КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2017 р. Справа№ 910/20383/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Дідиченко М.А.

Сітайло Л.Г.

За участю представників сторін:

від позивача: Руденко В.В.

від відповідача: Дуднік - Дубіняк Д.І.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Біогазенерго"

на рішення Господарського суду міста Києва від 04.04.2017р.

у справі № 910/20383/16 (суддя Ярмак О.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Біогазенерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергобудмонтажсервіс"

про стягнення 723 777, 88 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.04.2017р у справі №910/20383/16 у позові відмовлено повністю.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що враховуючи відсутність доказів здійснення позивачем 50% передплати вартості товару за частиною специфікацій або доказів досягнення сторонами домовленості про зменшення кількості партії та зміни, у зв'язку з цим, розміру попередньої оплати, а також часткову поставку товару продавцем, позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 04.04.2017р. та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що 31.10.2016р. позивачем направлено засобами поштового зв'язку на адресу відповідача вимогу про повернення попередньо сплачених грошових коштів в розмірі 823 777,88 грн., кошти відповідачем не повернуто. Скаржник зазначає про те, що з боку відповідача протягом 2013-2016 років не було звернень з приводу доплати за специфікаціями, по яких не витримано умови про 50% передоплати та зупинення виконання своїх зобов'язань з поставки до сплати відповідних сум.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін судова колегія встановила.

04.07.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергобудмонтажсервіс", як постачальником, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Біогазенерго", як покупцем, укладено договір поставки № 1-040713, за умовами якого постачальник зобов'язується відповідно до умов даного договору поставляти та передавати у власність покупця обладнання (товар), а покупець зобов'язується приймати і оплачувати такий товар в найменуванні, кількості і за ціною, згідно узгоджених сторонами Специфікацій (Додаток № 1 до договору), які є невід'ємними частинами цього договору.

Згідно з п.2.2 договору поставки, оплата коштів за поставку товару здійснюється у безготівковій формі. Порядок розрахунку узгоджується сторонами та вказується у Специфікації, відповідній певному замовленню партії товару та/або її частини.

Відповідно до п. 3.1 договору поставки, строк поставки товару на кожну окрему партію (її частину) узгоджується сторонами і зазначається у специфікації.

У розділі 8 (п.п. 8.1-8.6) договору поставки сторонами узгоджено види відповідальності у випадках порушення договірних зобов'язань.

Як зазначає позивач, відповідачем не було виконано свій обов'язок щодо поставки попередньо оплаченого товару у повному обсязі за Специфікаціями № 3, № 4, № 12, № 14, № 15, № 17, загальною вартістю 823 777,88 грн.

Відповідач зазначає, що на суму поставки 735 548,44 грн. не настав строк виконання ним зобов'язань, оскільки позивачем не сплачено відповідну суму передплати.

Щодо термінів поставки, то у Специфікаціях № 3, № 4 вказано - протягом 35-ти календарних днів з моменту отримання передоплати на розрахунковий рахунок постачальника; у специфікаціях № 12, № 14, № 17 - протягом 60-ти календарних днів з моменту отримання передоплати на розрахунковий рахунок постачальника; у Специфікації № 15 - протягом 55-ти календарних днів з моменту отримання передоплати на розрахунковий рахунок постачальника.

У Специфікаціях № 3, № 4, № 12, № 14, № 15, № 17 встановлено аналогічні положення щодо умов оплати, а саме: 50% передоплати від вартості товару, 30% по факту отримання товару, 20% після завершення будівельно-монтажних та пусконалагоджувальних робіт згідно Специфікації та підписання актів виконаних робіт, але в будь-якому випадку не пізніше 20 календарних днів по завершенню вищезазначених робіт.

Виходячи з наведених умов специфікацій, обов'язок постачальника з поставки товару виникає з моменту отримання від покупця 50% суми передоплати товару.

Так, виходячи із загальної вартості товару за кожною Специфікацією, позивач мав здійснити передоплату таким чином: за Специфікацією № 3 у розмірі 33 460,69 грн., за Специфікацією №4 - 7 579,49 грн., за Специфікацією №12 - 393 137,74грн., за Специфікацією №14 - 804 828,44 грн., за Специфікацією № 15 - 616 803,75 грн., за Специфікацією № 17 - 31 038,00 грн.

В матеріалах справи наявні платіжні доручення та банківські виписки, з яких вбачається, що товар за Специфікацією № 3 оплачено позивачем на суму 20 181,41грн, за Специфікацією № 4 - на суму 4 098,90грн, за Специфікацією № 12 - на суму 393 137,71грн, за Специфікацією № 14 - на суму 318 127,42грн, за Специфікацією № 15 - на суму 616 803,74грн, за Специфікацією № 17 - на суму 31038,00грн.

Також, позивачем подано в матеріали справи видаткові накладні № 52 від 16.04.2014 на суму 283 817,09грн та № 107 від 04.04.2014 на суму 275 795,21 грн. про поставку товару за Специфікацією № 15, підписані обома сторонами та скріплені їх печатками.

Видаткова накладна № 140 від 26.11.2014 на суму 116 112,00 грн. про поставку товару за Специфікацією № 14, підписану обома сторонами та скріплена їх печатками, а також видаткові накладні про поставку товару за Специфікаціями № 14, № 17, № 15, № 4, № 3, які були направлені для підписання позивачу.

Господарським судом міста Києва встановлено, що за Специфікаціями №№ 3, 4, 14 позивач здійснив передоплату у розмірі меншому ніж 50% вартості товару; за Специфікаціями № 3, № 4 товар відповідачем не поставлено; за Специфікацією № 14 товар відповідачем поставлено на суму 116 112,00грн; за Специфікаціями № 12, № 15 та № 17 позивач здійснив передоплату у розмірі 50% вартості товару; за Специфікаціями № 12, № 17 товар відповідачем не поставлено; за Специфікацією № 15 товар відповідачем поставлено на суму 559 612,30 грн.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу вимог ст. 663 ЦК України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином згідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 11.1 договору поставки передбачено, що договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками і діє до 31.12.2013, але в будь-якому випадку до повного і належного виконання сторонами своїх зобов'язань.

У п.11.2 договору поставки сторони погодили, що жодна із сторін не вправі в односторонньому порядку відмовлятися від виконання взятих на себе зобов'язань за цим договором за виключенням тих випадків, що прямо передбачені законодавством України.

Згідно з ч.1 ст.665 ЦК України у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Доводи позивача в апеляційній скарзі про те, що відповідач зобов'язаний повернути йому сплачені за договором поставки грошові кошти попередньої оплати в порядку ст. 693 ЦК України, оскільки той не здійснив поставку усього обсягу товару, вказаного у Специфікаціях, у встановлений у них строк не можуть бути покладені в основу рішення з огляду на наступне.

Як встановлено у ч.ч. 1,3 ст. 538 ЦК України, виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання.

У разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Застосування до спірних договірних відносин ч. 3 ст. 538 ЦК України, в свою чергу, випливає з вимог ч.1 ст. 693 ЦК України, згідно з якими, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Виходячи з встановлених у Специфікаціях до договору поставки умов оплати та термінів поставки, відлік строку поставки товару ставиться у залежність від моменту здійснення покупцем 50% передоплати від вартості товару.

Наведеними вище обставинами підтверджується, що за Специфікаціями № 3, № 4 та № 14 позивач не виконав свого обов'язку із здійснення 50% передоплати від вартості товару, у зв'язку з чим строк поставки відповідного товару не настав, тому відповідачем правомірно зупинено виконання своїх зобов'язань щодо поставки товару за цими специфікаціями.

Судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що за Специфікаціями № 12 та № 17 відповідач не здійснив поставку товару взагалі, незважаючи на здійснення позивачем попередньої оплати у розмірі 50% вартості товару, а за Специфікацією № 15 товар поставлений відповідачем частково на суму 559 512,30 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов'язання зі своєчасного передання товару покупцю, а у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно, тобто або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Обгрунтованим є висновок місцевого господарського суду про те, що виконанню обов'язку продавцем (відповідачем) щодо поставки товару за договором поставки передує обов'язок покупця (позивача) здійснити 50% передплати вартості товару, а враховуючи відсутність доказів здійснення позивачем цієї оплати за частиною специфікацій або доказів досягнення сторонами домовленості про зменшення кількості партії та зміни, у зв'язку з цим, розміру попередньої оплати, а також часткову поставку товару продавцем, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 04.04.2017р. не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Біогазенерго" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.04.2017р. у справі №910/20383/16 залишити без змін.

3. Справу №910/20383/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді М.А. Дідиченко

Л.Г. Сітайло