КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2017 р. Справа№ 925/39/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Скрипки І.М.

Тищенко А.І.

при секретарі судового засідання Денисюк І.Г.

за участю представників:

від прокуратури: Колодяжна А.В. - за належним чином оформленою довіреністю;

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Філімонова О.М. - за належним чином оформленою довіреністю;

від третьої особи-1: не з'явився;

від третьої особи-2: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Агро-Білозір'я"

на рішення Господарського суду Черкаської області від 22.05.2017 року у справі № 925/39/14 (суддя Боровик С.С.)

за позовом Прокурора Черкаської області в інтересах держави в особі Головного управління Дергеокадастру в Черкаській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Агро-Білозір'я"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

1. Білозірська сільська рада Черкаського району

2. Городищенська районна державна адміністрація Черкаської області

про стягнення 600 069,34 грн. штрафу та повернення самовільно зайнятих земельних ділянок

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 22.05.2017 року позов задоволено частково.

Не погодившись з вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Приват-Агро-Білозір'я" звернулася до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог та прийняти в цій частині нове, яким відмовити в задоволені позову.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що ТОВ «Приват-Агро-Білозір'я» не погоджується із вказаним рішенням Господарського суду Черкаської області в частині задоволення позовних вимог прокурора, вважає його необгрунованим та незаконним.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції внаслідок невірного тлумачення норм ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною землі», незастосування ст.ст. 202, 204 ЦК України неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, та в порушення ст. 43 ГПК України не надано належної оцінки наявним у матеріалах справи договорам та угодам.

Також, апелянт вказує, що судом при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми ст.ст. 32, 43 ч. 2 ст. 82 , 84 ГПК України, не досліджено та не надано належної оцінки доказам, що були зібрані в ході розгляду справи, не встановлено чи мали місце обставини, на які посилалась як сторона Позивача так і сторона Відповідача, не перевірено доказами доводи сторін, проігноровано встановлені у судовому засіданні з пояснень Півненко Г.І. обставини - щодо відсутності встановлення нею самостійно факту самовільного зайняття земель у певній площі, у тому числі, що нею самостійно не перевірявся показник «площа», а лише перенесено його з раніше складених документів - договорів та угод, що нею не виявлено під час обстеження ані техніки, ані працівників на землі, які вона візуально оглядала, що вона не може пояснити де саме проводила огляд, та не може пояснити які саме землі нею оглядались (не може вказати на жодну прив'язку на місцевості - ані на суміжних землекористувачів, лісополосу, струмок, річку, будь-що, за допомогою чого можна було б встановити де ж саме знаходився інспектор в момент складання акту обстеження, та чи дійсно інспектором обстежено землі які використовував Відповідач, чи можливо якась інша особа, а також встановити чи мають відношення оглянуті нею землі до договорів та угод з яких було взято показник «площа»), допущені судом порушення призвели до не встановлення усіх обставин, що мають значення для розгляду справи, і як наслідок невірної правової кваліфікації відносин сторін, та до постановления не правильного по суті судового рішення.

Скаржник вказує, що судом в порушення ст.ст. 32, 43 ГПК України не досліджено та не надано оцінки наявними у матеріалах справи письмовим доказам (договорам про відшкодування плати за землю та угодам, листам Городищенської РДА від 29.07.2016 № 01-01-13/2423 та від 29.07.2016 № 01-01-13/2422; Білозірської сільської ради від 19.07.2016 № 1078/02-10; Держгеокадастру України від 19.04.2017 № Ф- 2546/0-0.13-1711/6-17, з яких вбачається, що частина земель, включених до умов договорів та угод є землями колективної та приватної власності, розпорядження якими згідно ст. 122 ЗК України не входить до повноважень органів Держгеокадастру), у зв'язку із допущеними порушеннями норм процесуального права судом першої інстанції порушено норми ст. 15 ЦК України, ст. 55 Конституції України, ст.ст. 1, 2 ГПК України, які надають право особі звернутись до суду за захистом виключно порушеного, невизнаного чи ос пореного права (в даному ж випадку Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області не має жодних прав стосовно земель комунальної та приватної власності, а такої особи як Головне управління Держземагентство у Черкаській області на день прийняття судом оскаржуваного рішення - не існує).

Апелян вказує, що судом не застосовано до спірних правовідносин норми матеріального права ст. 1166 ЦК України, в порушення ст. 111-28 ГПК України не застосовано правові висновки Верховного Суду України на яку посилався Відповідач та не наведено мотивів для відступлення від таких висновків, в порушення ст.ст. 32, 43 ГПК України не досліджено та не надано оцінки наявним у матеріалах справи письмовим доказам (податковим деклараціям та платіжним дорученням про перерахування ТОВ «Приват-Агро-Білозір'я» грошових коштів до місцевого бюджету сільських рад), у зв'язку із допущеними порушеннями норм процесуального права судом першої інстанції не перевірено чи наявні у діях ТОВ «Приват-Агро-Білозір'я» усі елементи складу правопорушення, виключно наявність яких тягне за собою притягнення особи до цивільно-правової відповідальності.

Відповідно автоматичного розподілу справ між суддями для розгляду даної апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: Гончаров С.А. (головуючий), Скрипка І.М., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.06.2017 року колегією суддів в зазначеному складі прийнято апеляційну скаргу до провадження, розгляд справи призначено на 26.06.2017 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2017 року розгляд апеляційної скарги відкладено на 05.07.2017 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.07.2017 року заміненор у справі - Прокуратуру Черкаського району, його правонаступником - Прокуратурою Черкаської області (18015, Черкаська область, м. Черкаси, бул. Шевченка, 286, Ідентифікаційний код 02311119) та замінено у справі Головне управління Держземагентства у Черкаській області, його правонаступником - Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області (18029, Черкаська область, м. Черкаси, вул. Смілянська, 131, Ідентифікаційний код 38368935).

Прокурор, згідно з поданим до суду 26.06.2017 року запереченями, просить апеляційну скаргу ТОВ «Приват - Агро - Білозір'я» на рішення господарського суду Черкаської області від 22.05.2017 у справі № 925/39/14 за позовом Черкаської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області: до ТОВ «Приват - Агро - Білозір'я» про повернення самовільно зайнято: земельної ділянки та стягнення 600 тис. грн. штрафу за самовільне зайняття земельних ділянок загальною площею 472,85 га, визнання недійсним договорів залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Апелянт, згідно з поданим до суду 26.06.2017 року клопотанням, просить апеляційний суд при розгляді апеляційної скарги відтворити технічний запис судового процесу у справі №925/39/14, що здійснювалась судом першої інстанції 30 березня 2017 року та 22 травня 2017 року в частині пояснень особи яка брала участь при розгляді справи Півненко Галини Іванівни.

Вказане клопотання задоволено апеляційним судом, колегією суддів досліджено технічний запис судового процесу у справі №925/39/14.

Апелянт, згідно з поданим до суду 26.06.2017 року клопотанням, просить апеляційний суд викликати для дачі пояснень у судовому засіданні головного спеціаліста відділу ДЗК управління Держгеокадастру в Черкаській області Півненко Галину Іванівну.

Вказане клопотання відхиляється колегією суддів, оскільки вказану посадову особу викликали для дачі пояснень по суті справи до суду першої інстанції, вказані пояснення досліджені апеляційним судом.

Апелянт, згідно з поданим до суду 26.06.2017 року та 05.07.2017 поясненнями, додатково зазначає, що показник «площа» у розрахунку розміру шкоди по Білозірській сільській раді не підтверджується матеріалами перевірки та додатково заперечив проти оспорюваного рішення.

Апелянт, згідно з поданим до суду 05.07.2017 року клопотанням, уточню своє клопотання від 26.06.2017 року про відтворення технічного запису судового процесу у справі №925/39/14, вказуючи точний час надання пояснень Півненко Галини Іванівни.

Позивач та треті особи до судового засідання, що відбулось 05.07.2017 року, не з'явився, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

Згідно із п. 3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011 року Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судовою колегією встановлено, що неявка представників позивача та третіх осіб не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами, та, за таких обставин, розгляд справи за відсутності позивача та третіх осіб є можливим.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення учасників судового процесу, присутніх в судовому засіданні, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне.

08 квітня 2013 року державною інспекцією сільського господарства в Черкаській області проведено планову перевірку дотримання ТОВ "Приват-Агро-Білозір'я" вимог земельного законодавства, про що складено відповідний акт. Проведеною перевіркою встановлено, зокрема, наявність порушень вимог статей 125, 126 Земельного кодексу України, а саме виявлено факт самовільного зайняття земельних ділянок загальною площею 472,85 га в адміністративних межах Білозірської сільської ради Черкаського району за межами населеного пункту та в адміністративних межах Хлистунівської і Будо-Орловецької сільських рад Городищенського району за межами населеного пункту.

08 квітня 2013 року державним інспектором сільського господарства проведено обстеження земельних ділянок загальною площею 472,85 га в адміністративних межах Білозірської сільської ради Черкаського району за межами населеного пункту та в адміністративних межах Хлистунівської і Будо-Орловецької сільських рад Городищенського району за межами населеного пункту, про що складено відповідні акти обстеження, та у відповідності до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 року №963, проведено розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття вказаних земельних ділянок, що склав сумарно 600 069,34 грн.

За результатами проведеної перевірки державним інспектором сільського господарства 08.04.2013 року видано припис №000272 з вимогою до ТОВ "Приват-Агро-Білозір'я" про усунення в 30-денний термін порушення земельного законодавства, а саме звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок.

08 квітня 2013 року державним інспектором сільського господарства складено протокол №000240 про адміністративне правопорушення за статтею 53 КУпАП, що передбачає відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки.

09 квітня 2013 року винесено постанову про закриття справи у зв'язку з направленням матеріалів справи про адміністративне правопорушення до прокуратури Черкаської області.

06 липня 2013 року відомості про відповідне кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань слідчим СВ Черкаського УМВС України в Черкаській області за номером 0001053 попередньою правовою кваліфікацією за частиною 1 статті 197-1 Кримінального кодексу України.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, 25 січня 2013 року між Білозірською сільською радою та ТОВ "Приват-Агро-Білозір'я" укладено договори №10, №11, №13 та 28 лютого 2013 року договори №14, №15, №16 про відшкодування плати за землю. Відповідно до яких ТОВ "Приват-Агро-Білозір'я", що користується цими земельними ділянками в адміністративних межах Білозірської сільської ради за межами населеного пункту, сплачує кошти за фактичне користування землею протягом 2013 року.

19.02.2013 року між Городищенською державною адміністрацією та ТОВ "Приват-Агро-Білозір'я" підписано:

- угоду за умовами якої підприємство зобов'язується сплачувати кошти в розмірі, що обчислюється в порядку справляння плати за оренду землі на відповідний рахунок Будо-Орловецької сільської ради, за земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 169,55 га, а саме: 15,31 га - рілля (міжпайові дороги); 21,2 га - землі резерву; 15,5 га - землі запасу; 117,54 га - не витребувані паї (55 шт.), які розташовані за межами населеного пункту, в адмінмежах Будо-Орловецької сільської ради Городищенського району.

Дана угода діє до моменту укладення згідно вимог діючого законодавства договорів оренди землі на вказані у пункті 1 угоди земельні ділянки, але не пізніше ніж до 01 грудня 2013 року.

- угоду за умовами якої підприємство зобов'язується сплачувати кошти в розмірі, що обчислюється в порядку справляння плати за оренду землі на відповідний рахунок Хлистунівської сільської ради за земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 35,1233 га, а саме: 11,5433 га - не витребувані паї (4,5 шт.); 7,78 га - рілля (міжпайові дороги); 15,8 га - пасовище, які розташовані за межами населеного пункту, в адмінмежах Хлистунівської сільської ради Городищенського району.

Дана угода діє до моменту укладення згідно вимог діючого законодавства договорів оренди землі на вказані у пункті 1 угоди земельні ділянки, але не пізніше ніж до 01 грудня 2013 року.

Як зазначалось, позовними вимогами у даній справі є стягнення до загального фонду Державного бюджету України з товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Агро-Білозір'я" штраф, нарахований за самовільне зайняття земельних ділянок загальною площею 472,85 га в сумі 600 069,34 грн. через ГУДКСУ у Черкаській області, код бюджетної класифікації 24062200, з яких: 340 333,29 грн. за самовільне зайняття земельних ділянок в адміністративних межах Білозірської сільської ради Черкаського району за межами населеного пункту загальною площею 268,18 га; 259 736,05 грн. за самовільне зайняття земельних ділянок в адміністративних межах Хлистунівської і Будо-Орловецької сільських рад Городищенського району за межами населеного пункту загальною площею 204,67 га. повернення державі самовільно зайняті земельні ділянки загальною площею 472,85 га., з яких: площею 268,18 га в адміністративних межах Білозірської сільської ради Черкаського району за межами населеного пункту; площею 204,67 га в адміністративних межах Хлистунівської і Будо-Орловецької сільських рад Городищенського району за межами населеного пункту, заборона товариству з обмеженою відповідальністю "Приват-Агро-Білозір'я" користуватись земельними ділянками площею 30,55 га (запроектовані шляхи (рілля)), площею 74,63 га (рілля), площею 5,6 га (господарські шляхи), площею 113,52 га (невитребувані земельні частки (паї)), площею 37,85 га (неуспадковані земельні частки (паї)), площею 6,0380 га (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) в адміністративних межах Білозірської сільської ради за межами населеного пункту, що визначені змістом договорів №11 від 25 січня 2013 року, №13 від 25 січня 2013 року, №14 від 28 лютого 2013 року, №15 від 28 лютого 2013 року, №16 від 28 лютого 2013 року відповідно, укладених з Білозірською сільською радою і земельними ділянками площею 169,55 га, з яких: 15,31 га - рілля (міжпайові дороги), 21,2 га - землі резерву, 15,5 га землі запасу, 117,54 га невитребувані паї, що розташовані в адміністративних межах Будо-Орловецької сільської ради Городищенського району, площею 35,1233 га, з яких 7,78 га - рілля (міжпайові дороги), 11,5433 га - не витребувані паї, 15,8 га - пасовище, що розташовані в адміністративних межах Хлистунівської сільської ради Городищенсъкого району за межами населеного пункту, що визначені змістом угод від 19 лютого 2013 року укладених з Городищенською РДА, до набуття товариством права користування зазначеними земельними ділянками у порядку передбаченому чинним земельним законодавством.

Судова колегія, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв'язок, погоджується з висновками, з яких виходив місцевий господарський суд при прийнятті оскаржуваного рішення з наступних підстав.

Відповідно до статті 13 Конституції України земля є об'єктом власності Українського народу, від імені якого права власності здійснюють органи державної влади і місцевого самоврядування.

Право оренди земельної ділянки (стаття 93 Земельного кодексу України) - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

В силу частини 1 статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

За приписами статей 125, 126 Земельного кодексу України, право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Визначення терміну "самовільне зайняття земельних ділянок" наведене у статті 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", згідно з якою самовільне зайняття земельних ділянок - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду).

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, відповідач використовував земельні ділянки без укладення належним чином оформлених договорів оренди земельних ділянок, чим порушив приписи Земельного кодексу України.

Згідно статті 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Підприємства, установи, організації та громадяни, винні у самовільному зайнятті земель, зобов'язані самостійно (за власний рахунок) привести ділянку до стану, придатного для використання, відновити порушені межові знаки, знести самовільно зведені будівлі.

За приписом частини 3 статті 212 Земельного кодексу України повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги прокурора в інтересах держави в особі Головного управління Держземагентства в Черкаській області до товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Агро-Білозір'я" про повернення державі самовільно зайнятих земельних ділянок загальною площею 472,85 га обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Методика визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 року №963. Пунктом "д" статті 156 Земельного кодексу України встановлено, що власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Колегія суддів перевіривши порядок нарахування спричинених збитків в сумі 600 069,34 грн. штрафу, із урахуванням пояснень головного спеціаліста відділу ДЗК Управління Держгеокадастру у Черкаському районі Черкаської області, погоджується з правильністю їх нарахування, тому вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо задовольня позову в цій частині вимог.

Щодо доводів апелянта стосовно того, що показник «площа» у розрахунку розміру шкоди по Білозірській сільській раді не підтверджується матеріалами перевірки та розрахунки є невірними колегією суддів не прийймаються з огляду на наступне.

Питання законності проведення перевірки спеціалістами Державної інспекції сільського господарства в Черкаській області було предметом судового розгляду за позовом ТОВ «Приват-Агро-Білозір'я» до старшого державного інспектора сільського господарства в Черкаській області Півненко Г.І.. Державної інспекції сільського господарства в Черкаській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - прокуратура м. Черкаси, про визнання дій протиправними та визнання нечинними розрахунків.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 09.07.2014 по справі №823/1673/14 у задоволенні позову товариства про визнання протиправними дій Інспектора щодо складання розрахунків розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, від 08.04.2013 на суму 259 736 грн. 5 коп. та 340 333 грн. 29 коп. відмовив. Провадження у справі в частині визнання нечинними розрахунків Інспекції щодо розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки закрив.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду 06.11.2014 року постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 09.07.2014 року в частині закриття провадження у справі скасовав. а справу в цій частині направив для продовження розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 09.07.2014 залишив без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.01.2016 постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 09.07.2014 залишив без змін, ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2014 в частині скасування рішення суду першої інстанції щодо закриття провадження у справі скасував, в іншій частині ухвалу апеляційного суду залишив без змін.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду 14.03.2016 року провадження у справі в частині визнання нечинними розрахунків Інспекції щодо розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки закрито.

Ураховуючи викладене, на підставі положень ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вимога прокурора щодо заборони ТОВ "Приват-Агро-Білозір'я" користуватися земельними ділянками площею 30,55 га (запроектовані шляхи (рілля), площею 74,63 га (рілля), площею 5,6 га (господарські шляхи), площею 113,52 га (не витребувані земельні частки (паї), площею 6,0380 га (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) в адміністративних межах Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області за межами населеного пункту, що визначені змістом договорів №11 від 25 січня 2013 року, №13 від 25 січня 2013 року, №14 від 28 лютого 2013 року, №15 від 28 лютого 2013 року, №16 від 28 лютого 2013 року відповідно, укладених з Білозірською сільською радою, і земельними ділянками площею 169,55 га, з яких 15,31 га - рілля (міжпайові дороги), 21,2 га - землі резерву, 15,5 га землі запасу, 117,54 га не витребувані паї, що розташовані в адміністративних межах Будо-Орловецької сільської ради Городищенського району, площею 35,1233 га з яких 7,78 га - рілля (міжпайові дороги), 11,5433 га - не витребувані паї, 15,8 га - пасовище, що розташовані в адміністративних межах Хлистунівської сільської ради Городищенського району за межами населеного пункту, що визначені змістом угод від 19 лютого 2013 року укладених з Городищенською РДА, до набуття товариством права користування зазначеними земельними ділянками у передбаченому законом порядку не відповідає вимогам чинного законодавства, у зв'язку із чим судом першої інстанції вірно відмовлено у задоволенні позову в цій частині вимог.

Таким чином, заперечення відповідача не знайшли підтвердження зібраними у матеріалах справи доказами.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Заперечення відповідача до уваги судом не приймається з підстав їх недоведеності та невідповідності фактичним обставинам справи і вимогам закону.

З огляду на викладене позовні Прокурора Черкаської області в інтересах держави в особі Головного управління Дергеокадастру в Черкаській області є частково обґрунтованими та такими, що вірно задоволені судом першої інстанції в частині стягнення 600 069,34 грн. штрафу, в іншій частині позовні вимоги є необґрунтованими та такими, в задоволенні яких вірно відмовлено судом першої інстанції.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення господарського суду міста Києва від 22.05.2017 року у справі № 925/39/14 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Разом з тим, доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Агро-Білозір'я", викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Агро-Білозір'я" на рішення господарського суду міста Києва від 22.05.2017 року у справі № 925/39/14 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Агро-Білозір'я" на рішення господарського суду Черкаській області від 22.05.2017 року у справі № 925/39/14 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаській області від 22.05.2017 року у справі № 925/39/14 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 925/39/14 повернути до суду першої інстанції.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді І.М. Скрипка

А.І. Тищенко