КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2017 р. справа№ 911/3494/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Власова Ю.Л.

при секретарі: Добрицька В.С.

за участю представників: позивача - ОСОБА_2, ОСОБА_3

відповідача - ОСОБА_4

третьої особи - Щудла А.М.

розглянувши апеляційні скарги ОСОБА_6 та Приватного підприємства "Мале підприємство "Вікторія"

на рішення Господарського суду Київської області від 13.04.2017 р.

у справі № 911/3494/16 (суддя - Бацуца В.М.)

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_6

третя особа Приватне підприємство "Мале підприємство "Вікторія"

про розірвання договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 р. ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся з позовом до ОСОБА_6 (далі - відповідач) про розірвання договору купівлі-продажу (відступлення) частки в статутному капіталі Приватного підприємства «Вікторія» від 28.11.2012 р., укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_6

Рішенням Господарського суду Київської області від 13.04.2017 р. у справі № 911/3494/16 позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Київської області від 13.04.2017 р., ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Київської області від 13.04.2017 р., Приватне підприємство "Мале підприємство "Вікторія" також подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду та припинити провадження у справі.

Апеляційні скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач посилається на те, що позивачем не було доведено, що укладення договору купівлі-продажу (відступлення) частки в статутному капіталі Приватного підприємства «Вікторія» від 28.11.2012 р. завдало останньому збитків, а тому, відсутні правові підстави для задоволення позову.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги третя особа зазначає, що вказаний спір не підлягає розгляду у господарському суді, оскільки позивач не довів, які саме його корпоративні права були порушені.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.05.2017 р. апеляційні скарги ОСОБА_6 та Приватного підприємства "Мале підприємство "Вікторія" було прийнято до провадження та призначено до розгляду на 13.06.2017 р.

У судовому засіданні 13.06.2017 р. було оголошено перерву до 04.07.2017 р.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

ОСОБА_2 станом на 11.08.2014 р. (момент укладення спірного договору) був єдиним учасником ПП „Мале підприємство „Вікторія", якому належав внесок у статутному капіталі товариства у розмірі 200 000,00 грн, що становило 100% статутного капіталу товариства, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

22.11.2012 р. було проведено збори власника ПП „Мале підприємство „Вікторія", на яких був присутній учасник підприємства ОСОБА_2 і на яких було розглянуто пропозицію ОСОБА_7 про купівлю (відступлення) майнової частки в статутному капіталі підприємства на суму 140 000,00 грн, що становить - 70% статутного капіталу з розстроченням оплати цієї частки протягом року з дня підписання договору купівлі-продажу (відступлення) майнової частки та вирішено продати (відступити) 70% статутного капіталу підприємства на користь ОСОБА_6 за ціною 140 000,00 грн.

Вказане рішення було прийнято ПП „Мале підприємство „Вікторія" з метою:

- оздоровити фінансово-господарську діяльність підприємства за рахунок збільшення статутного капіталу до 600 000,00 грн в тому числі і за рахунок продажу значної майнової частки в статутному капіталі і залучення цих коштів в статутний капітал;

- залучення особистих коштів нового співвласника до статутного капіталу;

- отримання значних кредитів, на які мав би право так як підприємство мало б значний статутний капітал, який складався як з обігових так і з основних фондів;

- отримати фінансові інвестиції, технічний кредит.

За наслідками проведення вказаних зборів ПП „Мале підприємство „Вікторія" було складено та оформлено і підписано рішення № 01/11-2012 від 22.11.2012 р.

28.11.2012 р. між ОСОБА_2 (далі - продавець) та ОСОБА_6 (далі - покупець) було укладено договір купівлі-продажу (відступлення) частки в статутному капіталі з розстроченням платежу (далі - договір).

Згідно з умовами п. 1.1 вказаного договору продавець продає, а покупець купує майно, сплачуючи за нього визначену ціну.

Відповідно до п. 1.2 договору майном, яке продається згідно цього договору, є частина частки, належна продавцю, в статутному капіталі ПП „Мале підприємство „Вікторія". Інформація про підприємство:

а) назва: ПП „Мале підприємство „Вікторія";

б) ;

в) організаційно-правова форма: приватне підприємство;

г) юридична адреса: 07800, Київська область, Бородянський район, смт Бородянка, вул. Семашка, 51;

д) дата та номер здійснення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців України: 20.12.1991 р., номер: 1 000527;

е) статутний капітал: 200 000,00 грн.

Дані про частину частки, що відчужується продавцем:

а) розмір частини частки - 140 000,00 грн та становить 70% від статутного (складеного) капіталу підприємства.

Як передбачено п. 1.5 договору, від моменту нотаріального посвідчення та державної реєстрації цього договору уповноваженим державним реєстратором України до покупця переходять всі права та обов'язки на частки у статутному капіталі ПП „Мале підприємство „Вікторія", яким володів продавець як власник підприємства.

Відповідно до п. п. 2.1, 2.2 договору сторони погодили, що сукупна ціна предмету договору - відчужуваної частки в статутному капіталі підприємства становить 140 000,00 грн, що становить 70% статутного капіталу підприємства. При цьому, вартість частини частки, що продається продавцем, становить 140 000, 00 грн. Частина частки, що відчужується, сформована продавцем в повному обсязі.

Згідно з п. 2.3 договору розрахунки між сторонами проводяться з розстроченням платежу протягом одного року з моменту укладення цього договору в порядку, визначеному законодавством України. Підтвердженням оплати може бути відповідна нотаріально посвідчена заява продавця.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що з моменту укладення даного договору продавець втрачає всі права та обов'язки у відносинах з іншими співвласниками, які виникали з його статусу співвласника підприємства, що стосувалися відчуженої частки.

До покупця у зв'язку з продажем частки продавцем переходять всі його права та обов'язки на цю частку, які існували в момент продажу частки (п. 4.2 договору).

Вказаний договір купівлі-продажу (відступлення) частки в статутному капіталі товариства було нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Бородянського районного нотаріального округу Київської області Королем Р. А. та зареєстровано в реєстрі за № 3748.

Як вбачається із витягу № від 16.11.2016 р. з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, учасниками товариства станом на 16.11.2016 р. є:

- ОСОБА_2, якому належить внесок у статутному капіталі товариства у розмірі 60 000, 00 грн, що становить 9% статутного капіталу товариства;

- ОСОБА_6, якій належить внесок у статутному капіталі товариства у розмірі 607 000,00 грн, що становить 91% статутного капіталу товариства.

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що відповідач, на думку позивача, не виконує свого обов'язку щодо проведення у повному обсязі розрахунку за продаж частки в статутному капіталі товариства за договором купівлі-продажу (відступлення) частки в статутному капіталі з розстроченням платежу від 28.11.2012 р., у зв'язку з чим позивач просить суд розірвати договір купівлі-продажу (відступлення) частки в статутному капіталі з розстроченням платежу від 28.11.2012 р., укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_6

Відповідно до ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі, зокрема, справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Водночас згідно з п. п. 1.1, 1.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 25.02.2016 р. «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів. За змістом положень пункту 4 частини першої статті 12 ГПК України, статті 167 ГК України, статті 2 Закону України "Про акціонерні товариства" сторонами у корпоративному спорі є: 1) юридична особа та її учасник (засновник, акціонер, член), у тому числі учасник, який вибув; 2) учасники (засновники, акціонери, члени) юридичної особи.

Відповідно до п. 1.7 вказаної постанови до корпоративних спорів не належать, зокрема, спори щодо укладення, розірвання, зміни, виконання, а також визнання недійсними договорів купівлі-продажу.

Позивач у справі фізична особа ОСОБА_2 в обґрунтування своїх позовних вимог фактично посилається лише на порушення договірних зобов'язань щодо несвоєчасності та неповноти розрахунків відповідачем за договором купівлі-продажу частки.

На момент укладення спірного договору купівлі-продажу одна з його сторін, а саме відповідач, не був учасником Приватного підприємства «Мале підприємство «Вікторія», наведені в позові порушення, на які позивач посилається як на підстави позову, не стосуються корпоративних відносин, оскільки останні пов'язані лише з договірними відносинами купівлі-продажу щодо розрахунків.

Таким чином, незалежно від суб'єктного складу, якщо акціонер (учасник) господарського товариства обґрунтовує відповідні позовні вимоги порушенням його корпоративних прав, то такий спір підвідомчий господарським судам.

Відтак основним критерієм, який визначає підвідомчість спору між учасником товариства і товариством, є порушення корпоративних прав учасника.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21.01.2015 р. у справі № 3-207гс14.

Як вже зазначалося, ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом у зв'язку з невиконанням ОСОБА_6 зобов'язань щодо оплати частки в розмірі 70% від статутного капіталу ПП "МП "Вікторія", що була предметом договору купівлі-продажу відступлення частки від 28.11.2012 р., у зв'язку з цим просив вказаний договір купівлі-продажу відступлення частки розірвати на підставі ст. 651 ЦК України.

Жодних інших вимог, в тому числі щодо правових наслідків розірвання договору позивачем не заявлено. Правовідносини, що виникли між ОСОБА_6 і ОСОБА_2, є правовідносинами зобов'язального права і регулюються виключно інститутом купівлі-продажу. Доводів стосовно порушення корпоративних прав ОСОБА_2 не наведено.

Доводи позивача зводяться виключно до порушення його прав як продавця за договором купівлі-продажу.

В свою чергу, невиконання зобов'язань відповідача за угодою не позбавляє ОСОБА_2, як учасника підприємства, права на його участь в управлінні підприємством та отриманні девідендів.

Оскільки позивач по справі не наводить доводів стосовно порушення його корпоративних прав, а лише посилається на порушення його прав як продавця за договором купівлі-продажу, даний спір не є корпоративним, а відповідно і не підвідомчий господарському суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо, зокрема, спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Таким чином, апеляційна скарга Приватного підприємства "Мале підприємство "Вікторія" підлягає задоволенню у повному обсязі.

Разом з тим, мотивуючи свою апеляційну скаргу, ОСОБА_6 посилається на те, що позивачем не було доведено, що укладення договору купівлі-продажу (відступлення) частки в статутному капіталі Приватного підприємства «Вікторія» від 28.11.2012 р. завдало останньому збитків.

Розглянувши доводи вказаної апеляційної скарги ОСОБА_6, судова колегія дійшла висновку про відмову в її задоволенні, оскільки, як було встановлено вище, даний спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, а тому відсутні правові підстави для розгляду справи по суті спору.

Спір у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, третя особа Реєстраційна служба Бородянського РУЮ Київської області про розірвання договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі, визнання права власності на передане майно та скасування реєстраційної дії щодо державної реєстрації змін до установчих документів є корпоративним і не є аналогічним цьому позову по даній справі.

За наведених обставин, судом першої інстанції при прийнятті рішення були неправильно застосовані норми процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції від 13.04.2017 р. у справі № 911/3494/16 підлягає повному скасуванню та припиненням провадження у справі на підставі п. ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Стосовно витрат скаржників за подання апеляційних скарг, то відповідно до ст. 49 ГПК України та, беручи до уваги фактичні обставини виникнення судового спору, витрати по сплаті судового збору за подання і розгляд апеляційної скарги Приватного підприємства "Мале підприємство "Вікторія" покладаються на позивача, а витрати по сплаті судового збору за подання і розгляд апеляційної скарги ОСОБА_6 покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Мале підприємство "Вікторія" задовольнити.

3. Рішення Господарського суду Київської області від 13.04.2017 р. у справі № 911/3494/16 скасувати повністю.

4. Припинити провадження у справі № 911/3494/16.

5. Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) на користь Приватного підприємства "Мале підприємство "Вікторія" (07801, Київська обл, смт. Бородянка, вул. Семашка, 51) 1 760 (одна тисяча сімсот шістдесят),00 грн.

6. Матеріали справи № 911/3494/16 повернути до Господарського суду Київської області.

7. Копію постанови надіслати сторонам та третій особі.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Андрієнко

Ю.Л. Власов