ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2017 р.Справа № 916/247/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Ярош А.І.,

Суддів: Лисенко В.А., Гладишевої Т.Я.,

секретар судового засідання Іванов І.В.,

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, за довіреністю,

від відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛФРОСТ-В", м. Одеса

на рішення господарського суду Одеської області від 30.03.2017 року

у справі № 916/247/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬПІНА ФУД (08623, Київська обл., Васильківський р-н, смт. Калинівка, вул. Залізнична, буд. 49-Б, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю ВЕЛФРОСТ-В (65025, м. Одеса, 19км Старокиївського шосе, )

про стягнення 71243,95 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю АЛЬПІНА ФУД звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ВЕЛФРОСТ-В про стягнення 68501,01 грн., з яких: 64654,40 грн. боргу, 2566,31 грн. пені, 274,96 грн. 3% річних та 1005,34 грн. індексу інфляції.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договором поставки №24/1 від 29.06.2016р. в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару.

Згідно заяви про збільшення розміру позовних вимог від 01.03.2017р. позивач просив стягнути з відповідача 71243,95 грн., з яких: 64654,40 грн. боргу, 4401,43 грн. пені, 471,58 грн. 3% річних та 1716,54 грн. індексу інфляції, а також додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

Рішенням господарського суду Одеської області від 30.03.2017 року у справі №916/247/17 (суддя Бездоля Ю.С.) позов Товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬПІНА ФУД задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ВЕЛФРОСТ-В на користь Товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬПІНА ФУД 64654 грн. 40 коп. боргу, 471 грн. 16 коп. 3% річних, 1716 грн. 54 коп. індексу інфляції, 4397 грн. 40 коп. пені та 1599 грн. 90 коп. судового збору. В решті позову відмовлено.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач неналежним чином виконав свої зобовязання за договором поставки №24/1 від 29.06.2016р. в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару, внаслідок чого у нього виник борг перед позивачем у розмірі 64654,40 грн.

Господарським судом самостійно, з урахуванням конкретних обставин справи, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого мало місце невиконання зобовязання, виконано розрахунки пені, 3% річних та індексу інфляції та визначено, що пеня за загальний період з 25.11.2016р. по 01.03.2017р. склала 4397,40 грн.; 3% річних за загальний період з 25.11.2016р. по 01.03.2017р. склали 471,16 грн.; індекс інфляції за загальний період з грудня 2016р. по лютий 2017р. (включно) склав 1959,03 грн., однак за відсутності клопотання позивача про вихід за межі позовних вимог, до стягнення підлягає сума індексу інфляції у розмірі 1716,54 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕЛФРОСТ-В" звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Одеської області скасувати частково та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин справи, що призвело до прийняття неправильного рішення.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт вважає, що судом першої інстанції не було враховано, що в межах строку придатності відповідач має право предявляти претензії до постачальника, під час реалізації були знайдені приховані недоліки, які не можна виявити без порушення первинної упаковки, що підтверджується актом виявлення розбіжностей за якістю товару та маркуванням упаковки від 10.01.2017 року, в процесі реалізації товару були виявлені недоліки, а саме брак пакування (розвакуумування) та неналежний зовнішній вигляд.

Незважаючи на виявлені недоліки товару, зафіксовані у вищезазначених актах, на вимогу ТОВ «Велфрост-В» прийняти товар з дефектами на загальну суму 39807,48 грн., позивач ніяким чином не відреагував та прийняти відмовляється.

Таким чином, апелянт вважає, що має заборгованість в сумі 24846,92 грн., чого не було враховано судом першої інстанції.

Крім того, апелянт зауважує, що суд не звернув уваги та не вказав у судовому рішенні про те, що відповідачем було відправлено до позивача цінний лист з описом, який містив Акт звіряння станом на 28.02.2017 року та видаткові накладні про повернення товару.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Альпіна Фуд» заперечує проти доводів апеляційної скарги, просить залишити оскаржуване рішення без змін, як законне та обґрунтоване.

В судове засідання 13.07.2017 року не зявився представник ТОВ «Велфрост-В», хоча повідомлявся належним чином про час, дату та місце судового засідання, та не скористався наданим йому ст. 22 ГПК України правом.

Будь-яких клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги від апелянта не надходило.

Апеляційною інстанцією також враховано, що явка представників сторін не визнавалась судом обовязковою.

Пунктом 2 інформаційного листа Вищого господарського суду від 15.03.2010р. № 01-08/140 Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві розяснено, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, суд доходить висновку про належне повідомлення апелянта про розгляд апеляційної скарги.

Отже, судова колегія дійшла висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутністю вищевказаного представника відповідача.

Відповідно до вимог ст.85 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування рішення суду, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, встановлено судом першої інстанції та перевірено під час апеляційного перегляду, 29.06.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю АЛЬПІНА ФУД (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю ВЕЛФРОСТ-В (Покупець) укладений договір поставки №29, відповідно до п.1.1 якого (з урахуванням протоколу розбіжностей до нього) Постачальник зобовязується здійснити поставку та передати у власність Покупця товар відповідно до поданих Покупцем та підтверджених Постачальником замовлень, а Покупець зобовязується прийняти товар та оплатити його в порядку та на умовах передбачених цим договором.

Згідно з п.п. 1.2, 1.3 договору під товаром у тексті цього договору слід розуміти продукти харчування, назва, асортимент і кількість яких зазначається у видатковій накладній або рахунках, котрі є невідємною частиною даного договору. Загальна сума договору визначається сторонами при підписанні видаткових накладних на поставку товару шляхом її збільшення на суму наступної, погодженої сторонами, партії товару.

У відповідності до п.2.1 договору сторони дійшли згоди про те, що ціна цього договору визначається сумарно вартістю всіх поставлених за цим договором товарів згідно видаткових накладних з врахуванням 20% ПДВ.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що якість товару, що постачається Постачальником Покупцю, відповідає вимогам, що звичайно ставляться до якості даного виду товару, повинна бути підтверджена відповідними сертифікатами або іншими необхідними документами згідно чинних правил торгівлі, повинна бути підтверджена відповідними сертифікатами або іншими необхідними документами згідно чинних правил торгівлі, санітарно-епідеміологічного законодавства України та законодавства про захист прав споживачів.

Згідно з п.п. 4.1-4.5 договору товар поставляється на умовах DDP-склад (Інкотермс в редакції 2000 року) до місця призначення, вказаного в замовленні, а саме - адреса складу Покупця: м. Одеса, 19 км Старокиївського шосе, Одеський хладокомбінат, ТОВ ВЕЛФРОСТ-В. Товар повинен бути затарений і спакований Постачальником таким чином, щоб виключити можливість його знищення, пошкодження в період поставки та прийняття Покупцем на складі. Поставка товару здійснюється окремими партіями товару на підставі прийнятих Постачальником до виконання замовлень. Поставка товару здійснюється при наявності довіреності від Покупця. До моменту поставки товару Покупець зобовязаний передати Постачальнику через електронні засоби звязку, по факсу довіреність на представника Покупця. При фактичній передачі товару і підписанні видаткової накладної Покупець передає представнику Постачальника оригінал цієї довіреності. Датою постачання товару вважається дата підписання транспортної накладної та видаткової накладної сторонами, що засвідчує прийняття товару Покупцем від Постачальника в місці поставки (п. 4.1 договору).

Підписання сторонами видаткової накладної свідчить, що товар поставлений в повному обсязі, з усією необхідною товаросупровідною документацією, та без наявних дефектів упаковки товару, на момент отримання.

Відповідно до п.4.7 договору розвантаження товару з транспортного засобу відбувається силами Покупця протягом двох робочих годин з часу його прибуття на склад Покупця.

Пунктом 4.8 договору встановлено, що право власності на товар переходить від Постачальника до Покупця з моменту одержання Покупцем товару на складі та підписання транспортної накладної, видаткової накладної та несе, в звязку з цим, всі подальші ризики пошкодження, недостачі, знищення товару, а також усі інші витрати повязані з доставкою товару.

Згідно з п.4.9 договору в разі поставки товару (готової продукції) в упаковці Постачальника, Покупець в процесі послідуючої реалізації товару споживачам зобовязаний забезпечувати цілісність упаковки товару, не змінювати, не вилучати, не вносити жодних самостійних змін до упаковки, позначок, найменування, змісту етикеток на них та не пошкоджувати внутрішній зміст. Покупець несе цивільну та іншу встановлену чинним законодавством відповідальність за використання будь-яким шляхом торгівельної марки Постачальника під час реалізації товару, а також на реалізацію продукції Постачальника під торговельною маркою або найменуванням інших виробників.

Розділом 5 сторони узгодили порядок приймання товару по кількості та якості.

У відповідності до п.5.2 договору, Покупець має право предявити претензії відносно поставки товару у відповідності з наступним: по якості по кількості та асортименту, за явних дефектів упаковки товару - на момент прийому товару; з прихованих дефектів - впродовж встановленого строку придатності для даного виду товару.

Пунктом 5.4 договору встановлено, що товар, який передається згідно цьому договору, повинен мати строки придатності не менш ніж 80% від встановлених виробником, відповідати усім вимогам законодавства, щодо якості, маркування та інше.

Згідно з п.п. 6.1-6.4 договору Покупець приймає та оплачує товар у відповідності з цінами, вказаними у видатковій накладній Постачальника. Оплата за поставлений товар може здійснюватись у формі безготівкової попередньої оплати, оплати по факту поставки товару, або з відстрочкою платежу шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника, реквізити якого вказані у розділі 12 цього договору, або в додаткових угодах до цього договору, або вносяться Покупцем самостійно до каси Постачальника. Покупець зобовязаний сплатити вартість товару в національній валюті України протягом 21 (двадцяти одного) календарного дня з дати отримання товару від постачальника. Сторони домовились, що днем здійснення платежу за поставлений товар вважається день, в який кошти будуть зараховані на поточний рахунок Постачальника. Покупець зобовязаний у платіжному документі в призначенні платежу зазначити: за товар по договору поставки №___ від _________20__р.

Відповідно до п.п. 8.1, 8.2 договору сторони у випадку невиконання або неналежного виконання умов даного договору несуть відповідальність, передбачену цим договором та діючим законодавством України. Покупець у разі порушення строків оплати вартості товару, передбачених в п.п. 6.2-6.3 договору, сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пені за кожен день прострочення від суми заборгованості без обмеження строків її нарахування починаючи з наступного банківського дня коли кошти мали бути зараховані на поточний рахунок Постачальника. Пеня не нараховується, або нараховується частково, якщо сторони письмово домовляться про іншу дату здійснення платежу, шляхом обміну листами в порядку та на умовах визначених розділом 7 даного договору.

Пунктом 11.1 договору встановлено, що сторони домовились, що цей договір набуває чинності з дати його підписання та скріплення печатками і діє до 31 грудня 2016 р. (включно). Якщо на дату закінчення строку дії цього договору які-небудь з зобовязань сторін не виконані, вони залишаються чинними до їх повного виконання.

Судом встановлено, що на виконання умов договору позивач з 03.11.2016р. по 17.11.2016р. поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 66778,80 грн., про що свідчать відповідні підписані сторонами та скріплені печатками сторін видаткові та товарно-транспортні накладні:

- видаткова накладна №АП-000446 від 03.11.2016р. на суму 25649,40 грн. та товарно-транспортна накладна №АП-000446 від 03.11.2016р.;

- видаткова накладна №АП-000572 від 10.11.2016р. на суму 18462 грн. та товарно-транспортна накладна №АП-000572 від 10.11.2016р.;

- видаткова накладна №АП-000681 від 17.11.2016р. на суму 22667,40 грн. та товарно-транспортна накладна №АП-000681 від 17.11.2016р.

Поставлений позивачем товар з 03.11.2016р. по 17.11.2016р. за договором поставки №24/1 від 29.06.2016р. відповідачем оплачений частково, а саме: на 2124,40 грн., про що свідчить відповідна виписка по рахунку позивача.

Решту вартості товару відповідачем не оплачено.

Претензією від 20.12.2016р. за вих.№20/12 позивач просив відповідача сплатити 64654,40 грн. боргу за договором поставки №24/1 від 29.06.2016р., яку відповідачем залишено без відповіді та задоволення.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, надав до суду видаткові накладні постачальнику (повернення) від 01.02.2017р. №ВФ-0001173, №ВФ-0001172, №ВФ-0000950, №ВФ-0000948, №ВФ-0000949, які позивачем не підписані; акт виявлення розбіжностей за якістю товару та маркування упаковки від 10.01.2017р., який підписаний директором та комірником відповідача, позивачем не підписаний; акт огляду поставленого товару від 28.03.2017р.; фотокартки продукції.

Неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за договором поставки №24/1 від 29.06.2016р. в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару стало підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Відповідно ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 статті 692 Цивільного кодексу України встановлює, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судова колегія погоджується з висновками суду щодо встановлення факту неналежного виконання ТОВ «ВЕЛФРОСТ-В» прийнятих на себе зобовязань за умовами Договору, внаслідок чого за відповідачем виникла заборгованість у розмірі 64654,40 грн.

Судом першої інстанції вірно встановлено факт постачання товару позивачем у період з 03.11.2016р. по 17.11.2016р. відповідачу на загальну суму 66778,80 грн. за видатковими накладними №АП-000446 від 03.11.2016р., №АП-000572 від 10.11.2016р., №АП-000681 від 17.11.2016р. та товарно-транспортними накладними №АП-000446 від 03.11.2016р., №АП-000572 від 10.11.2016р., №АП-000681 від 17.11.2016р.

В свою чергу, відповідачем поставлений товар оплачений частково, а саме: на 2124,40 грн., про що свідчить відповідна виписка по рахунку позивача.

Решту вартості товару відповідачем не оплачено, таким чином, за відповідачем утворилась заборгованість, яка на даний час не погашена.

Судова колегія не приймає доводи апелянта про те, що поставлений позивачем товар є неякісним та підлягає поверненню на підставі видаткових накладних постачальнику (повернення) від 01.02.2017р. №ВФ-0001173, №ВФ-0001172, №ВФ-0000950, №ВФ-0000948, №ВФ-0000949, виходячи з такого.

Пунктом 6.2 договору поставки №24/1 від 29.06.2016р. встановлено, що строк оплати товару - протягом 21 (двадцяти одного) календарного дня з дня отримання товару від постачальника.

Отже строк оплати за поставлений 03.11.2016р. товар становить - 24.11.2016р., за поставлений 10.11.2016р. товар становить - 01.12.2016р., за поставлений 17.11.2016р. товар становить - 08.12.2016р.

Складені відповідачем видаткові накладні постачальнику (повернення) №ВФ-0001173, №ВФ-0001172, №ВФ-0000950, №ВФ-0000948, №ВФ-0000949 датовані 01.02.2017р. не можуть бути належним доказом неякісності товару, оскільки при виявленні недоліків відповідач мав право предявити претензію позивачу, однак матеріали справи не містять доказів направлення претензій щодо неналежної якості товару на адресу позивача.

Також матеріали справи не містять і належних та допустимих доказів на підтвердження неякісності частини поставленого товару, саме в тих обсягах та з тими показниками, які наводить відповідач.

Отже, судова колегія доходить висновку, що для встановлення факту неякісності поставленої продукції недостатньо самих лише накладних про повернення, а потрібно також довести належним чином неякісність товару, чого не було здійснено відповідачем.

Згідно з вимогами ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом першої інстанції обґрунтовано не прийнято в якості підтвердження якості продукції надані відповідачем фотокартки та акт огляду від 28.03.2017р. з огляду на відсутність підтвердження належних повноважень на складення вказаних документів, відсутність відповідного висновку експерта (спеціаліста).

Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобовязань за договором можуть забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Водночас вимогами п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України передбачено, що одним із наслідків порушення зобовязання є сплата неустойки, а в силу вимог ч.2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

Судова колегія перевірила розрахунок пені, інфляційних втрат та 3% річних, за наслідком чого погоджується з розрахунком суду першої інстанції

За таких обставин, судом першої інстанції обґрунтовано обчислено розмір пені, яка за загальний період з 25.11.2016р. по 01.03.2017р. склала 4397,40 грн., які підлягають стягненню з відповідача; 3% річних за загальний період з 25.11.2016р. по 01.03.2017р. склали 471,16 грн., які підлягають стягненню з відповідача; а також індекс інфляції за загальний період з грудня 2016р. по лютий 2017р. (включно) склав 1959,03 грн., однак за відсутності клопотання про вихід за межі позовних вимог до стягнення підлягає сума, заявлена до стягнення у позові - 1716,54 грн.

Доводи апелянта про складення Акту виявлення розбіжностей за якістю товару та маркуванням упаковки від 10.01.2017 року (а.с.133) судова колегія відхиляє та не може прийняти даний акт як доказ неякісності товару, оскільки він складений в односторонньому порядку, відсутні докази виклика представника постачальника, а також немає відомостей про направлення даного акту на адресу позивача.

За таких обставин, перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не підтверджені належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст.32-34 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав, передбачених ст.104 ГПК України, для скасування рішення суду першої інстанції та відмову у задоволенні апеляційної скарги.

Керуючись ст.99, п.1 ст.103, 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛФРОСТ-В" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Одеської області від 30.03.2017 року у справі №916/247/17 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови підписаний 14.07.2017 року

Головуючий суддя А.І. Ярош

Суддя В.А. Лисенко

Суддя Т.Я. Гладишева