УХВАЛА

04.07.2017Справа № 910/25669/14

За скаргоюПублічного акціонерного товариства "Родовід Банк"
на діїСвятошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві
у справі910/25669/14
за позовомПублічного акціонерного товариства "Родовід Банк"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОРТ ГРУП"
простягнення 659 162, 50 грн.
Головуючий суддя Підченко Ю.О.
Суддя Ващенко Т.М. Суддя Ковтун С.А.

Представники сторін:
від позивача (скаржника):не з'явився;
від відповідача:не з'явився;
від відділу ДВС:не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Родовід Банк" (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОРТ ГРУП" (далі - відповідач) про стягнення 659 162, 50 грн., в тому числі 623 543, 64 грн. основного боргу та 35 618, 86 грн. 3 % річних. Крім того, позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати щодо сплати судового збору в розмірі 13 183, 25 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.03.2015 року позовні вимоги задоволено частково, а саме:

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОРТ ГРУП" (03115, місто Київ, проспект Перемоги, будинок 136 літера "А", другий поверх; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" (04136, місто Київ, вулиця Північно-Сирецька, будинок 1-3; ) 623 543 (шістсот двадцять три тисячі п'ятсот сорок три) грн. 64 коп. основного боргу та 12 470 (дванадцять тисяч чотириста сімдесят) грн. 87 коп. витрат по сплаті судового збору;

- у задоволенні вимог про стягнення 35 618 (тридцять п'ять тисяч шістсот вісімнадцять) грн. 86 коп. 3 % річних, - відмовлено.

17.03.2015 р. на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва було видано відповідний наказ.

01.03.2017 року Публічне акціонерне товариство "Родовід Банк" звернулося до Господарського суду міста Києва із скаргою на дії Державного виконавця Борисюка Романа Анатолійовича Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, у якій просить:

- визнати дії Державного виконавця Борисюка Романа Анатолійовича Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо винесення постанови по виконавчому провадженню № 47613201 про повернення виконавчого документу стягувачеві від 23.12.2015 року неправомірними;

- скасувати Постанову Державного виконавця Борисюка Романа Анатолійовича Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 23.12.2015 року по виконавчому провадженню № 47613201 про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Розпорядженням керівника апарату № 05-23/1013 від 16.03.2017 року призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів судової справи у зв'язку із закінченням терміну повноважень у суддів Васильченко Т.В. та Любченко М.О., які приймали участь у колегіальному розгляді справи.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів, справу № 910/25669/14 передано на розгляд колегії судді у складі головуючого судді - Підченко Ю.О. та суддів - Ващенко Т.М. та Ковтун С.А.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.04.2017р. розгляд скарги призначено на 23.05.2017р.

23 травня 2017 р. судове засідання не відбудеться, у зв'язку із перебуванням судді Підченка Ю.О. на навчанні.

Відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 13.06.2017 року скаргу ПАТ "Родовід Банк" призначено до розгляду колегією суддів у судовому засіданні 04.07.2017 року.

Представники позивача (скаржника), відповідача та відділу ДВС у судове засідання 04.07.2017 року не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили. Проте, через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від скаржника двічі надходило клопотання про розгляд скарги без участі його представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги, тому скарга Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" розглядається по суті в судовому засіданні 04.07.2017 р.

Розглянувши матеріали скарги Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк", Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з положеннями ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій її території.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Рішення, ухвали, постанови суду, які не виконуються боржником добровільно у встановлений строк та у яких допущено негайне виконання, виконуються примусово органами Державної виконавчої служби, що входять до системи органів Міністерства юстиції України, в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Як вбачається із поданої скарги, на примусовому виконанні у Святошинському районному відділі державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебував наказ по справі № 910/25669/14 про стягнення боргу та витрат по сплаті судового збору, виданий Господарським судом міста Києва 17.03.2015 року.

АТ "Родовід Банк" звернулося до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження, за якою було відкрито виконавче провадження № 47613201 з примусового виконання судового наказу.

17.02.2017 року АТ "Родовід Банк" отримав постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 23.12.2015 року ВП № 47613201, винесену державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Борисюк Роман Анатолійович. Підставою вказано п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" - встановлено, що у боржника відсутнє майно та кошти, на які можливо звернути стягнення.

Враховуючи викладене, АТ "Родовід Банк" як стягувач вважає, що державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Борисюком Р.А. по виконавчому провадженні № 47613201 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві з порушенням норм матеріального права, та має бути скасована з підстав порушення вимог ст.ст. 10, 18 Закону України "Про виконавче провадження", а саме - не здійснення всіх необхідних дій, передбачених згаданим законом.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що скарга Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року передбачено, що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Як вбачається із положень статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року Виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо:

1) є письмова заява стягувача;

2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, не реалізоване під час виконання рішення;

4) стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа;

5) у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника);

6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом має передати стягувачу, або майно, на яке необхідно звернути стягнення з метою погашення заборгованості (крім коштів), а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

7) боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи майно боржника, розшук яких здійснювався органами Національної поліції, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку;

8) коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, недостатньо для задоволення вимог стягувача-заставодержателя за виконавчим документом, на підставі якого звернуто стягнення на заставлене майно;

9) наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Також, частиною 5 статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" чітко передбачено, що Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

При поданні скарги до суду, АТ "Родовід Банк" просило витребувати до початку розгляду справи із Святошинського районного відділу держаної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві копію матеріалів виконавчого провадження № 47613201.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.04.2017 року було зобов'язано Святошинський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві надати суду матеріали виконавчого провадження № 47613201.

Проте, станом на час розгляду скарги (04.07.2017 року) ані від Відділу ДВС, ані від безпосередньо самого скаржника не надійшло жодних матеріалів виконавчого провадження та відомостей про фактичний стан виконання рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.2015 року у справі № 910/25669/14 на виконання якого було видано наказ від 17.03.2015 року.

Крім того, із наведених у скарзі підстав не вбачається та неможливо встановити, у чому саме полягала недбалість державного виконавця під час здійснення покладених на нього законодавством обов'язків, та яких саме дій, необхідних на думку скаржника, не було вчинено.

Пунктом 9.13. Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України " передбачено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України визначає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, з огляду на наведене вище, суд дійшов висновку, що доводи Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" є неправомірними, а скаргу на дії Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві слід відхилити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України суд, органом, який

У Х В А Л И В :

Визнати доводи Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" неправомірними та скаргу на дії Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві відхилити.

Головуючий суддя Ю.О. Підченко

Суддя Т.М. Ващенко

Суддя С.А. Ковтун