КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2017 р. Справа№ 57/185

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Скрипки І.М.

Тарасенко К.В.

при секретарі судового засідання Денисюк І.Г.

за участю представників:

від позивача: Ольмезов В.А. - за належним чином оформленою довіреністю;

від відповідача-1: не з'явились;

від відповідача-2: не з'явились;

від відповідача-3: не з'явились;

від відповідача-4: не з'явились;

від відповідача-5: не з'явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної акціонерної компанії "Хліб України"

на рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2012 року

у справі № 57/185 (головуючий суддя Гулевець О.В., судді Баранов Д.О., Пригунова А.Б.)

за позовом Державної акціонерної компанії "Хліб України"

до відповідача-1: Приватного підприємства фірми "Орнамент"

до відповідача-2: Дніпропетровської обласної асоціації "Родючість"

до відповідача-3: Дніпропетровського обласного дочірнього підприємства "ДАК "Хліб України"

до відповідача-4: Обласного державного підприємства "Дніпроагрохім"

до відповідача-5: Фірми "Ф.Й. Ельснер енд Ко"

про визнання недійсним договору від 07.11.1997 року № 7 та договору від 27.03.1998 р. № 27-03/98

ВСТАНОВИВ:

Державна акціонерна компанія "Хліб України", звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства фірми "Орнамент", Дніпропетровської обласної асоціації "Родючість", Дніпропетровського обласного дочірнього підприємства "ДАК "Хліб України", Обласного державного підприємства "Дніпроагрохім", Фірми "Ф.Й. Ельснер енд Ко" про визнання недійсним договору від 07.11.1997 року № 7 та договору від 27.03.1998 року № 27-03/98.

Рішенням господарського суду міста Києва від 20.12.2012 року у справі № 57/185 (суддя Ломака В.С.) припиненно провадженя в частині позовних вимог до відповідача 1 - Приватного підприємства фірми "Орнамент" та відповідача 3 - Дніпропетровського обласного дочірнього підприємства "ДАК "Хліб України", в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, Державна акціонерна компанія "Хліб України" звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення в частині щодо відмовлення в позові Державної акціонерної компанії "Хліб України" до Обласного державного підприємства "Дніпроагрохім".

Апеляційна скарга вмотивована тим, що з рішенням Господарського суду м. Києва в частині припинення справи щодо відповідачів, які припинили свою діяльність, згідні, а в частині відмови у позові до обласного державного підприємства «Дніпроагрохім» про визнання недійсним договору від 07.11.1997 р. №7 про організацію забезпечення сільгосптоваровиробників області гербіцидом - Амінна сіль 2,4Д під урожай 1998 р. та до фірми «Ф.Й. Ельснер енд Ко» про визнання недійсним договору від 27.03.1998 р. №27-03/98 про відступлення права вимоги» - не погоджуємось, оскільки рішення прийнято без урахування фактичних обставин справи і з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права

Скаржник вказує, що на виконання Ухвали Господарського суду м. Києва від 06.12.2012 року та у зв'язку із відсутністю оригіналів спірних договорів у позивача, оскільки про ці договори йому стало відомо лише після порушення справи про банкрутство (справа №46/528-6) за заявою фірми «Ф.Й. Ельснер енд Ко», нами було заявлене клопотання від 12.12.12.№1-2-24/1029 щодо витребування оригіналів документів у відповідачів відповідно до ст. 38 Господарського процесуального кодексу України. Суд першої інстанції ні на наше клопотання не зреагував, ні з власної ініціативи не став витребувати оригінали договорів які були предметом спору, що є порушенням норм статей 4-3, 32-36 та 43 Господарського процесуального кодексу України.

Апелянт зазначає, що договір від 27.03.1998 р. №27-03/98 про відступлення права вимоги був укладений приватним підприємством "Фірма «Орнамент»", яке, по-перше, не виконало своїх договірних зобов'язань щодо повідомлення так званого «боржника», яким чомусь виявився позивач: не направило останньому необхідних доказів переходу прав як первісного кредитора до нового кредитора, чим порушило вимоги частини 2 статті 517 Цивільного кодексу України, і не надало можливості «боржникові» скористуватися пра/ом. передбаченим статтею 518 Цивільного кодексу України щодо висування заперечень, по друге, невдовзі як суб'єкт господарських відносин взагалі припинило своє існування, чим посбавило себе відповідальності за статтею 519 Цивільного кодексу України.

Також апелянт обґрунтовує скаргу тим, що за договором від 07.11.1997 р. №7 про організацію забезпечення сільгосптоваровиробників області гербіцидом - Амінна сіль 2,4Д під урожай 1998 р. зобов'язання ДАК «Хліб України» взагачі не зазначені. Договірні зобов'язання представництва, яке ніби то від імені ДАК «Хліб України» укладало спірний договір, у 1998 році перейшли до його правонаступника - Дніпропетровського обласного дочірнього підприємства державної акціонерної компанії «Хліб України», яке припинило свою діяльність у зв'язку з ліквідацією. Статтею 609 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняються ліквідацією юридичної особи, що не було враховано судом стосовно відповідача 3.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.03.2013 року апеляційну скаргу прийнято до розгляду, порушено апеляційне провадження у справі, розгляд справи призначено на 10.04.2013 року.

Відповідач-5 Фірма "Ф.Й. Ельснер енд Ко" зареєстрований за адресою: м. Відень, Австрія, АМ Хоймартк, 10, А-1030, тобто є іноземним суб'єктом господарювання. При цьому, згідно наявного в матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України від 18.12.2012 року № 23/07/4214-1, станом на 01.12.2011 року, Представництво "Ф.Й. Ельснер енд Ко" (Відповідач-5) вилучено з реєстру, у зв'язку з його ліквідацією, що відбулась 15.07.2010 року.

У зв'язку з наведеним, з метою належного повідомлення відповідача-5 про дату, час та місце розгляду справи, з урахуванням ст.ст. 123, 125 Господарського процесуального кодексу України ст. 5 Віденської конвенції про консульські зносини від 24.04.1963 р, 10.04.2013 апеляційний суд дійшов висновку про необхідність звернення до Міністерства юстиції України з метою надсилання судового доручення Міністерству закордонних справ України про передачу даної ухвали через консульські установи відповідачу-5 - Фірмі "Ф.Й. Ельснер енд Ко" зареєстрованій за адресою: м. Відень, Австрія, АМ Хоймартк, 10, А-1030.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.10.2013 року розгляд справи № 57/185 призначено на 09.04.2014 р. Апеляційне провадження у справі № 57/185 - зупинено.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.04.2014 року провадження у справі поновлено.

До суду не надійшло жодних документів, які б свідчили про повідомлення відповідача-5 - Фірму "Ф.Й. Ельснер енд Ко" про дату, час та місце розгляду справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.04.2014 року апеляційне провадження у справі № 57/185 зупинено, розгляд справи № 57/185 призначено на 08.04.2015 р.

Листами Київського апеляційного господарського суду №09-11/3256 від 21.07.2014 року, №09-11/4336 від 22.09.2014 року, №09-11/271/15 від 19.01.2015 року неодноразово пропонував терміново надати до загального відділу документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду витребуванні ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.04.2014 року документи, а саме: ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 09.04.2014 року з перекладом на німецьку мову у шести примірниках, а також доручення про вручення за кордоном суд що підлягає врученню, нотаріально посвідчити вірність перекладу, належним чином апостильовати, та надати їх суду в шести примірниках.

Позивачем, Державною акціонерною компанією "Хліб України", вимоги за ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.04.2014 року не виконано.

До суду не надійшло жодних документів, які б свідчили про повідомлення відповідача-5 - Фірму "Ф.Й. Ельснер енд Ко" про дату, час та місце розгляду справи, що призначено на 08.04.2015 року.

Представники відповідачів до судового засіданні, що відбулось 08.04.2015 року, не з'явились.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.04.2015 року апеляційне провадження у справі № 57/185 зупинено, розгляд справи № 57/185 призначено на 06.04.2016 р. об 11:00 год.

Листом від 13.07.2015 року Київським апеляційним господарським судом було повідомлено про зобов'язання позивача, Державну акціонерну компанію "Хліб України", здійснити переклад на німецьку мову даної ухвали суду у шести примірниках, а також доручення про вручення за кордоном судових або позасудових документів у шести примірниках, що підлягає врученню, нотаріально посвідчити вірність перекладу, належним чином апостильованих, та надати їх суду в шести примірниках.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 29.03.2016 року у зв'язку з виходом судді Авдеєва П.В у відставку, сформовано для розгляду зазначеної апеляційної скарги колегію суддів у складі: головуючий суддя: Гончаров С.А., судді Куксов В.В., Скрипка І.М..

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 06.04.2016р. апеляційну скаргу Державної акціонерної компанії "Хліб України" прийнято, у визначеному складі суддів та поновлено апеляційне провадження у справі № 57/185.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.04.2016 року відкладено розгляд справи на 18.05.2016 року.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 17.05.2016 року у зв'язку з перебування судді Куксова В.В. у відпустці для догляду за дитиною, сформовано для розгляду зазначеної апеляційної скарги колегію суддів у складі: головуючий суддя: Гончаров С.А., судді Скрипка І.М., Тарасенко К.В.

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 18.05.2016 року апеляційну скаргу прийнято до провадження у визначеному складі суду, апеляційне провадження у справі № 57/185 зупинено, розгляд справи № 57/185 призначено на 16.05.2017 року.

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 16.05.2017 року поновлено апеляційне провадження у справі № 57/185.

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 16.05.2017 року розгляд справи відкладено до 07.06.2017 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2017 року розгляд справи відкладено до 26.06.2017 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 56.06.2017 року розгляд справи відкладено до 11.07.2017 року.

Позивач, згідно з поданим до суду 10.04.2013 року поясненнями, додатково зазначив, що суд першої інстанції в порушення ст. 38 Господарського процесуального кодексу України на заявлене позивачем клопотання.

Позивач, згідно з поданим до суду 10.04.2013 року заявою, просить припинити провадження по справі №57/185 та направити справу №57/185 про визнання недійсним договору 07.11.1997 року ?7 та договору від 27.03.1998 року №27-03/98 направити за належністю на розгляд господарського суду міста Києва в межах провадження у справі №46/528-б про банкрутство Державної акціонерної компанії "Хліб України".

Колегія суддів відхиляє вказане клопотання, оскільки вказані в заяві обставини стосуються спорів боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, а не навпаки, як в даній справі.

Позивач у судовому засіданні, що відбулось 11.07.2017 року, надав пояснення, що потреби в повідомленні до відповідача-5 Фірми "Ф.Й. Ельснер енд Ко" з урахуванням ст.ст. 123, 125 Господарського процесуального кодексу України ст. 5 Віденської конвенції про консульські зносини від 24.04.1963 року не має, оскільки відповідачу-5 відомо про розгляд справи 57/185, про що позивачу стало відомо при розгляді справи №46/528-б.

Представник позивача зазначив, що у підприємства немає коштів на здійснення відповідних дій з повідомленням відповідача-5, а тому він не взмозі виконати відповідні вимоги щодо такого повідомлення.

Відповідачи до судового засідання, що відбулось 11.07.2017 року, не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

Згідно із п. 3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011 року Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судовою колегією встановлено, що з урахуванням наведених вище обставин неявка представників відповідачів не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами, та, за таких обставин, розгляд справи за відсутності відповідачів є можливим.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення учасників судового процесу, присутніх в судовому засіданні, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне.

07.11.1997 року між Дніпропетровським представництвом ДАК "Хліб України", обласною державною асоціацією "Родючість", Приватним підприємством фірмою "Орнамент" укладено Договір №7 про організацію забезпечення сільськогосптоваровиробників області гербіцидом амінна сіль 2,4Д під урожай 1998 року (далі -Договір №7 від 07.11.1997 року).

27.03.1998 р. між Приватним підприємством фірмою "Орнамент" та Фірмою "Ф.Й. Ельснер енд Ко" було укладено Договір про відступлення права вимоги № 27-03-98, відповідно до умов даного договору, ППФ "Орнамент" відступає, а Фірмою "Ф.Й. Ельснер енд Ко" набуває права вимоги виконання договірних зобов'язань ДАК "Хліб України" по Договору № 7 від 04.11.1997 p., укладеного між Обласною державною асоціацією "Родючість", Державною акціонерною компанією "Хліб України" та Приватним підприємством - фірмою "Орнамент", у частині погашення у повному обсязі боргу за поставлений товар на суму 3 120 000,00 доларів США, відшкодування витрат, сплати комісійних винагород, пені і пов'язані із цим інші платежі.

Як зазначалось, позовними вимогами у даній справі є визнання недійсним договору від 07.11.1997 року № 7 та договору від 27.03.1998р. № 27-03/98.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що вищевказані договори укладені з порушенням норм Цивільного кодексу Української РСР, у зв'язку з чим ДАК "Хліб України" звернувся до суду з позовною заявою про визнання Договору №7 про організацію забезпечення сільськогосптоваровиробників області гербіцидом амінна сіль 2,4Д під урожай 1998 року від 07.11.1997 року та Договору про відступлення права вимоги № 27-03-98 від 27.03.1998 р. недійсними.

Судова колегія, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв'язок, погоджується з висновками, з яких виходив місцевий господарський суд при прийнятті оскаржуваного рішення з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Господарського процесуального кодексу України, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні господарських договорів, справи у спорах про визнання договорів недійсними розглядаються господарським судом за місцезнаходженням сторони, зобов'язаної за договором здійснити на користь другої сторони певні дії, такі як: передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо.

Відповідно до п. 20. 5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 24.10.2011р. № 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" вказано, що стороною, зобов'язаною здійснити певні дії, може бути будь-яка із сторін, у якої з огляду на умови договору та з урахуванням фактичних обставин справи відповідний обов'язок існує на момент подання позову.

Як вбачається з Договору №7 від 07.11.1997 року про організацію забезпечення сільськогосптоваровиробників області гербіцидом амінна сіль 2,4Д під урожай 1998 року стороною вказаного Договору виступило Дніпропетровське представництво ДАК "Хліб України" (правонаступник якого є Дніпропетровське обласне дочірнє підприємство ДАК "Хліб України").

Відповідно до Положення про Дніпропетровське представництво ДАК "Хліб України" затвердженого Головою Правління Державної акціонерної компанії "Хліб України" 28.01.1997 року, представництво є відособленим підрозділом Державної акціонерної компанії "Хліб України" в Дніпропетровській області, має печатку зі своєю назвою, самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки в установах банку і не є юридичною особою.

При цьому за Договором про відступлення права вимоги № 27-03-98 від 27.03.1998 р. первісний кредитор (ППФ "Орнамент") відступає, а новий кредитор (Фірма "Ф.Й. Ельснер енд К") приймає право вимоги виконання боргових зобов'язань боржниками по Договору №7 від 07.11.1997 року про організацію забезпечення сільськогосптоваровиробників області гербіцидом амінна сіль 2,4Д під урожай 1998 року в частині погашення в повному обсязі заборгованості за поставлений товар на суму 3120000,00 доларів США, відшкодування витрат, сплати комісійних винагород, пені і пов'язані із цим інші платежі.

Враховуючи вищевикладене, зобов'язаною стороною за спірними Договорами є позивач, місцезнаходження якого є: м. Київ, вул. Саксаганського, 1, а тому у відповідності до ст. 15 ГПК України, дана справа підсудна Господарському суду міста Києва.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідно до Спеціальних витягів з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців №15310384 від 06.12.2012 року, №15310385 від 06.12.2012 року, здійснених щодо відповідача 1 - Приватного підприємства фірми "Орнамент" (ідентифікаційний код 23370490) та відповідача 3 -Дніпропетровського обласного дочірнього підприємства "ДАК "Хліб України" (ідентифікаційний код 00957979) вбачається, що стан вказаних юридичних осіб значиться "припинено".

Відповідно до ч. 9 ст. 36 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації є датою державної реєстрації припинення юридичної особи.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено діяльність суб'єкта господарювання, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Таким чином, суд першої інстанції враховуючи, що господарська діяльність відповідача 1 -Приватного підприємства фірми "Орнамент" (ідентифікаційний код 23370490) та відповідача 3 -Дніпропетровського обласного дочірнього підприємства "ДАК "Хліб України" (ідентифікаційний код 00957979) припинена, то провадження у справі №57/185 в частині позовних вимог до Приватного підприємства фірми "Орнамент" та Дніпропетровського обласного дочірнього підприємства "ДАК "Хліб України" вірно припинив провадження у справі у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України положення цього Кодексу стосовно цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Спір виник внаслідок того, що позивач вважає, що Договір №7 про організацію забезпечення сільськогосптоваровиробників області гербіцидом амінна сіль 2,4Д під урожай 1998 року від 07.11.1997 року та Договір про відступлення права вимоги № 27-03-98 від 27.03.1998 року укладені з порушенням норм законодавства, а тому підлягають визнанню недійсними з моменту укладення на підставі норм Цивільного Кодексу Української РСР.

Для вирішення цього спору необхідно застосовувати нормативні акти, що діяли на час укладення спірного Договору.

На час укладення спірного договору діяв Цивільний кодекс Української РСР.

Відповідно до ст. 48 ЦК УРСР, недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону.

Відповідно до ст. 44 ЦК УРСР письмові угоди повинні бути підписані особами, які їх укладають.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказує, що Договір №7 від 07.11.1997 року був підписаний не тими особами, що уклали договір, оскільки, в преамбулі договору №7 зазначено, що стороною по договору є Обласна державна асоціацією "Родючість", в той час як з розділу восьмого "юридичні адреси та банківські реквізити сторін" договору вбачається, що даний договір укладено іншою юридичною особою, а саме Обласним державним підприємством "Дніпроагрохім".

Позивачем також зазначено, що стороною по договору №7 від 07.11.1997 року було Дніпропетровське представництво ДАК "Хліб України" (правонаступник якого є Дніпропетровське обласне дочірнє підприємство ДАК "Хліб України"), однак ДАК "Хліб України" не надавала повноважень Дніпропетровському представництву ДАК "Хліб України" на укладення вказаного Договору та відповідно не здійснювала схвалення даного правочину.

Позивач зазначав, що оскільки Договір про відступлення права вимоги № 27-03-98 від 27.03.1998 року є похідним від договору № 7 від 04.11.1997 року, а у разі визнанням недійсним Договору № 7 від 04.11.1997 р., означатиме відступлення неіснуючого зобов'язання за Договором про відступлення права вимоги № 27-03-98 від 27.03.1998 року, то останній також має бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 36 ГПК України, письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

Позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог надано суду копії спірних Договорів, а саме Договору про організацію забезпечення сільськогосптоваровиробників області гербіцидом амінна сіль 2,4Д під урожай 1998 року №7від 07.11.1997 року та Договору про відступлення права вимоги № 27-03-98 від 27.03.1998 року.

Вимог суду щодо надання для огляду в судовому засіданні оригіналів доданих до позовної заяви документів, зокрема спірних договорів, позивач не виконав.

Враховуючи зазначені обставини, ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.12.2012р. суд зобов'язав позивача надати суду оригінал договору №7 від 07.11.1997 року про організацію забезпечення сільськогосптоваровиробників області гербіцидом амінна сіль 2,4Д під урожай 1998 року, укладеного між Дніпропетровським представництвом ДАК "Хліб України", обласною державною асоціацією "Родючість", приватним підприємством фірмою "Орнамент" та оригінал договору про відступлення права вимоги №27-03-98 від 27.03.1998 року, укладеного між Приватним підприємством фірми "Орнамент" та Фірмою "Ф.Й. Ельснер енд Ко" (для огляду в судовому засіданні);

Позивач, вимог суду щодо надання для огляду оригіналів вищевказаних договорів не виконав, та в судовому засіданні 13.12.2012 року зазначив про відсутність у позивача -Державної акціонерної компанії "Хліб України" оригіналів спірних договорів.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Належність доказів - спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об'єктивної істини. При цьому питання про належність доказів остаточно вирішується судом.

Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Позивачем, на підтвердження своїх позовних вимог не було надано суду оригіналів договору №7 від 07.11.1997 року про організацію забезпечення сільськогосптоваровиробників області гербіцидом амінна сіль 2,4Д під урожай 1998 року, укладеного між Дніпропетровським представництвом ДАК "Хліб України", обласною державною асоціацією "Родючість", приватним підприємством фірмою "Орнамент", та договору про відступлення права вимоги №27-03-98 від 27.03.1998 року, укладеного між Приватним підприємством фірми "Орнамент" та Фірмою "Ф.Й. Ельснер енд Ко", та належних доказів в підтвердження викладених обставин.

Крім того, суд першої інстанції вірно зазначив, що твердження позивача щодо відсутності належного обсягу дієздатності відповідача 5 -Фірми "Ф.Й. Ельснер енд Ко." на час вчинення оспорюваного правочину та не передання первісним кредитором (ППФ "Орнамент") новому кредитору (Фірма "Ф.Й. Ельснер енд К") оригіналів документів, які б підтверджували заборгованість ДАК "Хліб України" та право вимоги до останнього, ґрунтуються на припущеннях та не підтверджені жодними засобами доказування.

Заперечення відповідача до уваги судом не приймається з підстав їх недоведеності та невідповідності фактичним обставинам справи і вимогам закону.

З огляду на викладене позовні вимоги Державної акціонерної компанії "Хліб України" є необґрунтованими та такими, в задоволені яких вірно відмовлено судом першої інстанції.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення господарського суду міста Києва від 20.12.2012 року у справі № 57/185 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Разом з тим, доводи Державної акціонерної компанії "Хліб України", викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Державної акціонерної компанії "Хліб України" на рішення господарського суду міста Києва від 20.12.2012 року у справі № 57/185 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної акціонерної компанії "Хліб України" на рішення господарського суду міста Києва від 20.12.2012 року у справі № 57/185 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2012 року у справі № 57/185 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 57/185 повернути до суду першої інстанції.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді І.М. Скрипка

К.В. Тарасенко