ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.07.2017 Справа № 907/446/17

Суддя господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго», м. Львів

до відповідача: Квартирно - експлуатаційного відділу м. Мукачево Закарпатської області

про стягнення заборгованості в сумі 3258,42 грн. в т. ч. 1447,52грн. пеня, 344,93грн. - 3% річних, 1465,97грн. інфляційні нарахування

Представники:

від позивача не зявився;

від відповідача ОСОБА_1, представник за довіреністю.

Представникам сторін, присутнім в судовому засіданні, розяснено їх права та обовязки відповідно до ст.ст. 20, 22 ГПК України, зокрема, право заявляти відводи.

СУТЬ СПОРУ: Приватним акціонерним товариством «Львівобленерго», м. Львів заявлено позов до відповідача: Квартирно - експлуатаційного відділу м. Мукачево Закарпатської області про стягнення заборгованості в сумі 3258,42 грн. в т. ч. 1447,52грн. пеня, 344,93грн. - 3% річних, 1465,97грн. інфляційні нарахування.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 16.05.2017 року порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду на 30.05.2017 року.

22.05.17 року, на адресу господарського суду Закарпатської області, від позивача - приватного акціонерного товариства Львівобленерго, м. Львів, електронною поштою надійшло клопотання б/н б/д про участь уповноваженого представника в судовому засіданні господарського суду Закарпатської області 30.05.17 року о 11:00 год. по справі №907/446/17 в режимі відеоконференції, зважаючи на проблематичність фінансування відряджень та участь представників товариства в інших судових засіданнях, які призначені на 30.05.17 року. У вказаному клопотанні заявник просить доручити забезпечити проведення відеоконференції господарському суду Львівської області (79014, м. Львів, вул. Личаківська, 128).

Однак, судом встановлено, що на визначену дату та час в господарському суді Лівівської області відсутня можливість проведення відеоконференції, а відтак суд приходить до висновку, що клопотання приватного акціонерного товариства Львівобленерго, м. Львів про участь представника позивача, зокрема у судовому засіданні 30.05.17 року о 11:00 год. по справі №907/446/17, в режимі відеоконференції задоволенню не підлягає.

30.05.17 року, на адресу господарського суду Закарпатської області, від позивача - приватного акціонерного товариства Львівобленерго, м. Львів, електронною поштою повторно надійшло клопотання б/н б/д, яким позивач просить суд відкласти розгляд справи призначений на 30.05.2017 року та призначити наступне судове засідання в режимі відеоконференції, проведення якої доручити Господарському суду Львівської області (79014, м. Львів, вул. Личаківська, 128). Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 30.05.2017 року, метою повного, всебічного зясування всіх обставин справи для її правильного вирішення, судом, задоволено клопотання позивача, а відтак судове засідання відкладено та призначено на 14.06.2017 року о 10 год. 00 хв. у режимі відеоконференції, проведення якої доручено Господарському суду Львівської області (79014, м. Львів, вул. Личаківська, 128)

Також, в судовому засіданні 14.06.2017 року та 04.07.2017 року, судом оголошувалась перерва для надання можливості сторонам подати суду додаткові пояснення по суті спору з доданням підтверджуючих документів.

В ході судового розгляду, представник позивач наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі посилаючись на долучені до матеріалів справи документи.

Представник відповідача, в ході судового розгляду проти заявлених позовних вимог заперечував повністю та просить суд в його задоволенні відмовити повністю.

Розглянувши матеріали і документи, подані сторонами, заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

6 липня 2006 р. між ВАТ «Львівобленерго» (перейменоване у ПАТ «Львівобленерго» відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства») та Квартирно - експлуатаційним відділом м. Мукачеве укладено договір про постачання електричної енергії №56452 (далі - Договір).

Станом на 22.05.2017р. у відповідача перед позивачем існувала заборгованість: за активну електроенергію -138 794, 16 грн; за реактивну електроенергію -2 203, 69 грн; на сплату пені -5 306, 35 грн; на сплату інфляційних нарахувань- 2 385, 95 грн; на сплату 3% річних-632, 52 грн., що також підтверджується актами звірки розрахунків від 22 05.2017р. № 300305/101229-3 за травень 2017 року, де включено пеню на суму 5 306, 35грн; №300305/101228-8 за травень 2017 року, де включено 3% річних на суму 632, 52 грн; №300305/101230-7 за травень 2017 року, де включено інфляційні нарахування на суму 2 385, 92 грн. Як вбачається з вказаних актів, відповідачем вони підписані без жодних застережень чи зауважень щодо нарахованих йому сум штрафних санкцій. Не зважаючи на вимогу суду, доказів заперечень чи оскаржень даних актів, або нарахованих сум у вказаних актах, суду не надано.

Відповідно до п.2.2.2 Договору, постачальник зобов'язується постачати споживачу електроенергію, як різновид товару, в обсягах та відповідно до умов цього договору та додатків до нього. Відповідно до п.2.3.3 Договору, споживач зобов'язується оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків №2 «Порядок розрахунків» та №9 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії».

В порушення умов Договору, відповідач не здійснював вчасної оплати за поставлену за активну електричну енергію та за перетікання реактивної електричної енергії, що вбачається з долучених до позовної заяви розрахунків.

З урахуванням приписів ст.ст. 549, 625 ЦК України та Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», правовими наслідками порушення грошового зобов'язання, тобто зобов'язання сплатити кошти, є обовязок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Відтак, відповідно до п.4.2.1 Договору, за кожний день прострочення оплати за договором, споживачу нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Враховуючи вимоги Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» та п.4.2.1 Договору проведено нарахування пені за несвоєчасну сплату поставленої активної електричної енергії в сумі 1427,75 грн. та за перетікання реактивної електричної енергії в сумі 19,77 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляцій за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до додатку №2 до Договору, «Порядок розрахунків», у разі несвоєчасної оплати платежів, обумовленими Договором, постачальник електричної енергії проводить споживачу нарахування пені, суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми.

Відтак, проведено нарахування 3% річних з простроченої суми оплати поставленої активної електричної енергії у розмірі 340,88 грн., та за перетікання реактивної електричної енергії у сумі 4,05 грн. та додаткових нарахувань із застосуванням індексу інфляції за поставлену активну електричну енергію у розмірі 1446,10 грн. та за перетікання реактивної електричної енергії у сумі 19,87 грн.

Відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 11, 509, 525, 526, 610 ЦК України, ст. 193 ГК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства. Односторонньої відмови від виконання договору чи зміни умов його виконання не допускається. Субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд зазначає таке.

Обов'язок доказування, відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Підсумовуючи сукупність встановлених фактичних обставин справи і норм права, суд дійшов висновку, що матеріально-правова вимога про стягнення з відповідача суми заборгованості в сумі 3258,42 грн. (в т. ч. 1447,52грн. пеня, 344,93грн. - 3% річних, 1465,97грн. інфляційні нарахування) є правомірною та такою, що підлягає задоволенню повністю, оскільки позов належним чином позивачем доведено і документально підтверджено, і в той же час відповідачем в порядку ст. 33 ГПК України не спростовано.

Враховуючи принципи змагальності, рівності, неупередженості судового процесу, а також те, що незважаючи на неодноразову вимогу суду подати контррозрахунок заявленої до стягнення суми, відповідачем не спростовано такого розрахунку, у суду відсутні підстави ставити під сумнів розрахунок та обґрунтованість заявленої до стягнення суми.

Відповідно до статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене в сукупності, заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими, відповідачем в установленому порядку не спростовані та не заперечені, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ст.49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума 1600,00 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 4-3, 22, 32, 33, 34, 43, 49, 74-1, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2.Стягнути з Квартирно - експлуатаційного відділу м. Мукачево Закарпатської області (89600, Закарпатська обл., м. Мукачево, вул. Берегівська-Обїздна, 1 А, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго», м. Львів (79026, м. Львів, вул. Козельницька, 3, ) заборгованість в сумі 3258,42 грн. (в т. ч. 1447,52грн. пеня, 344,93грн. - 3% річних, 1465,97грн. інфляційні нарахування) та у відшкодування судових витрат - суму 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот грн. 00 коп.).

3. Видати наказ

Дане рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Повний текст рішення виготовлено та підписано 13.07.2017 року.

Суддя Андрейчук Л.В.