ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.07.2017 Справа № 920/408/17

За позовом: Першого заступника керівника Роменської місцевої прокуратури, м. Ромни, Сумська область, в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області, м. Суми,

до відповідача: Громадської організації «Розвиток сучасних інформаційних систем у сільській місцевості Роменського району», с. Погожа Криниця, Роменський район, Сумська область,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Сумська дирекція Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта», м. Суми,

про розірвання договору оренди, повернення майна та стягнення 334 грн. 73 коп.

Суддя Котельницька В. Л.

За участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1 В.(довіреність № 148 від 15.12.2016);

від відповідача - не зявився;

від третьої особи - не зявився;

прокурор - Правдюк В. В (посвідчення № 044588 від 19.10.2016)

При секретарі судового засідання Пономаренко Т. М.

Суть спору: прокурор в інтересах держави в особі позивача відповідно до вимог позовної заяви, поданої до господарського суду 12.05.2017, просить суд: розірвати договір оренди державного майна № 2093 від 30.07.2014, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Сумській області та Громадською організацією «Розвиток сучасних інформаційних систем у сільській місцевості Роменського району»; зобовязати Громадську організацію «Розвиток сучасних інформаційних систем у сільській місцевості Роменського району» повернути балансоутримувачу Сумській дирекції Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» орендоване майно; стягнути з Громадської організації «Розвиток сучасних інформаційних систем у сільській місцевості Роменського району» заборгованість з орендної плати в сумі 334 грн. 73 коп., з яких основний борг 250 грн. 39 коп., пеня 25 грн. 84 коп., штраф 58 грн. 50 коп., а також судові витрати, повязані з розглядом справи.

Прокурором було подано заяву № 77-333/вих-17 від 31.05.2017 про збільшення розміру позовних вимог, в якій просить суд: розірвати договір оренди державного майна № 2093 від 30.07.2014, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Сумській області та Громадською організацією «Розвиток сучасних інформаційних систем у сільській місцевості Роменського району»; зобовязати Громадську організацію «Розвиток сучасних інформаційних систем у сільській місцевості Роменського району» повернути балансоутримувачу Сумській дирекції Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» орендоване майно; стягнути з Громадської організації «Розвиток сучасних інформаційних систем у сільській місцевості Роменського району» заборгованість з орендної плати в сумі 412 грн. 30 коп., з яких основний борг 314 грн. 89 коп., пеня 32 грн. 46 коп., штраф 64 грн. 95 коп., а також судові витрати.

11.07.2017 до господарського суду надійшла заява прокурора № 77-4156/вих-17 від 06.07.2017 про збільшення розміру позовних вимог, в якій просить суд: розірвати договір оренди державного майна № 2093 від 30.07.2014, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Сумській області та Громадською організацією «Розвиток сучасних інформаційних систем у сільській місцевості Роменського району»; зобовязати Громадську організацію «Розвиток сучасних інформаційних систем у сільській місцевості Роменського району» повернути балансоутримувачу Сумській дирекції Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» орендоване майно; стягнути з Громадської організації «Розвиток сучасних інформаційних систем у сільській місцевості Роменського району» заборгованість з орендної плати в сумі 491 грн. 26 коп., з яких основний борг 380 грн. 23 коп., пеня 39 грн. 55 коп., штраф 71 грн. 48 коп., а також судові витрати.

Представник позивача та прокурор у судовому засіданні підтримали збільшені позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, у судове засідання свого повноважного представника не направив, судові ухвали від 13.05.2017 про порушення провадження у даній справі та від 01.03.2017 про відкладення її розгляду повернуті на адресу господарського суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача є: Сумська область, Роменський район, с. Погожа Криниця, вул. Гагаріна, 18; за цією ж адресою судом направлялись відповідачеві копії ухвал про порушення провадження у справі та про відкладення її розгляду.

Відповідно до пункту 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом зазначеної статті 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до пункту 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.2011, у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них, справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для підготовки до судового засідання та підготовки витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 43 та 33 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд вважає, що ним в межах наданих йому повноважень створені сторонам усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у ній матеріалами, у відповідності до положень статті 75 названого Кодексу за відсутності представника відповідача.

Представником позивача були подані до суду пояснення № 10-03-02660 від 11.07.2017 по справі, у яких представник підтримує збільшені вимоги прокурора та просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Від третьої особи до суду не надходило письмових пояснень стосовно предмета спору, представник третьої особи у судові засідання не зявлявся, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутнього представника позивача та прокурора, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив:

Згідно ст. 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частиною 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України у разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави, в якій зазначено про відсутність органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або про відсутність у такого органу повноважень щодо звернення до господарського суду, прокурор набуває статусу позивача.

Рішенням Конституційного суду України від 08.04.1999 у справі № 1-1/99 встановлено, що прокурор або його заступник самостійно визначає та обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави. Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих в на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо. Державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає зі посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Органом, уповноваженим здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, а саме щодо передачі державного майна в оренду та користування є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Сумській області.

Відповідно до п. 4, 4.5. Положення про регіональне відділення Фонду державного майна України та Положення про представництво Фонду державного майна України в районі, місті, затвердженого наказом Фонду державного майна України та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.06.2012 за № 678 до основних завдань Регіонального відділення віднесено здійснення контролю у сфері організації та проведення приватизації державного майна, відчуження державного майна у випадках встановлених законодавством, передачі державного майна в оренду та користування, повернення у державну власність державного майна, що було приватизоване, відчужене або вибуло з державної власності з порушенням законодавства, управління корпоративними правами держави, які перебувають у сфері його управління.

Згідно з п. 5.3. Положення Регіональне відділення фонду державного майна України відповідно здійснює контроль за надходженням до Державного бюджету України плати за оренду державного майна по договорах оренди, укладених з регіональним відділенням, та договорах оренди, укладених підприємствами, організаціями, установами, розмір орендної плати по яких погоджений регіональним відділенням.

Таким чином, систематичне порушення орендарем умов договору оренди державного майна внаслідок чого виникла заборгованість може завдати істотної шкоди державним інтересам у недоотриманні коштів при передачі державного майна в оренду та користування, до того ж позивачем самостійно не вжито заходів щодо стягнення заборгованості за оренду державного майна, кошти до державного бюджету від орендаря державного майна не надходять, що є перешкодою для виконання завдань у сфері оренди державного майна.

Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб'єкта владних повноважень.

Виконуючи вимогу вищевказаної норми Закону, Роменською місцевою прокуратурою 10.05.2017 на адресу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області направлено повідомлення про намір вжиття заходів представницького характеру в межах повноважень, наданих ст.ст. 23, 24 Закону України «Про прокуратуру».

За вказаних обставин, суд вбачає наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави та звернення до суду із даним позовом.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.07.2014 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Сумській області (орендодавцем, позивачем у справі) та Громадською організацією «Розвиток сучасних інформаційних систем у сільській місцевості Роменського району» (орендарем, відповідачем у справі), з іншого боку укладено договір оренди державного майна № 2093.

Відповідно до п.1.1. договору орендодавцем передано, а орендарем прийнято в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежитлові приміщення загальною площею 39,8 м2, розташовані за адресою: Сумська область, Роменський район, с. Погожа Криниця, вул. Леніна, 16, що перебуває на балансі Сумської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» (балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість майна станом на 31.05.2014 та становить за незалежною оцінкою 20900 грн. 00 коп.

Вказаний договір відповідно до умов п. 10.1 укладено строком на два роки і 364 дні, що діє з 30.07.2014 до 28.07.2017 року включно.

Як свідчать матеріали справи, відповідач вступив у строкове платне користування майном, згідно акту приймання - передавання від 30.07.2014.

Відповідно до п. 3.1 договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропозиції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 786 від 04.10.1995 і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - червень 2014 року 54 грн. 76 коп. орендна плата за перший місяць оренди липень 2014 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за липень місяць 2014 року.

Пунктом 3.3 договору визначено, що орендна плата за кожен наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України.

Обовязок орендаря своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату передбачений нормою ч. 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та закріплений у п. 5.3. укладеного договору оренди; відповідно до п. 5.9 договору орендар зобовязаний щомісяця до 15 числа сплачувати орендну плату за попередній місяць.

У зв'язку із набранням чинності Закону України від 25.12.2015 «Про Державний бюджет України на 2016 рік», зокрема пункту 9 Прикінцевих положень, яким призупинено дію норм статті 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» в частині індексації орендної плати, в період з 01.01.2016 до 31.12.2016 за договорами оренди на використання майна (нежитлових приміщень, будівель, споруд) не застосовуються індекси інфляції при нарахуванні орендної плати та для розрахунку базової орендної плати при укладанні договорів оренди.

Нарахована орендна плата за грудень 2015 року (з урахуванням індексу за грудень 2015 року) застосовується до всіх договорів оренди в 2016 році.

Однак, як зазначено прокурором та позивачем, орендар положення договору оренди № 2093 від 30.07.2014 не виконує належним чином, орендна плата вноситься несвоєчасно.

Так, орендну плату за червень, липень, серпень, жовтень та листопад 2016 року відповідачем сплачено лише 27.12.2016.

Починаючи з грудня 2016 року відповідач взагалі припинив вносити орендну плату, внаслідок чого виникла заборгованість за грудень 2016 року, січень, лютий та березень 2017 року.

Матеріалами справи підтверджується, що 15.02.2017 та 30.03.2017 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Сумській області направляло на адресу відповідача листи-повідомлення щодо сплати заборгованості з орендної плати, припинення договору оренди та повернення орендованого майна балансоутримувачу. Проте відповідачем до цього часу не вжито вичерпних заходів.

Станом на 30.06.2017 заборгованість за оренду державного майна становить 380 грн. 23 коп. (грудень 2016 року травень 2017 року).

Пунктом 3.7 договору оренди визначено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному п. 3.6 співвідношенні (70% до 30%), відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати. Нарахування пені здійснюється до моменту повної сплати орендарем заборгованості з орендної плати.

Відповідно до пункту 3.8 договору оренди № 2093 встановлено, що у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки, підставами виникнення яких, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Відповідно до п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Договір є підставою виникнення господарського зобовязання, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до п. 1 ст. 13 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передача об'єкта оренди орендодавцем орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди.

Відповідно до п. 1 ст. 759 Цивільного Кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно вимог ч. 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та ч. 3 ст. 285 Господарського кодексу України орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Згідно ст. 286 Господарського кодексу України та ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендна плата повинна сплачуватись незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря.

Також це передбачає і норма ст.762 Цивільного кодексу України, відповідно до якої за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно умов договору оренди № 2093 від 30.07.2014 відповідач (орендар) зобов`язаний сплачувати орендну плату за об`єкт оренди у розмірі та у терміни згідно з договором.

Під час дії вищезазначеного договору оренди відповідачу постійно нараховувалась орендна плата відповідно до умов договору. Проте відповідач під час використання державного майна порушував умови договору та не систематично і не в повному обсязі сплачував орендну плату, внаслідок чого виникла заборгованість.

Згідно ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі із договорів. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зобов'язання, в свою чергу, згідно вимог ст. 526 ЦК України, має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Матеріалами справи встановлено, що відповідачем в порушення ст.ст. 526, 530, 629 Цивільного кодексу України, п. 3 ст. 285, ст. 286 Господарського кодексу України, ст.ст. 18, 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» не здійснювалось своєчасне та у повному обсязі перерахування орендної плати, що призвело до виникнення заборгованості по орендній платі.

Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача по орендній платі станом на 30.06.2017, складає 380 грн. 23 коп.

Крім того, відповідно до положень пунктів 3.7, 3.8 договору оренди № 2093 відповідачу нараховано до сплати 39 грн. 55 коп. пені та 71 грн. 48 коп. штрафу на несвоєчасну сплату орендних платежів.

Беручи до уваги той факт, що розмір заборгованості підтверджений належними та допустимими доказами, відповідачем право на подання заперечень проти вимог прокурора та участь у судовому розгляді даного спору не реалізоване, обовязок відповідача сплачувати орендну плату встановлений аналізом умов укладеного договору оренди та положень діючого законодавства, суд дійшов висновку про задоволення вимог прокурора щодо стягнення з відповідача на користь позивача 380 грн. 23 коп. заборгованості по сплаті орендної плати, 39 грн. 55 коп. пені, 71 грн. 48 коп. штрафу.

Також суд зазначає, що відповідно до п. 8.5 договору оренди № 2093 у разі, якщо орендар не вносить плату за користування майном протягом 3-х місяців підряд, то у відповідності до ст. 782 Цивільного кодексу України договір буде припинено з моменту одержання орендарем повідомлення про відмову від договору.

Відповідно до п. 3.11 договору, у разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов'язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції, до державного бюджету та балансоутримувачу.

У відповідності з п. 5.10 договору, орендар зобов'язаний у разі припинення договору повернути балансоутримувачу орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу та відшкодувати балансоутримувачу збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря.

Згідно п. 10.10 договору, у разі припинення або розірвання договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем балансоутримувачу.

Пунктом 10.11 вищезазначеного договору передбачено, що майно вважається повернутим з моменту підписання сторонами акту приймання-передавання. Обов'язок щодо складання акта приймання-передавання майна покладається на орендаря.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

В силу положень ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Згідно ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок

завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що

вона розраховувала при укладенні договору.

Стаття 782 Цивільного кодексу України передбачає право наймодавця відмовитись від договору найму та вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 вказаного Кодексу у разі припинення договору найму наймач зобовязаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Вищого господарського суду України №12 від 29.05.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна», у вирішенні відповідних спорів господарським судам слід встановлювати, протягом яких конкретно місяців і якого року орендар не вносив орендну плату, в якому розмірі, в тому числі протягом яких місяців орендар взагалі не вносив орендну плату або вносив частково. При цьому погашення орендарем заборгованості до або після подання позову орендодавцем не має правового значення для вирішення такого спору, оскільки законодавець пов'язує виникнення права орендодавця відмовитися від договору оренди саме з фактом не внесення орендної плати протягом трьох місяців підряд.

Оскільки відповідач свої зобов'язання за договором оренди № 2093 від 30.07.2014 належним чином не виконує, орендну плату протягом грудня 2016 року травня 2017 року не сплачує, внаслідок чого на момент звернення прокурора до суду у відповідача виникла заборгованість за договором по сплаті орендних платежів, суд дійшов висновку, що згідно ст.ст. 782, 785 ЦК України договір підлягає розірванню, а нежитлове приміщення звільненню і поверненню балансоутримувачу Сумській дирекції Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта».

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не скористався своїм правом на участь у судових засіданнях та на подання у разі наявності заперечень позовним вимогам, також суду не було надано доказів виконання відповідачем своїх договірних зобовязань.

Статтею 43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. 49 ГПК України витрати прокурора по сплаті судового збору у даній справі підлягають відшкодуванню йому за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 629, 759, 782, 785 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Розірвати договір оренди державного майна № 2093 від 30.07.2014, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Сумській області та Громадською організацією «Розвиток сучасних інформаційних систем у сільській місцевості Роменського району».

3. Зобовязати Громадську організацію «Розвиток сучасних інформаційних систем у сільській місцевості Роменського району» (42071, Сумська область, Роменський район, с. Погожа Криниця, вул. Гагаріна, 18; ) повернути балансоутримувачу Сумській дирекції Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» орендоване майно нежитлові приміщення (на плані позначені №№ 2, 3, 4, 5) загальною площею 39,8 м2, розташовані в одноповерховій будівлі за адресою: Сумська область, Роменський район, с. Погожа Криниця, вул. Леніна, 16.

4. Стягнути з Громадської організації «Розвиток сучасних інформаційних систем у сільській місцевості Роменського району» (42071, Сумська область, Роменський район, с. Погожа Криниця, вул. Гагаріна, 18; ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області (40035, м. Суми, вул. Харківська, 30/1; ) 491 грн. 26 коп. заборгованості, з яких основний борг 380 грн. 23 коп., пеня 39 грн. 55 коп., штраф 71 грн. 48 коп.

5. Стягнути з Громадської організації «Розвиток сучасних інформаційних систем у сільській місцевості Роменського району» (42071, Сумська область, Роменський район, с. Погожа Криниця, вул. Гагаріна, 18; ) на користь прокуратури Сумської області (40000, м. Суми, вул. Г.Кондратьєва, 33; ; р/р 2983 в ДКСУ у м. Київ, МФО 820172) 3200 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

6. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складене 12.07.2017.

Суддя В.Л.Котельницька