номер провадження справи 9/36/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2017 Справа № 908/1123/17

За позовом: Керівника Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області (71112, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Перемоги, буд. 4) в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах позивач: Приморська міська рада Приморського району Запорізької області (72102, Запорізька область, м. Приморськ, вул. Центральна, буд. 7)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Менеджес-Соларпарк Приморськ (72102, Запорізька область, м. Приморськ, вул. Зарічна, буд. 45; фактична адреса: 72100, АДРЕСА_1)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Бердянська обєднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (71118, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Праці, буд. 20)

про розірвання договору оренди землі та зобовязання повернути земельну ділянку

Суддя Боєва О.С.

За участю представників сторін та інших учасників судового процесу:

Прокурор: Дядюшева К.Є., службове посвідчення № 035882 від 05.10.2015р.;

Від позивача: не зявився;

Від відповідача: ОСОБА_1, довіреність 01/06 від 06.06.2017р.;

Від третьої особи: ОСОБА_2, довіреність № 214/Г/08-22-10 від 06.01.2017 р.

СУТЬ СПОРУ:

Керівник Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області звернувся до господарського суду Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних відносинах Приморської міської ради Приморського району Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Менеджес-Соларпарк Приморськ про: 1) розірвання договору оренди землі № 178 від 05.04.2013 р., укладеного між позивачем та відповідачем, щодо земельної ділянки за кадастровим номером :14:021:0051, площею 8,6629 га, яка розташована по вул. Зарічній, 45 в м. Приморську Приморського району Запорізької області, який зареєстрований у Реєстраційній службі Приморського районного управління юстиції Запорізької області, про що 10.04.2013р. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відповідні відомості за № 621336; 2) зобовязання відповідача повернути на користь територіальної громади м. Приморська в особі Приморської міської ради Приморського району Запорізької області земельну ділянку за кадастровим номером :14:021:0051, площею 8,6629 га, яка розташована по вул. Зарічній, 45 в м. Приморську Приморського району Запорізької області.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 31.05.2017р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/1123/17, справі присвоєно номер провадження № 9/36/17, судове засідання призначено на 21.06.2017р. Цією ж ухвалою на підставі ст. 27 ГПК України залучено до участі в справі Бердянську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 21.06.2017р. на підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 13.07.2017 р.

Справу розглянуто 13.07.2017р., оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

За письмовим клопотанням прокурора, представників сторін та третьої особи фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася.

Присутній у судовому засіданні прокурор в повному обсязі підтримав вимоги, викладені у позові та наданих суду додаткових поясненнях. Позовні вимоги мотивовані тим, що Бердянською місцевою прокуратурою Запорізької області під час вирішення питання щодо наявності підстав для представництва інтересів держави в суді встановлено, що ТОВ «Менеджес-Соларпарк Приморськ» в порушення вимог діючого законодавства та умов договору оренди не виконуються умови щодо своєчасної сплати орендної плати. За інформацією Приморської міської ради Запорізької області, у відповідача за період з 01.03.2016р. по 01.03.2017р. виникла заборгованість зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою в сумі 87212,73 грн. та нарахована пеня в сумі 8243,17 грн. Даний факт підтверджується інформацією Бердянської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області № 1822/10/08-22-17 від 16.03.2017р. Згідно із ст. 32 Закону України Про оренду землі та п. 34 Договору на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Спірна земельна ділянка у разі розірвання договору оренди землі має бути повернута територіальній громаді м. Приморська в особі Приморської міської ради. Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор посилається на ст.ст. 525, 526, 610, 651, 653 ЦК України, ст. 23 Закону України Про прокуратуру, ст.ст. 21, 31, 32, 34 Закону України Про оренду землі, ст. ст. 2, 4, 93, 96, 122, 141 Земельного кодексу України, ст. ст. 285 - 288 Податкового кодексу України, ст. ст. 12, 121 Конституції України.

Позивач у судове засідання 13.07.2017р. представника не направив.

Натомість, до початку судового засідання 13.07.2017р. на електронну адресу суду надійшов відгук на позов, в якому позивач вказує на повне виконання відповідачем зобовязань за спірним договором, у звязку з чим, Приморська міська рада не вважає доцільним розірвання договору оренди землі № 178 від 05.04.2013р. Просить розгляд справи проводити без участі представника позивача.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначив про відсутність підстав для розірвання договору. Вказує, що платіжними дорученням № 12 від 31.05.2017р., № 14 від 13.06.2017 р., № 13 від 13.06.2017р., № 4 від 29.05.2017р., № 5 від 29.05.2017р., № 17 від 16.06.2017р., № 18 від 16.06.2017р. орендна плата за землю згідно договору оренди землі № 178 від 05.04.2013р. перерахована повністю. Також відзначає невідповідність вказаної у позові суми заборгованості (87212,73 грн.) умовам нарахування і розміру, встановленому у договорі оренди землі № 178 від 05.04.2013р. За доводами відповідача, відсутність заборгованості за договором виключає підстави для його розірвання. Щодо суми пені зазначає, що детального розрахунку розміру пені прокурором не надано, крім того, несплата або несвоєчасна сплата пені за договором оренди землі не може бути підставою для розірвання договору. При цьому, звертає увагу, що рішенням господарського суду Запорізької області від 11.05.2016р. по справі № 908/596/16 вже було вирішено спір між тими ж сторонами, про той же предмет спору і з тих же підстав. Зазначеним рішенням в позові відмовлено. Крім того, відповідач звертає увагу, що Указом Президента України від 12.01.2015р. № 5/2015 схвалено Стратегію сталого розвитку Україна-2020. Відповідно до даної Стратегії до однієї з реформ та програм розвитку держави віднесено реформу енергетики та програму енергоефективності, а також програму залучення інвестицій. Головним завданням програми енергонезалежності держави визнано забезпечення енергетичної безпеки і перехід до енергоефективного та енергоощадного використання та споживання енергоресурсів із впровадженням інноваційних технологій. Цілями державної політики є, зокрема, реалізація проектів з використанням альтернативних джерел енергії. За договором оренди землі № 178 від 05.04.2013р. земельну ділянку передано в оренду для будівництва та обслуговування сонячної електростанції. Посилаючись на вищенаведені обставини, відповідач просить у позові відмовити.

Також, до початку судового засідання 13.07.2017р. представником відповідача надано належним чином засвідчену копію акта № 449-08 від 21.06.2017 р. Приморського відділення Бердянської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області, який свідчить про відсутність заборгованості ТОВ «Менеджес-Соларпарк Приморськ» перед місцевим бюджетом зі сплати будь-яких орендних платежів, в т.ч., за договором оренди землі № 78 від 05.04.2013р. (оригінал акту оглянуто у судовому засіданні).

Представник третьої особи у судовому засіданні 13.07.2017р. підтвердив обставини, викладені у наданих суду письмових поясненнях, згідно яких станом на теперішній час ТОВ Менеджес-Соларпарк Приморськ, за даними облікової картки платника податків, податкові зобовязання з орендної плати з юридичних осіб виконані.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Стаття 75 ГПК України дозволяє суду розглянути спір за наявними у справі матеріалами, у випадку, якщо відзив на позов та витребувані судом документи не надані.

Оскільки про час та місце судового розгляду справи позивач повідомлений належним чином, зважаючи на його заяву про розгляд справи без участі представника позивача, враховуючи обмеженість розгляду справи визначеним законом процесуальним строком та достатність матеріалів справи для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника позивача.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення прокурора, представників позивача, відповідача та третьої особи, суд

ВСТАНОВИВ:

Матеріали справи свідчать, що 05.04.2013р. між Приморською міською радою (Орендодавцем, позивачем у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю Менеджес-Соларпарк Приморськ (Орендарем, відповідачем у справі) було укладено договір оренди землі № 178 (надалі Договір).

Відповідно до пунктів 1.1, 2.1 Договору Орендодавець згідно з рішенням 36 сесії Приморської міської ради 6 скликання від 03.04.2013р. надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку площею 8,6629 га, за кадастровим номером :14:021:0051 для будівництва та обслуговування сонячної електростанції, яка знаходиться по вулиці Зарічній, 45, місто Приморськ Запорізької області.

Згідно з п. 2.4 Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 14.03.2013р. становить 1444972,00 грн.

Пунктом 3.1 Договору встановлено, що договір укладено терміном на 49 років.

Договір оренди землі № 178 зареєстрований 10.04.2013р. за індексним номером 1553676, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна.

Згідно з п. 6.5 Договору передача земельної ділянки Орендарю здійснюється у десятиденний строк після державної реєстрації цього договору згідно з актом її приймання-передачі.

Між позивачем та відповідачем підписаний акт приймання-передачі земельної ділянки кадастровий № :14:021:0051. Зазначений акт не містить дати його підписання та складення. Як встановлено судом, земельна ділянка була передана відповідачу в строк, визначений в п. 6.5 договору № 178.

Розділом 4 Договору визначені порядок та строки внесення орендних платежів.

Згідно з п. 4.1 Договору орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі: 43349,16 грн. на один рік; прийнятий для розрахунку розміру орендної плати відсоток нормативної грошової оцінки земельної ділянки 3%.

Пунктом 4.3 Договору визначено, що орендна плата вноситься орендарем за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно в розмірі 1/12 частини від загальної річної орендної плати, протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця, але не пізніше 30 числа.

Відповідно до п. 4.4 Договору, розмір орендної плати переглядається Орендодавцем у односторонньому порядку один раз на рік у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.

В розділі 5 Договору визначено, що земельна ділянка передається в оренду для будівництва та обслуговування сонячної електростанції. Цільове призначення земельної ділянки (категорія земель): землі промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення.

У пункті 16.1 договору визначено, що він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Невідємними частинами договору є: схема розміщення земельної ділянки; кадастровий план земельної ділянки; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт прийому-передачі земельної ділянки; акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон; розрахунок орендної плати.

За доводами прокурора, неналежне виконанням орендарем зобовязань за договором оренди землі в частині своєчасності внесення орендної плати за землю та наявність заборгованості є підставою для розірвання договору у судовому порядку та повернення земельної ділянки власнику.

Позовні вимоги про розірвання договору оренди землі № 178 від 05.04.2013р., укладеного між позивачем та відповідачем, щодо земельної ділянки за кадастровим номером :14:021:0051, площею 8,6629 га, яка розташована по вул. Зарічній, 45 в м.Приморську Приморського району Запорізької області, та зобовязання відповідача повернути земельну ділянку на користь територіальної громади в особі Приморської міської ради Приморського району Запорізької області, стали предметом судового розгляду у даній справі.

Проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 131-1 Конституції України, зокрема, визначено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Із змісту ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» слідує, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Згідно ст. 2 Господарського процесуального кодексу України господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обгрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999р. № 3-рп/99, щодо офіційного тлумачення положень вищевказаної статті 2, під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах», потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Згідно зі ст.ст. 10, 20 Закону України «Про місцеве самоврядування» міські ради, як органи місцевого самоврядування представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування. Однією з основних функцій держави, що віднесена до компетенції міських рад, є регулювання земельних відносин.

Викладене свідчить, що позов подано прокурором в межах наданих йому державою повноважень в інтересах уповноваженої державою здійснювати функції у спірних відносинах особи Приморської міської ради.

Спірні правовідносини сторін виникли у звязку з виконанням позивачем його функцій контролю за виконанням умов договору оренди землі.

Згідно ст. 13 Конституції України від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Із змісту ст.ст. 142-145 Конституції України слідує, що до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших обєктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень.

Статтею 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначних цим Кодексом.

Волевиявлення відповідного органу, як власника землі, у господарських відносинах орендодавця здійснюється у формі рішення такого органу (зокрема, органу місцевого самоврядування, оскільки він є колегіальним органом).

Земельні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються Конституцією України, Земельним Кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Статтею 13 Конституції України визначено, що земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави (ст. 14 Конституції України).

Із змісту ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України вбачається, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Приписами ст. 1 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що оренда це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 206 Земельного кодексу України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Стаття 21 Закону України «Про оренду землі» визначає, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

Відповідно до ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (п. 288.1 ст.288 Податкового кодексу України). Платником орендної плати є орендар земельної ділянки (п.288.2 ст.288 Податкового кодексу України). Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду (п. 288.3 ст. 288 Податкового кодексу України). Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (п. 288.4 ст. 288 Податкового кодексу України).

За змістом ст. 288.5 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом.

В даному випадку, умовами Договору (пункти 4.1, 4.3 Договору) визначено, що орендна плата складає 43349,16 гривень на рік і вноситься орендарем щомісячно у розмірі 1/12 частини орендної плати протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця, але не пізніше 30 числа.

Згідно зі ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Згідно з ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, крім випадків, передбачених законом. Аналогічний припис містять п. п. 1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Підставою позову прокурором визначено істотне порушення відповідачем умов договору оренди систематична несплата орендної плати за спірну земельну ділянку.

Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

Таким чином, у ст. 651 ЦК України йдеться про таке порушення договору однією із сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору, а визначення істотності порушення є оціночним поняттям, яке повинно вирішуватися з урахуванням усіх обставин конкретної справи, зокрема, врахування іншого оціночного поняття значної міри позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Невиконання своїх обовязків стороною договору, що є істотним, тобто завдає іншій стороні такої шкоди, яка унеможливлює та/або значною мірою перешкоджає досягненню нею цілей договору. Істотність порушення визначається виключно за обєктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору.

Також критерієм істотності порушення договору закон зазначає термін шкода, який визначений ч. 2 ст. 22 ЦК України. Тобто, суд повинен встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням іншою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та/або упущеної вигоди, а її розмір не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати, використати результати договору. Вирішальне значення має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати сторона (в даному випадку позивач) від виконання договору відповідачем.

У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення.

Саме така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 18.09.2013р. у справі №6-75цс13.

В даному випадку істотність порушення умов договору повинна розглядатися через розмір тієї шкоди, яка завдана іншій стороні невиконанням чи неналежним виконанням зобовязання. Отже, при вирішенні питання про істотність порушення, слід враховувати співрозмірність наслідків розірвання договору для орендаря із розміром шкоди, яка завдана орендодавцеві від несвоєчасного отримання орендної плати.

Судом встановлено, що сума боргу на час прийняття судом рішення по даній справі була повністю погашена. Наданими відповідачем копіями платіжних доручень № 12 від 31.05.2017р., № 14 від 13.06.2017р., № 13 від 13.06.2017р., № 4 від 29.05.2017р., № 5 від 29.05.2017р., № 17 від 16.06.2017р., № 18 від 16.06.2017р. підтверджується, що орендна плата за землю згідно договору оренди землі № 178 від 05.04.2013р. перерахована повністю. Згідно акта № 449-08 від 21.06.2017 р. Приморського відділення Бердянської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області у ТОВ «Менеджес-Соларпарк Приморськ» станом на 21.06.2017р. відсутня заборгованість перед місцевим бюджетом зі сплати будь-яких орендних платежів, в т.ч., і за договором оренди землі № 78 від 05.04.2013р. (копія акту міститься в матеріалах справи).

Разом з тим, прокурором до матеріалів справи не надано доказів того, що внаслідок затримки платежів по орендній платі, позивач значною мірою був позбавлений того, на що він розраховував при укладенні договору.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 Земельного Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки (ч. 1 ст. 124 Земельного Кодексу в редакції станом на 05.04.2013р.).

Договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст.13 Закону України Про оренду землі).

Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав (ст.125 Земельного Кодексу України в редакції станом на 05.04.2013р.).

За договором оренди землі № 178 від 05.04.2013р., який просить розірвати прокурор, земельну ділянку за кадастровим номером: :14:021:0051 передано в оренду для будівництва та обслуговування сонячної електростанції.

12.09.2013р. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області зареєстровано Декларацію про початок виконання будівельних робіт: будівництво сонячної електростанції (нове будівництво) за адресою: Запорізька область, Приморський район, м. Приморськ, вул. Зарічна, 45. Відповідно до декларації загальна площа сонячної електростанції 62223,0 кв.м, потужність 9900,0 кВт.м на 05.04.2013р.).

Розглядаючи зазначений спір, суд враховує наступне.

Указом Президента України від 12.01.2015р. № 5/2015 схвалено Стратегію сталого розвитку Україна-2020. Відповідно до даної Стратегії до однієї з реформ та програм розвитку держави віднесено реформу енергетики та програму енергоефективності, а також програму залучення інвестицій. Головним завданням програми енергонезалежності держави визнано забезпечення енергетичної безпеки і перехід до енергоефективного та енергоощадного використання та споживання енергоресурсів із впровадженням інноваційних технологій. Цілями державної політики є, зокрема, реалізація проектів з використанням альтернативних джерел енергії.

Слід зазначити, що місцевим самоврядуванням в Україні, відповідно до ст. 2 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні є гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Одними з основних принципів місцевого самоврядування є поєднання місцевих і державних інтересів; державна підтримка та гарантії місцевого самоврядування (ст. 4 Закону).

Земля належить до матеріальної основи місцевого самоврядування, його органи мають право управляти нею шляхом прийняття рішень, які є обовязковими до виконання на відповідній території (ст.ст. 142,143,144 Конституції України).

Земля є обєктом права комунальної власності (ч.1 ст. 60 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні), згідно з п. 34 ст. 26 цього закону до виключної компетенції міських рад належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Таким чином, відповідно до закону вирішення питань регулювання земельних відносин належить до виключної компетенції, зокрема, міських рад, які приймають з цього приводу відповідні рішення, а тому для розірвання договору оренди необхідно наявність волевиявлення органу місцевого самоврядування, здійсненого у формі відповідного рішення.

Разом з тим, положення ст.ст. 24, 25, 32 Закону України Про оренду землі не містять обовязкових вимог щодо дострокового розірвання договору оренди землі за рішенням суду, а передбачають лише можливість такого розірвання, а також передбачають волевиявлення сторони договору. Аналогічні положення містяться і в п. 13.3 Договору.

В даному випадку позивач (Орендодавець за договором) не вимагає розірвання договору, що підтверджується, зокрема, рішенням 61 сесії 6 скликання Приморської міської ради від 06.02.2016р. № 11, яким міська рада вирішила недоцільним розірвання договору оренди землі № 178 від 05.04.2013р.

З матеріалів справи вбачається, що сторона договору оренди землі Приморська міська рада, укладаючи договір № 178, розраховувала не лише на отримання орендної плати за землю, а й перш за все на будівництво на земельній ділянці міста сонячної електростанції з її подальшим обслуговуванням. Зазначене підтверджується, як рішенням 61 сесії 6 скликання Приморської міської ради від 06.02.2016р. № 11, так і рішеннями Приморської міської ради від 21.03.2014р. № 5, від 19.09.2014р. № 33, якими надано згоду ТОВ Менеджес-Соларпарк Приморськ на тимчасову відстрочку сплати орендної плати строком на 6 місяців, починаючи з 01.01.2014р. по 01.07.2014р. та строком на 6 місяців, починаючи з 01.07.2014р. по 31.12.2014р. по договору оренди землі № 178 від 05.04.2013р. В направленому Приморською міською радою на адресу суду відзиві зазначено, що у відповідача відсутня заборгованість перед бюджетом за договором оренди, поточні платежі відповідач сплачує добросовісно та вчасно, Приморська міська рада не вважає за доцільне розірвання договору оренди землі № 178 від 05.04.2013р.

Також суд вважає необхідним зазначити, що розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у звязку з невиконанням іншою стороною умов договору (в даному випадку, несвоєчасна сплата орендної плати) є одним із правових наслідків порушення зобовязання. Зазначені наслідки передбачені, зокрема, у ст. 611 ЦК України, яка встановлює, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Як вже зазначалося вище, на час винесення рішення по даній справі заборгованість сплачена.

З огляду на наведене та враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для дострокового розірвання договори оренди землі саме за рішенням суду.

В силу вимог ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна із сторін повинна довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

В даному випадку, за наведених у позовній заяві та доповненнях до неї підстав, позовні вимоги прокурора не є обґрунтованими. Прокурором не доведено та не надано доказів, які б підтверджували наявність істотного порушення відповідачем умов договору оренди землі в значній мірі, що могло б бути підставою для дострокового розірвання договору у судовому порядку.

Отже, з підстав зазначених вище, суд знаходить позовні вимоги прокурора необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору залишаються за прокурором, як позивачем у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Суддя О.С. Боєва

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України, 14 липня 2017 р.