.

У відповідь на лист № 4520 від 29.11.2016 року відповідач листом № 1712/ІІС161 від 23.12.2016 року повідомив позивача про те, що підприємство не має можливості розпочати виконання робіт, передбачених Договором.

В подальшому позивач звернувся до відповідача з претензією № ВЮ-2-1701 від 10.01.2017 року про неналежне виконання зобов'язань за Договором.

Відповідач листом № 1712/ВП118 від 24.04.2017 року повідомив позивача про те, що жодного письмового звернення щодо передання верстату в ремонт та його виведення з експлуатації до нього не надходило.

Відповідно до п. 7.3. Договору за несвоєчасну видачу колесотокарного верстату з ремонту згідно з умовами цього договору виконавець сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1 % договірної ціни одиниці ремонту за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково сплачує штраф у розмірі 7 % вартості послуг.

Позивач зазначає, що відповідач своїх зобов'язань у визначений Договором строк не виконав, у зв'язку з чим просить стягнути з відповідача 9 074,40 грн. пені та 16 716,00 грн. штрафу.

У поданому відзиві відповідач зазначив, що строк виконання зобов'язань за Договором нероздільно пов'язаний з датою підписання акту здачі верстату в ремонт. Оскільки відповідачем не вчинено дій направлених на передачу верстату в ремонт, прострочення відповідача не настає через ненастання події, з якою пов'язаний строк виконання зобов'язання відповідачем, внаслідок прострочення позивача.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Положеннями ч. 1 ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Посилання позивача в обґрунтування своєї позиції щодо наявності у відповідача порушення обов»язку виконати роботи, які передбачені умовами договору №Л/В-161199/НЮ, на факти неодноразового звернення до останного з вимогами терміново розпочати виконання ремонтних робіт (листи №4027 від 12.10.2016 та №4520 від 29.11.2016) суд оцінює критично, та не приймає як належний доказ, оскільки відповідно до умов укладеного договору чітко визначено умови та порядок надання послуг (розділ 5 Договору).

А саме, пунктом 5.1. Договору сторони погодили, що строк надання послуг - протягом 45 календарних днів, починаючи з дати, вказаної в акті здачі колесотокарного верстату в ремонт.

Суду не були надані докази складання сторонами акту здачі колесотокарного верстату в ремонт відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 613 Цивільного кодексу України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку.

Беручи до уваги те, що відповідач не міг почати виконувати ремонт без здачі колесотокарного верстату, суд приходить до висновку, що прострочення виконання відповідачем своїх зобов'язань за Договором не настало.

А отже і вимоги щодо нарахування позивачем відповідно до п.7.3 Договору та ст. 231 Господарського кодексу України пені 0,1% від вартості простроченого зобов»язання в розмірі 9074,40 грн. та штрафу 7% від вартості невиконаного зобов»язання за прострочення виконання понад 30 днів в розмірі 16 716,00 грн. є необгрунтовами та безпідставними, та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з статтею 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Позивачем не доведено, а матеріалами справи не підтверджено факту прострочення виконання відповідачем зобов'язань за Договором.

За таких обставин, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відшкодування судових витрат відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на позивача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись статтями 4, 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 03.07.2017

Суддя М.Є. Літвінова