ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2017р. Справа № 914/606/15

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Горецької З.В. судді Пазичева В.М., судді Фартушка Т.Б. за участю секретаря судового засідання Хороз І.Б., розглянув справу

за позовом: Заступника прокурора Львівської області в інтересах держави, уповноваженим органом якої є: Державна екологічна інспекція у Львівській області, м.Львів

до відповідача: Приватного підприємства Агрофірма ім. Б. Хмельницького, с. Тудорковичі, Сокальський район, Львівська область

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державної служби геології та надр України, м.Київ

про стягнення 1 388 890,80грн. збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного використання надр (підземних вод)

Представники сторін:

від прокуратури: ОСОБА_1-прокурор

від позивача: не зявився

від відповідача: ОСОБА_2 керівник, ОСОБА_3- представник, ОСОБА_4- адвокат (посвідчення № 286)

від третьої особи: не зявився

Представникам сторін роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України,в тому числі вправо заявлення відводу. Представником відповідача заявлено відвід всьому складу суду, який ухвалою від 10.07.2017 року залишено без задоволення. Проводилася технічна фіксація судового засідання за клопотанням представника відповідача, поданого 10.07.2017 року.

СУТЬ СПОРУ:

Позов заявлено заступником прокурора Львівської області в інтересах держави, уповноваженим органом якої є Державна екологічна інспекція у Львівській області, м. Львів до Приватного підприємства Агрофірма ім. Б. Хмельницького, с. Тудорковичі, Сокальський район, Львівська область, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державної служби геології та надр України, м. Київ про стягнення 1 388 890,80 грн. збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного використання надр (підземних вод).

Суть спору викладено в ухвалах суду, які знаходяться в матеріалах справи № 914/606/15.

У звязку з тим, що у судді Трускавецького В.П. закінчилися повноваження як вперше призначеного судді, було здійснено зміну складу колегії. Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 25.04.2017 року, склад колегії суддів у справі № 914/606/15: ОСОБА_5 головуючий суддя, ОСОБА_6 суддя, ОСОБА_7 суддя.

Ухвалою суду від 25.04.17р. судом поновлено провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 07.06.17р. В судовому засіданні 07.06.17р. розгляд справи відкладався на 19.06.17р. 19.06.2017 року продовжено строк розгляду справи в порядку статті 69 ГПК України та відкладено до 10.07.2017 року.

В судовому засіданні 10.07.2017 року під час розгляду справи представником відповідача заявлено відвід всьому складу суду. За вх.№24266/17 в канцелярії суду зареєстровано заяву представника відповідача про відвід всього складу суду. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 10.07.2017 року в задоволенні заяви про відвід колегії суддів відмовлено.

Також 26.05.2015 року відповідачем подано клопотання про залучення до участі в справі в якості третьої особи на стороні позивача ОСОБА_8 сільської ради, яке розглянуте колегією суддів в судовому засіданні 10.07.2017 року та відмовлено у задоволенні даного клопотання, оскільки представником відповідача не подано належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що розгляд даної справи якимось чином вплине на права та обов»язки ОСОБА_8 сільської ради.

Прокурор в судове засідання з»явився, позовні вимоги підтримав та просить суд задоволити позов в повному обсязі.

Свої позовні вимоги мотивує наступним.

Позивачем проведено планову перевірку ПП «Агрофірма ім.Б.Хмельницького» та складено акт перевірки, в якому зафіксовано порушення ст.ст.16, 19, 21, 23 Кодексу України про надра в частині самовільного водокористування (забір та використання підземних прісних вод) з власних свердловин №1176, №1316-101, №1316-102, №1316-99 в об»ємі 29 160 м.куб. без дозвільного документу спеціального дозволу на користування надрами (підземні води) з 08.08.2011 року по 01.04.2013 року. Крім того, виявлено відсутність дозволу на спеціальне водокористування (підземних вод) із власних артсвердловин за період з 16.11.2012 року по 25.02.2013 року. Позивачем проведено розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів при відсутності дозвільних документів: дозволу на спеціальне водокористування та спеціального дозволу на користування надрами (підземні води) відповідачем з власних свердловин, відповідно до якого розмір відшкодування збитків становить 1 388 890,80 грн.

Прокурор зазначає, що видобуток підземних вод для здійснення господарської діяльності вимагає отримання спеціального дозволу уповноваженого державою органу (Державна служба геології та надр України). Видобувати підземні води без отримання спеціального дозволу на користування надрами при використанні підземних вод за умови не перевищення продуктивності забору води в обсязі 300 куб.м. мають право субєкти господарювання тільки для власних господарських побутових потреб, а для видобутку підземних вод для здійснення господарської діяльності необхідне отримання спеціального дозволу.

Позивач в судове засідання не з"явився, причини неявки суду не повідомив.

Відповідач явку повноважних представників в судове засідання забезпечив, позовні вимоги заперечує повністю та просить суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідач, заперечуючи позов вважає, що враховуючи вимоги ст.23 Кодексу України Про надра використання підприємством підземних вод на власні господарські здійснювалося останнім відповідно до законодавства та не потребувало отримання ні дозволу на водокористування ні спеціального дозволу на користування надрами.

Відповідач просить суд взяти до увагу дії органів державної влади та органів місцевого самоврядування, як підстави несвоєчасного отримання ПП «Агрофірма ім.Б.Хмельницького» дозволу на користування надрами; врахувати пояснення представника підприємства, що стосуються застосування редакції ОСОБА_4 розрахунку розмірів відшкодування збитків заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів на підставі несвоєчасного отримання відповідачем дозволу на користування надрами.

19.06.17р. за вх. № 21575/17 в канцелярію Господарського суду відповідачем подано клопотання з додатками для долучення до матеріалів справи документів.

19.06.17р. за вх. № 21574/17 в канцелярію Господарського суду відповідачем подано пояснення.

19.06.17р. за вх. № 21573/17 в канцелярію Господарського суду відповідачем подано пояснення, щодо необхідності залучення до участі в справі в якості третьої особи на стороні позивача ОСОБА_8 сільської ради.

19.06.17р. за вх. № 2648/17 в канцелярію Господарського суду відповідачем подано клопотання про продовження строків виріщення спору.

19.06.17р. за вх. № 21576/17 в канцелярію Господарського суду відповідачем подано клопотання про припинення провадження у справі.

Третя особа в судове засіданння явку повноважного представника не забезпечила, причини неявки суду не повідомила.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

В період з 25.03.2013 року по 05.04.2013 року представником Державної екологічної інспекції у Львівській області (державним інспектором з ОНПС Львівської області) ОСОБА_9 в присутності директора ПП «Агрофірма ім. Б. Хмельницького» ОСОБА_2 та інженера по техніці безпеки, охорони праці, протипожежної безпеки та охорони навколишнього природного середовища ОСОБА_10 на підставі наказу від 15.03.2013 року № 161-і/п та направлення на перевірку від 25.03.2013 року № 548 проведено планову перевірку дотримання приватним підприємством «Агрофірма ім. Б. Хмельницького» вимог природоохоронного законодавства, за результатами якої складено ОСОБА_11 № 548/04/615 перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами.

Відповідно до вказаного акту перевірки видобування води ПП «Агрофірма ім. Б. Хмельницького» за період з 08.08.2011 року по 01.04.2013 року здійснювалось з власних свердловин № 1176, № 1316-101, № 1316-102, № 1316-99 в обємі 29160 куб. м без спеціального дозвільного документа (дозволу на користування надрами (підземні води)). Крім того, виявлено відсутність дозволу на спеціальне водокористування (підземними водами) із власних артсвердловин за період з 16.11.2012 року по 25.02.2013 року. При цьому, факт видобування підземних вод із власних артсвердловин для виробничих потреб у зазначені періоди підтверджено довідками № 18 від 01.04.2013 року та № 19 від 02.04.2013 року.

У ПП «Агрофірма ім. Б. Хмельницького» наявні наступні дозволи на спеціальне водокористування:

- № Укр-833/Льв, виданий 30.12.2003 року на термін до 01.01.2007 року, термін дії продовжений з 28.12.2006 року до 01.01.2010 року та з 16.11.2009 року до 16.11.2012 року

- від 16.11.2009 року № Укр-833-09/Льв терміном дії 3, 16.11.2009 року до 16.11.2012 року (термін дії продовжено)

- від 25.02.2013 року № Укр-833-13/Льв терміном дії з 25.02.2013 року до 17.10.2015 року (термін дії продовжено).

Відповідно до ОСОБА_11 під час перевірки виявлено наступні порушення:

- відсутні документи, в яких обґрунтовуються обсяги викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел

- відсутній звіт інвентаризації джерел викидів та документів, в яких обгрунтовуються обсяги викидів та дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел

- відсутні угоди на вивіз та утилізацію певних видів відходів з акредитованими фірмами

- відсутні паспорти відходів підприємства

- відсутній дозвіл на розміщення відходів та ліміт на утворення і розміщення відходів

- відсутній первинний облік поводження з відходами

- самовільне використання водних ресурсів при відсутності дозвільного документа: спеціального дозволу на користування надрами (підземні води) для видобування прісної підземної води із власних артсвердловин, для водопостачання на виробничі потреби підприємства

- відсутність дозволу на спеціальне водокористування в період з 16.11.2012 року по 25.02.2013 року

- відсутній лічильник інструментального обліку використаної води

- відсутній І-пояс зони санітарної охорони свердловини

- відсутня державна статистична звітність за формою 2-ТП (водгосп).

За результатами проведеної перевірки держінспектором з ОНПС Львівської області ОСОБА_9 складено протоколи про адміністративне правопорушення № 003978 (про використання підземних вод без спеціального дозволу на користування надрами) та № 004231 (про самовільне використання водних ресурсів) від 22.04.2013 року.

В подальшому, зазначеним інспектором винесено постанову від 26.04.2013 року №618-04 про закриття справи про адміністративне правопорушення та про передачу матеріалів справи до прокуратури Львівської області.

Відповідно до згаданої постанови зазначено, що директором ПП «Агрофірма ім. Б. Хмельницького» ОСОБА_2 допущено порушення права державної власності на надра, а саме: встановлено використання підземних прісних вод із власних артсвердловин на виробничі потреби (випоювання ВРХ, свиней, коней і потреб машино-тракторного парку) без спеціального дозволу на користування надрами (підземні води), а також використання водних ресурсів із власних артсвердловин в період з 16.11.2012 року по 25.03.2013 року без дозволу на спеціальне водокористування, що в сукупності є порушенням норм ст.ст. 16, 19, 21, 23 Кодексу України, «Про надра», ст.ст. 44, 48, 49, 110 Водного кодексу України, відповідальність за які передбачена ст.ст. 47, 48 КУпАП.

За результатами виявлених порушень головним спеціалістом відділу екологічного контролю водних ресурсів (держінспектором з ОНПС Львівської області) ОСОБА_9 відповідно до «ОСОБА_4 розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів», затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 року № 389, на підставі акту № 548/04/615 планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами від 25.03-05.04.2013 року, довідок ПП «Агрофірма ім. Б. Хмельницького» від 01.04.2013 року № 18 про використання води для виробничих потреб господарства із артскважин в період з 16.11.2012 року по 25.02.2013 року та від 02.04.2013 року № 19 про використання води для виробничих потреб господарства із артскважин в період з 08.08.2011 року по 01.04.2013 року, а також копії «Журналу обліку використання води ПП «Агрофірма ім. Б. Хмельницького» із власних артсвердловин за період ІІІ-й квартал 2011 року - ІІ-й квартал 2013 року» проведено «Розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів при відсутності дозволу на спеціальне водокористування та спеціального дозволу на користування надрами (підземні води) ПП «Агрофірма ім. Б. Хмельницького» з власних підземних водозаборів, розташованих на території Сокальського району, ОСОБА_8 сільської ради (с. Тудорковичі, с. Старгород, с. Пісочне)» від 26.04.2013 року на суму 1 388 890,80 грн.

15.05.2013 року за результатами проведеної перевірки Державною екологічною інспекцією у Львівській області на адресу ПП «Агрофірма ім. Б. Хмельницького» разом із розрахунком розміру відшкодування збитків від 26.04.2013 року направлено претензію № 899 (лист від 15.05.2013 № 09-3248) за підписом начальника Держекоінспекції ОСОБА_12 про відшкодування збитків на суму 1 388 890,80 грн., заподіяних державі порушенням вимог природоохоронного законодавства.

Відповідно до вказаної претензії зазначено, що інспекційною перевіркою встановлено, що ПП «Агрофірма ім.Богдана Хмельницького» із свердловин, які знаходяться в межах ОСОБА_8 сільської ради, у період з 08.08.2011 по 01.04.2013 здійснено самовільний забір підземних прісних вод для виробничих потреб (обємом 29160 м куб.) без спеціального дозволу на користування надрами та у період з 16.11.2012 по 25.02.2013 здійснено самовільний забір підземних прісних вод (обємом 2735 м куб.) без дозволу на спеціальне водокористування, що є порушенням ст.ст. 16, 19, 21 Кодексу України «Про надра» та ст.ст. 44, 48, 49 Водного кодексу України».

Судом встановлено, що сторонами у справі не заперечується факт дотримання ПП «Агрофірма ім. Б. Хмельницького» умови видобування ним води як користувачем земельної ділянки на території ОСОБА_8 сільської ради Сокальського району Львівської області (підтверджується укладеними між зазначеним підприємством та ОСОБА_8 сільською радою договорами оренди землі від 01.01.2011 року та від 24.01.2012 року, листом від 09.04.2015 № 19-1318-0.1-2120/2-15 за підписом т.в.о. начальника відділу Держземагенства у Сокальському районі та довідкою від 09.04.2015 року № 23 за підписом директора ПП «Агрофірма ім. Б. Хмельницького» ОСОБА_2 та головного бухгалтера ОСОБА_13, а також умови дотримання ним видобування води за добу обємом менше 300 куб. м. (підтверджується даними згідно копії Журналу обліку використання води та даними згідно копії довідки від 01.04.2013 року № 18, що відповідає вимогам Кодексу України «Про надра».

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону.

Стаття 38 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища передбачає, що використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, на пільгових умовах.

У ст. 39 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" визначено, що до природних ресурсів загальнодержавного значення належать, серед іншого, підземні води.

Статтями 68, 69 Закону встановлено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Частиною 1 статті 149, статтею 151 ГК України також передбачено, що суб'єкти господарювання використовують у господарській діяльності природні ресурси в порядку спеціального або загального природокористування відповідно до цього Кодексу та інших законів. Суб'єктам господарювання для здійснення господарської діяльності надаються в користування на підставі спеціальних дозволів (рішень) уповноважених державою органів земля та інші природні ресурси (в тому числі за плату або на інших умовах). Порядок надання у користування природних ресурсів громадянам і юридичним особам для здійснення господарської діяльності встановлюється земельним, водним, лісовим та іншим спеціальним законодавством.

Відповідно до Водного кодексу України підземні води належать до державного водного фонду України, а згідно з Кодексом України про надра вони є частиною надр (є корисними копалинами загальнодержавного значення відповідно до Переліку корисних копалин загальнодержавного значення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 грудня 1994 року № 827).

Стаття 2 Водного кодексу України містить посилання на гірничі відносини, які виникають під час користування водними об'єктами та регулюються відповідним законодавством України. Тобто прісні підземні води - це природний ресурс із подвійним правовим режимом, а тому, використовуючи підземні води, слід керуватися як водним законодавством, так і законодавством про надра.

Згідно із ст. 1 Кодексу України "Про надра" надра - це частина земної кори, що розташована під поверхнею суші та дном водоймищ і простягається до глибин, доступних для геологічного вивчення та освоєння.

Статтею 91 Кодексу України "Про надра" до компетенції обласних, Київської та Севастопольської міських рад у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законодавчими актами, віднесено, зокрема погодження надання надр у користування з метою геологічного вивчення і розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення, а також для цілей, не пов'язаних з видобуванням корисних копалин.

Положеннями ст. 16 Кодексу України "Про надра" передбачено, що спеціальні дозволи на користування надрами надаються переможцям аукціонів, крім випадків, визначених Кабінетом Міністрів України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, або ОСОБА_3 міністрів Автономної Республіки Крим щодо розробки родовищ корисних копалин місцевого значення на території Автономної Республіки Крим. Порядок проведення аукціонів з продажу спеціальних дозволів на користування надрами та порядок їх надання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Надання спеціальних дозволів на користування надрами, крім випадків користування надрами на умовах угод про розподіл продукції, укладених відповідно до Закону України "Про угоди про розподіл продукції", здійснюється після попереднього погодження з відповідною радою питання про надання земельної ділянки для зазначених потреб, крім випадків, коли у наданні земельної ділянки немає потреби.

Статтями 16, 19, 21 Кодексу України про надра передбачено, що користування надрами, у тому числі видобування підземних прісних вод, здійснюється на підставі спеціального дозволу на користування надрами.

Отже, чинним законодавством передбачено обов'язок отримання господарюючими суб'єктами як дозволу на спеціальне водокористування, так і спеціального дозволу на користування ділянкою надр. При цьому спеціальний дозвіл на користування надрами дає право на видобування підземних вод, а дозвіл на спеціальне водокористування право на їх використання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 року № 615 затверджено Порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами, який регулює питання надання спеціальних дозволів на користування надрами (далі - дозволи) у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також визначає процедуру продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін.

Разом із тим Кодекс України про надра передбачає випадки, за яких господарюючі суб'єкти мають право видобувати підземні води без спеціального дозволу (стаття 21 Кодексу України про надра).

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про надра закріплено право землевласників і землекористувачів у межах наданих їм земельних ділянок без спеціальних дозволів видобувати, зокрема, підземні води для власних господарсько-побутових потреб, нецентралізованого та централізованого (крім виробництва фасованої питної води) господарсько-питного водопостачання, за умови, що продуктивність водозаборів підземних вод не перевищує 300 кубічних метрів на добу.

Землевласники і землекористувачі, які є сільськогосподарськими товаровиробниками, частка сільськогосподарського товаровиробництва яких за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків, крім випадків, передбачених частиною першою цієї статті, в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати підземні води (крім мінеральних) для сільськогосподарських, виробничих, а також власних господарсько-побутових потреб (ч.2ст.23 Кодексу України про надра).

Разом з цим, Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дерегуляції в агропромисловому комплексі від 08 грудня 2015 року № 867-VIII (Відомості Верховної ОСОБА_3 (ВВР), 2016, №4, ст.40), були внесені зміни до ст.21 та ст.23 Кодексу України про надра, якими законодавець чітко та однозначно визнав право землевласників та землекористувачів видобувати в межах наданих їм земельних ділянок підземні води (крім мінеральних) для всіх потреб, крім виробництва фасованої питної води, без спеціальних дозволів та гірничого відводу за умови, що обсяг видобування підземних вод із кожного з водозаборів не перевищує 300 кубічних метрів на добу.

А саме, відповідно до п.2 перехідних та прикінцевих положень Закону україни «про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дерегуляції в агропромисловому комплексі», землевласники і землекористувачі, які на момент набрання чинності цим Законом розпочали відповідно до вимог законодавства процес отримання спеціальних дозволів та гірничого відводу, не потребують з моменту набрання чинності цим Законом таких спеціальних дозволів та гірничого відводу для видобування підземних вод (крім мінеральних) без таких спеціальних дозволів та гірничого відводу у разі, якщо таке видобування здійснювалося в обсягах, передбачених частиною першою статті 23 Кодексу України про надра.

Землевласники і землекористувачі, які на момент набрання чинності цим Законом є сільськогосподарськими товаровиробниками, частка сільськогосподарського товаровиробництва яких за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків, та розпочали відповідно до вимог законодавства процес отримання спеціальних дозволів та гірничого відводу, не потребують з моменту набрання чинності цим Законом таких спеціальних дозволів та гірничого відводу для видобування підземних вод (крім мінеральних) для сільськогосподарських, виробничих, а також власних господарсько-побутових потреб, а також не несуть відповідальності за видобування до набрання чинності цим Законом підземних вод (крім мінеральних) без таких спеціальних дозволів та гірничого відводу.

Таким чином, видобувати підземні води без спеціальних дозволів в обсязі, що не перевищує 300 кубічних метрів на добу, суб'єкти господарювання мають право як для власних господарсько-побутових потреб, так і для здійснення господарської діяльності, тобто виробничі потреби (окрім виробництва фасованої питної води).

Поряд з цим, суд звертає увагу на те, що матеріали справи містять договори оренди земельної ділянки від 01.01.2011 року, від 24.01.2012 року, укладених між відповідачем та ОСОБА_8 сільською радою, паспорт свердловини на воду №1176 (дублікат), у якому зазначено призначення свердловини господарсько питне водопостачання.

Слід зазначити, що ОСОБА_5 України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дерегуляції в агропромисловому комплексі від 8 грудня 2015 р. №867-VIII, яким скасовано низку дозвільних процедур, набрав чинності з 01 січня 2016 року.

Однак, відповідно до положення абзацу 1 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дерегуляції в агропромисловому комплексі від 08 грудня 2015 року № 867-VIII, землевласники і землекористувачі, які на момент набрання чинності цим Законом розпочали відповідно до вимог законодавства процес отримання спеціальних дозволів та гірничного відводу, не потребують з моменту набрання чинності цим Законом таких спеціальних дозволів та гірничного відводу для видобування підземних вод (крім мінеральних), а також не несуть відповідальності за видобування до набрання чинності цим Законом підземних вод (крім мінеральних) без таких спеціальних дозволів та гірничого відводу у разі, якщо таке видобування здійснювалося в обсягах, передбачених частиною першою статті 23 Кодексу України про надра.

Отже, положення вищезазначеної правової норми містять вказівку про зворотну дію цього Закону та звільнення землекористувачів від відповідальності за видобування підземних вод до набрання ним чинності.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Тільки як виняток законові іноді надається зворотна сила, що окремо застерігається у самому законі або в акті про введення його в дію.

Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом'якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього.

Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 9 лютого 1999 року, положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Але це не означає, що цей конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом'якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті (пункти 2, З мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 9 лютого 1999 року (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів)).

Так, у в четвертому абзаці пункту 3 вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що надання зворотної дії в часі законам та іншим нормативно-правовим актам, які пом'якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб, може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Те, що відповідач є сільськогосподарським товаровиробником підтверджується наступним.

Як вбачається з наданих матеріалів справи, зокрема листа-довідки від 09.06.2016 року № 01-08/440 за підписом начальника відділу агропромислового розвитку Сокальської районної державної адміністрації ОСОБА_14 щодо інформації про питому частку доходу від реалізації виробленої сільськогосподарської продукції у ПП «Агрофірма ім. Б. Хмельницького» за 2010-2013 рр., листа-довідки від 10.06.2016 року № 1344/10 13-29-12-03/633 за підписом начальника Сокальського відділення Червоноградської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_15 щодо питомої ваги вартості сільськогосподарських товарів (послуг) ПП «Агрофірма ім. Б. Хмельницького» за 2010-2013 рр., «Розрахунків питомої ваги вартості сільськогосподарських товарів (послуг) до вартості всіх товарів (послуг)» за 2010-2013 рр. та листа-довідки від 13.06.2016 року № 1344/10/13-29-12-03/633 за підписом в.о. начальника Червоноградської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_11 щодо питомої ваги вартості сільськогосподарських товарів (послуг) ПП «Агрофірма ім. Б. Хмельницького» за 2010-2013 рр., ПП «Агрофірма ім. Б. Хмельницького» є сільськогосподарським товаровиробником, частка сільськогосподарського товаровиробництва якого за попередні податкові (звітні) роки, а саме 2011 та 2012 роки перевищує 75 відсотків.

Також з матеріалів справи вбачається, що ПП «Агрофірма ім.Богдана Хмельницького» здійснювало всі необхідні дії для оформлення інших документів необхідних для отримання дозволу на користування надрами.

Так, в матеріалах справи наявні докази, які підтверджують той факт, що відповідач розпочав процедуру отримання спеціального дозволу на користування надрами. ПП «Агрофірма ім.Б.Хмельницького» зверталося до органу місцевого самоврядування із заявою про погодження надання підприємству надр у користування, а саме для видобування підземної прісної води із власних артсвердловин, що підтверджується довідкою Сокальської районної ради від 05.07.2017 року №730/01-17.

За таких обставин, враховуючи усе вищевикладене та оскільки положення абзацу 1 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 08 грудня 2015 року № 867-VIII, про зворотну дію цього Закону та звільнення землекористувачів від відповідальності за видобування підземних вод до набрання ним чинності повністю узгоджуються із ст.58 Конституції України та правовою позицією, яка викладена в Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року справі № 1-7/99 за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), відсутні правові підстави для притягнення ПП «Агрофірма імені ОСОБА_16» до відповідальності у вигляді стягнення збитків за порушення вимог природоохоронного законодавства, оскільки в силу прямої вказівки в законі відповідач не несе відповідальності за видобування до набрання чинності цим Законом підземних вод без спеціальних дозволів, з урахуванням також встановленого судом факту видобування відповідачем підземних вод в межах обсягів, передбачених частиною першою статті 23 Кодексу України про надра, тобто 300 м.куб. на добу.

Крім того, суд не може погодитися із позицією відповідача, що нарахування збитків за спецводокористування без спеціального дозволу за період з 16.11.2012 року по 25.02.2013 року не є предметом даного позову, і те, що позивачем проведено «Розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів при відсутності дозволу на спеціальне водокористування та спеціального дозволу на користування надрами (підземні води) ПП «Агрофірма ім. Б. Хмельницького» за період з 08.08.2011 року по 01.04.2013 року про використання води для виробничих потреб господарства із артскважин без спеціального дозволу на користування надрами, оскільки враховуючи подвійний правовий режим підземних вод, їх використання можливе за наявності дозволу на спецводокористування та дозволу на користування надрами.

Відповідно до положень статей 46, 48 Водного кодексу України водокористування може бути загальним або спеціальним. Спеціальне водокористування це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється фізичними та юридичними особами для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб.

Спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу (пункт 9 частини 1 статті 44, статті 49 Водного кодексу України).

Дозвіл на спеціальне водокористування видається:

Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями - у разі використання води водних об'єктів загальнодержавного значення;

органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами за погодженням із ОСОБА_3 міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями - у разі використання води водних об'єктів місцевого значення.

Видача дозволу на спеціальне водокористування здійснюється за клопотанням водокористувача з обґрунтуванням потреби у воді, погодженим з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, а на території Автономної Республіки Крим - органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань водного господарства, - в разі використання поверхневих вод, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, - в разі використання підземних вод та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я, - в разі використання водних об'єктів, віднесених до категорії лікувальних.

Порядок погодження та видачі дозволів на спеціальне водокористування затверджується Кабінетом Міністрів України.

У дозволі на спеціальне водокористування встановлюються ліміт забору води, ліміт використання води та ліміт скидання забруднюючих речовин. У разі настання маловоддя ці ліміти можуть бути зменшені спеціально уповноваженими державними органами без коригування дозволу на спеціальне водокористування.

Спеціальне водокористування є платним.

Відповідно до пункту 3 Порядку погодження та видачі дозволів на спеціальне водокористування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002р. № 321 дозволи видаються за клопотанням водокористувачів з обґрунтуванням потреби у воді, яке погоджується:

у разі використання поверхневих вод - з органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань водного господарства, територіальними органами басейнових управлінь водних ресурсів або обласними виробничими управліннями водного господарства і меліорації (далі - органи водного господарства);

у разі використання підземних вод - з Держгеонадрами або дочірніми підприємствами НАК "ОСОБА_15 України" за переліком, який затверджує Мінприроди;

у разі використання водних об'єктів, віднесених до категорії лікувальних, - з МОЗ.

За змістом статті 110 Водного кодексу України порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні, зокрема, у порушенні правил спеціального водокористування.

Відповідно до статті 111 Водного кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи зобов'язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Відшкодування збитків, завданих внаслідок порушень водного законодавства, не звільняє винних від збору за спеціальне водокористування, а також від необхідності здійснення заходів щодо ліквідації шкідливих наслідків.

Притягнення винних у порушенні водного законодавства до відповідальності не звільняє їх від обов'язку відшкодування збитків, завданих ними внаслідок порушення водного законодавства.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені статтею 1166 ЦК України, а саме майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для застосування деліктної відповідальності необхідною є наявність усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправна поведінка особи; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою; вина завдавача шкоди. Причому в деліктних правовідносинах на позивача покладається обов'язок з доведення наявності шкоди, протиправності поведінки заподіювача шкоди, а також причинного зв'язку між такою протиправною поведінкою та шкодою. Водночас на заподіювача шкоди покладається обов'язок щодо доведення відсутності його вини у заподіянні цієї шкоди.

Порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, зокрема, у разі самовільного використання водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)) врегульований Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженою наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 за № 389.

Судом встановлено, що строк дії дозволу, наданий Підприємству на спеціальне водокористування від 16.11.2009 року закінчився станом на 16.11.2012 року, у зв'язку з чим спеціальне водокористування у період з 16.11.2012 року до 25.02.2013 року було здійснено відповідачем за відсутності відповідного дозволу.

Так, закінчення строку спеціального водокористування, визначеного пунктом 2 частини першої статті 55 Водного кодексу України є однією з підстав для припинення права спеціального водокористування. У цьому випадку згідно з пунктом 2 частини першої статті 56 Водного кодексу України передбачено припинення права спеціального водокористування за рішенням органу, що видав дозвіл на спеціальне водокористування.

При цьому, закінчення строку дії дозволу на спеціальне водокористування за відсутності рішення органу, що його видав про припинення права водокористувача на спеціальне водокористування, не позбавляє останнього можливості продовжити строк такого водокористування у встановленому законом порядку. Водночас, дії з використання вод після закінчення строку дії дозволу на спеціальне водокористування без його продовження, хоча і за відсутності рішення компетентного органу про припинення права спеціального водокористування, вважаються самовільним водокористуванням (аналогічна позиція викладена у постанові ВГСУ від 12.08.2015 року зі справи № 911/5215/14).

Судом встановлено, що відповідачем було вжито необхідних заходів для своєчасного отримання дозволу на спеціальне водокористування, відповідно, у діях відповідача відсутній склад цивільного правопорушення.

Також із службової записки від 14.06.2013 року №01-8/ вбачається, що підприємством у звязку із закінченням попереднього дозволу на спеціальне водокористування №УКР-833-09/Льв термін дії якого становив з 16.11.2009р. по 16.11.2012 р. подано вжовтні 2012 р. в управління Дозвільний офіс Львівської міської ради для передачі та розгляду Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища у Львівській області заяву встановленого зразка та необхідний пакет документів для надання дозволу на спеціальне водокористування для використання води та водних обєктів загальнодержавного значення. Однак, «Дозвільним офісом» було відмовлено у наданні цього дозволу із посиланням на лист державного управління охорони навколишнього природного середовища у Львівськійобласті, що у зв»язку з відсутністю роз»ясень Мінприроди про порядок надання дозволу на спец водокористування з 01.11.2012 року призупинено розгляд клопотань щодо видачі дозволів на спецводокоритсування до врегулювання нормативно-правових актів і що «Дозвільний офіс» буде повідомлений про нормативне регулювання цього питання. Враховуючи те, що лише в січні 2013 року ПП «Агрофірма ім.Б.Хмельницького» було повідомлено про відновлення розгляду звернень підприємств щодо отримання дозволів спец водокористування підприємство відповідача подало необхідні документи і 25.02.2013 року отримало рішення щодо надання дозволу.

З врахуванням викладеного, оскільки, як встановлено судом підприємство відповідача здійснило необхідні дії для отримання спеціального дозволу на видобування надр, заздалегідь здійснювало дії, направлені на отримання нового дозволу на спецводокористування, колегія суддів дійшла висновку щодо відсутності в діях відповідача вини та протиправної поведінки, як обов'язкових елементів складу цивільного правопорушення.

Окрім того, судом враховано наявні в матеріалах справи докази плати за спецвикористання води за інші періоди включно, які свідчать про відсутність заборгованості зі сплати обов'язкових платежів за спецвикористання води та належне виконання обов'язків щодо сплати вищезазначених платежів за використаний об'єм води з боку ПП «Агрофірма ім.Б.Хмельницького». Також, судова колегія прийняла до уваги, що відповідач намагався отримати погодження іншого органу на отримання дозволу на використання надр.

З огляду на встановлені судом обставини, прокуратурою та позивачем не доведено факту порушення, за яке передбачено відповідальність у вигляді стягнення заявлених у позові збитків, що також спростовано відповідачем. У зв»язку з чим, позов задоволенню не підлягає як не доведений та не обґрунтований.

У відповідності до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст. 4-7 ГПК України судові рішення приймаються за результатами обговорення усіх обставин справи.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Принцип об'єктивної істини, тобто відповідності висновків, викладених у судовому акті, дійсним обставинам справи реалізується також положеннями ст. 43 ГПК України, згідно з якою господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Враховуючи, що прокурором та позивачем не представлено достатньо обєктивних та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, а відповідач позовні вимоги спростував, суд прийшов до висновку, що позов Заступника прокурора Львівської області в інтересах держави, уповноваженим органом якої є: Державна екологічна інспекція у Львівській області є безпідставним, необґрунтованим та не підлягаює до задоволення.

Згідно ст. 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Судовий збір, відповідно до ст. 49 ГПК України, слід покласти на прокурора.

Оскільки прокуратура міста Львова на момент звернення з позовом була звільнена від сплати судового збору, суд приходить до висновку, що судовий збір згідно роз»ясень в п.4.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 року «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» - не стягується.

Проте, інші судові витрати підлягають розподілу на загальних підставах.

Витрати, понесені відповідачем за проведення експертизи в розмірі 12 288,00 грн. слід покласти на позивача та прокурора в рівних частинах.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 43, 33, 43, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Стягнути з прокуратури Львівської області (79000,м.Львів, пр..Шевченка,17,19,; р/р 0774 УДКСУ у м.Києві, МФО 820172, ідентифікаційний код юридичної особи 02910031) на користь Приватного підприємства Агрофірма ім. Б. Хмельницького (80010, с. Тудорковичі, Сокальський район, Львівська область, ) - 6 144,00 грн. витрат за проведення судової експертизи.

3. Стягнути з Державної екологічної інспекції у Львівській області (79026, м.Львів, вул.Стрийська,98, ) на користь Приватного підприємства Агрофірма ім. Б. Хмельницького (80010, с. Тудорковичі, Сокальський район, Львівська область, ) - 6 144,00 грн. витрат за проведення судової експертизи.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93 ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повне рішення складено 11.07.2017 року.

Головуючий суддя Горецька З. В.

суддя Пазичев В.М.

суддя Фартушок Т.Б.