ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.07.2017 Справа № 904/8110/15

За скаргою: товариства з обмеженою відповідальністю «Максима» (м. Дніпро)

на дії Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області

у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат» (м. Покров, Дніпропетровська область)

до товариства з обмеженою відповідальністю «Максима» (м. Дніпро)

про стягнення штрафних санкцій

Головуючий колегії-суддя: ОСОБА_1

Члени колегії-судді: ОСОБА_2, ОСОБА_3

Секретар судового засідання: Білан О.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_4 дов. №83 від 30.06.2017

від відповідача: ОСОБА_5 дов. №1 від 08.11.2016

від ВДВС: ОСОБА_6 дов. №129 від 10.01.2017

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Максима» звернулось зі скаргою на дії Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про (з урахуванням уточнень):

- визнання дій Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, зокрема державного виконавця Росітюк Н.В. щодо звернення стягнення на грошові кошти боржника - товариства з обмеженою відповідальністю «Максима» за платіжною вимогою № в-11/390 від 21.04.2017 у розмірі 191051,29грн розміщені на ліквідаційному рахунку № 4 в ПАТ «ОСОБА_7 Аваль» незаконними;

- визнання недійсною постанови державного виконавця Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_8 про закінчення виконавчого провадження № 51827708 від 11.05.2017;

- стягнення з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Максима» () грошових коштів у розмірі 191051,29грн.

Скарга обґрунтована тим, що:

- 02.08.2016 Новокодацьким ВДВС відкрито виконавче провадження № 51827708;

- 27.04.2017 з ліквідаційного рахунку ТОВ «Максима» примусово були списані грошові кошти у розмірі 191051,29грн, а 11.05.2017 Новокодацьким ВДВС винесена постанова про закінчення виконавчого провадження № 51827708 згідно з п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»;

- мало місце незаконне списання грошових коштів з ліквідаційного рахунку підприємства-банкрута в рамках ліквідаційної процедури;

- під час здійснення виконавчого провадження № 51827708 Новокодацьким ВДВС, були допущені порушення ст.ст. 19, 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст.ст. 34, 39 Закону України «Про виконавче провадження»;

- про наведені порушення арбітражному керуючому стало відомо лише 11.05.2017;

- скарга була подана до суду в межах строку, встановленого ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Позивач зазначає наступне:

- у період, коли ТОВ «Максима» звернулось до суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство, вимоги ПАТ «Орджонікідзевський ГЗК» по справі № 904/8110/15 необхідно було включити до переліку кредиторів боржника;

- будь-яких документів щодо включення вимог ПАТ «Орджонікідзевський ГЗК» до переліку кредиторів боржника позивач не отримував;

- про банкрутство ТОВ «Максима» позивач дізнався після отримання постанови про закінчення виконавчого провадження від 11.05.2017;

- вимога про стягнення з Новокодацького ВДВС грошових коштів не може розглядатися по даній справі.

Суд враховує, що найменування позивача було змінено з публічного акціонерного товариства «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат» на публічне акціонерне товариство «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат».

Новокодацький ВДВС заперечує проти скарги з огляду на наступне:

- відповідачем пропущений строк на подання скарги;

- спірні кошти з рахунку боржника були списані правомірно, згідно з постановою про арешт коштів від 11.08.2016;

- в порушення ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» фінансовою установою не було повідомлено державного виконавця про цільове призначення рахунку, а платіжні доручення не повернуті без виконання;

- згідно з п. 4 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» зупинення виконавчого провадження неможливе на стадії розподілу коштів;

- стягнення коштів з органів Державної виконавчої служби України є неможливим.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та ВДВС, суд, -

встановив:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2015 по справі № 904/8110/15 задоволені позовні вимоги ПАТ «Орджонікідзевський ГЗК» зі стягненням з ТОВ «Максима» 170955грн - штрафних санкцій та 2564,35грн - витрат по сплаті судового збору.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.03.2016 по справі № 904/8110/15 наведене рішення суду залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 12.04.2016 по справі № 904/8110/15 вказану постанову апеляційної інстанції залишено без змін.

20.04.2016 Господарським судом Дніпропетровської області виданий наказ по справі № 904/8110/15 про стягнення з ТОВ «Максима» на користь ПАТ «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат» 170955грн - штрафних санкцій та 2564,35грн - витрат по сплаті судового збору.

02.08.2016 Новокодацьким ВДВС відкрито виконавче провадження № 51827708, накладено арешт на майно ТОВ «Максима», в тому числі на грошові кошти на поточному рахунку в ПАТ «ОСОБА_7 Аваль» № 4.

27.04.2017 з ліквідаційного рахунку ТОВ «Максима» № 4 в ПАТ «ОСОБА_7 Аваль» за платіжною вимогою Новокодацького ВДВС № в-11/390 примусово були списані грошові кошти у розмірі 191051,29грн.

11.05.2017 Новокодацьким ВДВС винесена постанова про закінчення виконавчого провадження № 51827708, згідно з п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з фактичним виконанням рішення суду.

Суд вважає за необхідне задовольнити скаргу відповідача в частині визнання незаконними дій Новокодацького ВДВС та визнання недійсною спірної постанови з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини 2 вказаної статті Закону державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2016 порушено провадження у справі № 904/8514/16 про банкрутство ТОВ «Максима» з введенням мораторію на задоволення вимог кредиторів з наслідками, передбаченими ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

01.11.2016 Новокодацьким ВДВС отримана вказана ухвала.

08.11.2016 Господарським судом Дніпропетровської області по справі № 904/8514/16 прийнято постанову про визнання товариства з обмеженою відповідальністю «Максима» банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено голову ліквідаційної комісії ОСОБА_9

09.11.2016 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України було розміщено повідомлення № 37202 про визнання ТОВ «Максима» банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

17.11.2016 Новокодацьким ВДВС отримана постанова від 08.11.2016 по справі № 904/8514/16.

22.11.2016 ТОВ «Максима» направлене на адресу Новокодацького ВДВС повідомлення про банкрутство підприємства.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» є законодавчим актом, що містить спеціальні норми, які мають пріоритет по відношенню до норм загальних щодо регулювання порядку провадження у справах про банкрутство, відновлення платоспроможності боржника, визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури, задоволення вимог кредиторів тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» банкрутство - це визнана господарським судом неплатоспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення виконавчого провадження ( ч. 2 ст. 19 вказаного Закону).

У разі порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до Закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з абз. 1 ч. 3 ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах.

Дія мораторію припиняється з дня припинення провадження у справі про банкрутство (ч. 7 ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»).

Як зазначалось вище, по справі № 904/8514/16 мораторій на задоволення вимог кредиторів був запроваджений судом 26.10.2016.

Слід погодитись з твердженням відповідача про те, що з 26.10.2016 Новокодацький ВДВС не мав правових підстав здійснювати подальші виконавчі дії за виконавчим провадженням № 51827708.

З огляду на положення ч. 7 ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не припинена, оскільки провадження по справі № 904/8514/16 триває.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання боржника банкрутом. Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстави, передбаченої пунктом 8 частини першої цієї статті, разом з виконавчим документом надсилається до господарського суду, який прийняв постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури (ч. 5 ст. 39 наведеного Закону).

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав наведених вище, виноситься в день настання відповідних обстави (ч. 2 ст. 39 вказаного Закону)

Таким чином, Новокодацький ВДВС повинен був зупинити виконавчі дії за виконавчим провадженням № 51827708 відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», а в подальшому - закінчити виконавче провадження у зв'язку з визнанням боржника банкрутом відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 39 вказаного Закону.

Однак, після визнання боржника банкрутом було неправомірно списано грошові кошти з ліквідаційного рахунку підприємства-банкрута за платіжною вимогою № в-11/390 від 21.04.2017.

З огляду на наведене, відповідні дії Новокодацького ВДВС є незаконними, а постанова про закінчення виконавчого провадження підлягає визнанню недійсною.

З урахуванням викладеного, суд вважає необґрунтованими твердження Новокодацького ВДВС щодо правомірності списання коштів.

Таким чином, суд задовольняє скаргу ТОВ «Максима» в частині визнання недійсною спірної постанови та визнання незаконними дій ВДВС.

В той же час, суд відмовляє в задоволенні скарги відповідача в частині стягнення з Державного бюджету України 191051,29грн, оскільки стаття ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України не передбачає можливості розгляду вимоги про стягнення коштів при розгляді скарги на дії органу державної виконавчої служби.

Аналіз чинного законодавства та матеріалів справи дозволяє стверджувати, що відповідачем не було пропущено строк на оскарження дій державної виконавчої служби.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів. Згідно ст. 50 ГПК України перебіг процесуального строку, обчислюваного роками, місяцями або днями, починається наступного дня після календарної дати або настання події, яким визначено його початок.

Так, з матеріалів справи вбачається, що постанова про закінчення виконавчого провадження № 51827708 від 11.05.2017 була отримана ліквідатором ТОВ «Максима» в день її прийняття, а скарга була подана до суду 24.05.2017.

Враховуючи наведене, відповідачем було подано скаргу у встановлений законом строк - протягом 10 робочих днів.

Керуючись ст.ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ухвалив:

Скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Максима» на дії Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області задовольнити частково.

Визнати незаконними дії Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області щодо звернення стягнення на грошові кошти боржника - товариства з обмеженою відповідальністю «Максима» за платіжною вимогою № в-п11/390 від 21.04.2017 у розмірі 191051,29грн, що розміщені на ліквідаційному рахунку № 4 в ПАТ «ОСОБА_7 Аваль».

Визнати недійсною постанову Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про закінчення виконавчого провадження № 51827708 від 11.05.2017.

Відмовити в задоволенні скарги в частині стягнення з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Максима» () грошових коштів у розмірі 191051,29грн.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повну ухвалу складено: 07.07.2017

Головуючий колегії-суддя ОСОБА_1

Суддя С.Г. Юзіков

Суддя Т.В. Загинайко