ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2017 р. Справа № 6/11-06

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Фоміна В. О., суддя Лакіза В.В. , суддя Пуль О.А.

при секретарі Курченко В.А.

за участю представників:

боржника ОСОБА_1 (довіреність №1 від 01.08.2016)

арбітражного керуючого ОСОБА_2 ОСОБА_3 (довіреність від 13.05.2017)

прокурора Ткаченко К.О. (посвідчення №036249 дійсне до 12.11.2015)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу прокуратури Сумської області (вх. № 1167 С/2) на ухвалу господарського суду Сумської області від 21.03.2017 у справі №6/11-06

за заявою заступника голови Орендного підприємства Науково - дослідний конструкторсько технологічний інститут електроізоляційних матеріалів та фольгованих діелектриків м. Шостка

до Орендного підприємства Науково - дослідний конструкторсько технологічний інститут електроізоляційних матеріалів та фольгованих діелектриків м. Шостка

про банкрутство,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 21.03.2017 у справі №6/11-06 (колегія суддів: головуючий суддя - Сопяненко О.Ю., суддя - Левченко П.І., суддя- Яковенко В.В.) задоволено заяву про застосування позовної давності №18 від 10.02.2017 керуючого санацією ОСОБА_4, у задоволенні позовних вимог заступника прокурора Сумської області про повернення майна відмовлено.

Прокурор з вказаною ухвалою суду не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Сумської області від 21.03.2017 у справі №6/11-06 про відмову у задоволенні позову заступника прокурора Сумської області та передати справу на розгляд до Господарського суду Сумської області.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 10.04.2017 апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 15.05.2017.

10.05.2017 від боржника надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. №4818).

15.05.2017 від арбітражного керуючого електронною поштою №824 та поштовим звязком (вх. №4954) надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 15.05.2017 розгляд справи відкладено на 01.06.2017.

25.05.2017 від прокуратури Сумської області електронною поштою надійшли додаткові пояснення, які не приймаються колегією суддів, оскільки не підписані електронним цифровим підписом.

26.05.2017 від Шосткінської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області факсограмою №84 надійшла заява про розгляд справи, призначеної на 01.06.2017 без участі її представника.

29.05.2017 від арбітражного керуючого ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. 5611).

29.05.2017 від боржника надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.5623).

31.05.2017 у звязку з відпусткою судді Шевель О.В., у відповідності до протоколу автоматизованої зміни складу колегії суддів, для розгляду даної справи склад колегії змінено на: головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Крестьянінов О.О., суддя Пуль О.А.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 01.06.2017 розгляд справи відкладено на 03.07.2017.

26.06.2017 факсограмою від Шосткинської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області надійшла заява про розгляд справи без участі її представника.

27.06.2017 від Прокуратури Сумської області надійшли додаткові пояснення (вх. 6835).

30.06.2017 у звязку з відпусткою судді Крестьянінова О.О., у відповідності до протоколу автоматизованої зміни складу колегії суддів, для розгляду даної справи склад колегії змінено на: головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Лакіза В.В., суддя Пуль О.А.

В судовому засіданні 03.07.2017 прокурор підтримав апеляційну скаргу, просив суд її задовольнити. Представник арбітражного керуючого підтримав відзив на апеляційну скаргу, просив суд залишити без змін оскаржувану ухвалу. Представник боржника також зазначив про законність та обгрунтованість оскаржуваної ухвали, просив залишити її без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, заслухавши в судовому засіданні присутніх представників сторін, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

23.08.1990 між організацією орендарів науково-виробничого обєднання Діелектрик (орендодавцем) та орендним підприємством філією Всесоюзного науково-дослідного і проектно-технологічного інституту електроізоляційних матеріалів та фольгова них діелектриків м. Шостка Сумської області (орендарем), правонаступником якого є орендне підприємство "Науково-дослідний і конструкторсько-технологічний інститут електроізоляційних матеріалів та фольгових діелектриків" (надалі ОП НДІЕІМ) був укладений договір оренди. За вказаним договором ОП НДІЕІМ були передані виробничі будівлі, споруди, обладнання, житловий фонд, обєкти соціально-культурного комплексу, нормовані оборотні засоби, матеріальні цінності та фінансові ресурси (цілісний майновий комплекс), склад і вартість яких було визначено згідно балансу станом на 01 липня 1990 року.

Відповідно до п. 5.1 цього договору. строк оренди визначається сторонами на 20 років, з 1.07.1990 по 30.06.2010.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що після закінчення строку оренди орендар повертає майно, що орендує та передано йому при укладенні цього договору та наступних змінах до нього з урахуванням зносу основних засобів.

Відповідно до змін до договору оренди, 03.12.1991 орендодавцем визначено Фонд Державного майна України. Додатковою угодою до договору оренди від 12.07.1999 орендодавця змінено на Регіональне відділення Фонду державного майна України по Сумській області.

На підставі протокольного рішення спільної комісії при міському голові м. Шостка від 20.01.2006 щодо врегулювання майнових відносин цілісного майнового комплексу ОП НДІЕІМ, комісією по оцінці майна, створеною відповідно до наказу РВ ФДМУ по Сумській області № 405 від 30 грудня 2005 року, прийнято рішення про вилучення вартості частини державного майна з балансової вартості ЦМК загальною площею 3003,1 кв.м для розміщення Шосткинського інституту Сумського державного університету.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 26.01.2006 у справі № 14/385-05 за позовом ОП НДІЕІМ до Сумського державного університету затверджено мирову угоду, відповідно до умов якої позивач погодився передати вищезазначені приміщення відповідачу.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 01.02.2006 порушено провадження у даній справі про банкрутство ОП НДІЕІМ, введено процедуру санації, керуючим санації призначено директора боржника ОСОБА_4

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 14.09.2006 у даній справі затверджено план санації, зобовязано боржника розпочати реалізовувати план санації.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 16.02.2017 року продовжено строк процедури санації до 01.09.2017.

Звертаючись з даною позовною заявою прокурор зазначає, що 30.06.2010 закінчився строк дії договору від 23.08.1990, який укладений між РВ ФДМУ по Сумській області та ОП НДІЕІМ. Даний договір не продовжений, орендоване майно державі в особі РВ ФДМУ по Сумській області не повернуто. З 2006 року у розпорядженні боржника перебуває державне майно, яке він продовжує використовувати, передає його у користування іншим особам та отримує доходи від вказаних нікчемних угод.

З матеріалів справи вбачається, що керуючий санацією ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про застосування позовної давності.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, місцевий господарський суд задовольнив заяву керуючого санацією про застосування позовної давності, та на цій підставі відмовив у задоволенні позовної заяви прокурора.

Однак, з такими висновками колегія суддів не погоджується, оскільки судом першої інстанції застосовано позовну давність без визначення наявності порушеного права позивача у даних відносинах.

Відповідно до частини 1 статті 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила

Відповідно до пункту 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів», за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Суд першої інстанції зазначених норм не дотримався, не зясував наявність/відсутність порушеного права позивача у даних правовідносинах, а тому передчасно застосував позовну давність.

Тому, розглядаючи по суті позовну заяву прокурора та зясовуючи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 3 цього закону передбачено, що відносини щодо оренди державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Об'єктами оренди за цим законом є: цілісні майнові комплекси підприємств, їх структурних підрозділів (філій, цехів, дільниць). Цілісним майновим комплексом є господарський об'єкт з завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг) з наданою йому земельною ділянкою, на якій він розміщений, автономними інженерними комунікаціями, системою енергопостачання. У разі виділення цілісного майнового комплексу структурного підрозділу підприємства складається розподільчий баланс (стаття 4 цього закону).

Згідно ухвали Господарського суду Сумської області від 26.01.2006 року по справі № 14/385-05 (а.с. 40 т. 18), якою було затверджено мирову угоду, та на підставі Акту про вилучення вартості частини державного майна з балансової вартості цілісного майнового комплексу орендного підприємства Науково-дослідний і конструкторсько-технологічний інститут електроізоляційних матеріалів та фольгованих діелектриків від 15.02.2006 року, орендодавцем було вилучено у орендаря майже половину орендованого майна - 3003,1 кв.м. з 7996,3 кв.м. та передано вилучене майно Шосткинському інституту Сумського Державного університету. Тим самим, наразі позивач користується індивідуально визначеним майном, що складає 4993,2 кв.м. і є частиною від первинно орендованого цілісного майнового комплексу НДІЕІМ.

За приписами статті 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Нормою ч. 1 ст. 763 ЦК України встановлено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Статтею 631 ЦК України передбачено, зокрема, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Статтею 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлено, що термін дії договору визначається за погодженням сторін.

Частиною 1 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлено, що у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Частиною 1 ст. 785 ЦК України встановлено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Обовязок відповідача, як орендаря, повернути обєкт оренди передбачений і пунктом 5.2 договору оренди.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що 07.08.1997 наказом Фонду державного майна України затверджено Порядок повернення орендованих цілісних майнових комплексів державних підприємств після припинення або розірвання договору оренди, у пункті 1 якого вказано, що цей порядок забезпечує реалізацію положень статей 26, 27, 28 і 29 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" і регулює здійснення комплексу заходів і процедур, пов'язаних з поверненням орендованого державного майна: інвентаризації і оцінки майна орендованих підприємств, визначення часток держави і орендаря у цьому майні, врахування заборгованості орендарів по орендних платежах, приймання-передавання майна, вибору організаційно-правової форми підприємства, заснованого на поверненому після оренди державному майні і, при необхідності та за згодою орендаря, майні орендаря.

Цей Порядок поширюється на випадки повернення цілісних майнових комплексів державних підприємств та організацій, їх структурних підрозділів, цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів (далі - орендовані підприємства) після припинення (внаслідок закінчення строку) договору оренди, розірвання договору оренди за погодженням сторін або за рішенням суду.

Інвентаризація та оцінка майна орендованого підприємства здійснюються до дати закінчення договору оренди.

Зміст і послідовність процедур припинення або розірвання договору оренди і реорганізації орендованого підприємства визначаються цим Порядком (якщо інше не передбачено актом Кабінету Міністрів України), договором оренди та досягнутою між орендодавцем і орендарем не пізніше як за три місяці до визначеної дати припинення (розірвання) договору оренди домовленістю, яка може бути оформлена відповідною угодою. Якщо договір оренди розірвано за рішенням суду, то угода укладається протягом 5 днів після того, як це рішення набрало законну силу (пункти 2 -4).

В матеріалах відсутні докази вчинення сторонами договору оренди дій, направлених на виконання вимог цього порядку, як-то, укладення угоди з припинення, проведення інвентаризації орендованого майна, його оцінки, створення відповідної комісії тощо.

Крім того, відповідно до абзацу 11 статті 1 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом санація це система заходів, що здійснюються під час провадження у справі про банкрутство з метою запобігання визнання боржника банкрутом та його ліквідації, спрямована на оздоровлення фінансово-господарського становища боржника, а також задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів шляхом кредитування, реструктуризації підприємства, боргів і капіталу та (або) зміну організаційно-правової та виробничої структури боржника.

План санації, згідно ст.18 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, є комплексною програмою фінансового оздоровлення боржника та застосування спеціальних заходів по відновленою платоспроможності боржника.

Відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" санація боржника реалізується за допомогою плану санації.

Як зазначалось, ухвалою Господарського суду Сумської області від 14.09.2006 у даній справі затверджено план санації.

10.05.2012 року до Господарського суду Сумської області звернувся комітет кредиторів з клопотанням про затвердження змін до плану санації, які передбачають збільшення виробництва продукції та збільшення обємів продажу продукції власного виробництва, яка виготовлена на орендованому державному обладнанні та збільшення обсягу науково-технічної продукції, що стало можливим в результаті збільшення замовлень на продукцію боржника. Зміни, зокрема, стосуються порядку та строків погашення кредиторських вимог. Однак, вони не виходять за межі граничних строків, які були передбачені попередньою редакцією плану санації, затвердженою господарським судом.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 11.04.2013 затверджено зміни до плану санації. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 29.08.2013, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 22.10.2013, вказану ухвалу скасовано з підстав порушення судом норм процесуального права, але ж суд апеляційної інстанції погодився з місцевим господарським судом щодо доцільності внесення змін до плану санації боржника та проведення процедури санації з урахуванням цих змін.

Розглядаючи зміни до плану санації, які передбачають збільшення виробництва продукції та збільшення обємів продажу продукції власного виробництва, яка виготовлена на орендованому державному обладнанні, суди апеляційної та касаційної інстанції, дійшли висновку про наявність підстав для внесення змін до плану санації, які передбачали, зокрема, використання під час реалізації плану санації орендованого боржником майна на підставі договору оренди від 23.08.1990, а також встановили, що орендні відносини між сторонами (за договором оренди цілісного майнового комплексу від 23.08.1990) продовжуються, так як боржник використовує майно для виробництва продукції, сплачує регіональному відділенню ФДМ України по Сумській області орендну плату, орендар застрахував орендоване державне майно на суму не меншу ніж балансова вартість майна і сплачує страхові внески.

Відповідно до частини 3 статті 35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на викладене та приписи статті 35 ГПК України, колегія суддів вважає обставини щодо продовження орендних відносин між РВ ФДМ України та боржником у даній справі на підставі договору оренди від 23.08.1990 такими, що не підлягають доказуванню та презюмуються колегією суддів.

До того ж, як зазначалось, ухвалою Господарського суду Сумської області від 16.02.2017 року продовжено строк процедури санації до 01.09.2017. З пояснень представника боржника наданих в судовому засіданні суду апеляційної інстанції вбачається, що і наразі орендоване майно продовжує використовуватись у заходах передбачених планом санації, процедура санації завершується, відбувається погашення шостої черги вимог кредиторів.

Таким чином, з урахуванням специфіки даного підприємства боржника, його винятковості та значимості для промисловості України, а також беручи до уваги завершення виконання плану санації, та встановлення судами у даній справі обставин щодо продовження орендних відносин, колегія суддів не вбачає підстав для повернення орендованого майна, за рахунок якого фактично виконується план санації боржника, на користь держави.

Тому підстави для задоволення заяви прокурора відсутні.

Відповідно, відсутні підстави для задоволення заяви про застосування позовної давності, заявленої керуючим санацією у даній справі.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №6 Про судове рішення, рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції зазначеним вище вимогам не відповідає.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження в матеріалах даної справи та спростовуються вищенаведеним.

Однак, з урахуванням порушення судом першої інстанції норм процесуального права, ухвала Господарського суду Сумської області від 23.03.2017 підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п.2 ст. 103, п.4, ч.1 ст. 104, ст. 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, одностайно, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Сумської області задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду Сумської області від 23.03.2017 у справі № 6/11-06 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовної заяви прокурора відмовити.

Повний текст постанови складено 07.07.17

Головуючий суддя Фоміна В. О.

Суддя Лакіза В.В.

Суддя Пуль О.А.