ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2017 Справа №917/998/17

м. Полтава

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", 03680, м. Київ, вул. Тверська, 5 в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", 79000, м. Львів, вул. Гоголя, 1

до Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат", 39802, Полтавська область, м. Горішні Плавні, вул. Будівельників, 16

про стягнення 50460,00 грн.

Суддя Пушко І.І.

Представники:

Від позивача: не зявився;

Від відповідача: ОСОБА_1О, довіреність від 08.08.2016 року №4641/56.

Суть справи: Розглядається позовна заява про стягнення штрафу у сумі 50460,00 грн. за невірне зазначення відповідачем маси вантажу у накладній № 43347491, по якій у грудні 2016 року відповідачем було відправлено зі станції Золотнішине Південної залізниці на адресу Словенська Плавба а пристави станція призначення ЖСР Братислава Палениско вагоном №68169168 з вантажем «железнорудные окатыши Полтавской ГОК (Fe-65%)», з масою вантажу за накладною тара 20700 кг. нетто 69000 кг. Штраф складає пятикратну провізну плату за всю відстань перевезення в сумі 50460,00 грн., в зв'язку з виявленням різниці у дійсній вазі вантажу та зазначеній відповідачем в накладній.

Відповідач факт невірного зазначення у накладній коду вантажоодержувача визнає, однак просить суд зменшити розмір штрафу посилаючись на відсутність будь-яких збитків у позивача внаслідок даного порушення.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

За накладною № 43347491 (а.с. 9-10) на вагон №68169168 зі станції Золотнішине Південної залізниці відповідач відправив на адресу Словенська Плавба а пристави станція призначення ЖСР Братислава Палениско, вагон №68169168 з вантажем - «железнорудные окатыши Полтавской ГОК (Fe-65%)», зазначивши в накладній масу вантажу: тара 20700 кг. нетто 69000 кг.

В процесі перевезення вантажу 21.12.2016 року на станції Здолбунів Львіської залізниці було виявлено різницю в масі вантажу у зазначених вагонах та здійснено комісійне зважування на залізничних вагах, про що 22.12.2016 року на станції Здолбунів Львіської залізниці, складено комерційний акт № 350002/79 (а.с. 11).

Згідно акту загальної форми (а.с. 12) № 1915 від 21.12.2016 року, при прибутті поїзда та зважуванні вищевказаного вагону виявлена різниця у дійсній вазі та зазначеній відповідачем в накладній. Було виявлено вага брутто 93500 кг., тара вагона 20700 кг., вага вантажу 69000 кг., вантажопідйомність 69000 кг., що більше проти документа і вантажопідйомності на 3800 кг. Вагон відчеплено на статичну вагу на контрольне переважування.

Згідно комерційного акту в дійсності у вагоні №68169168 виявлено: брутто 94900 кг, тара 20700 кг, нетто 74200 кг, що більше проти документа та вантажопідйомності на 5200 кг.

23.12.2016 року листом №ДС-2/5761 повідомлено Рівненську митницю про затримку даного вагона в звязку з комерційною несправністю. 26.12.2016 року на підставі розпорядження відповідача лишок вантажу вивантажено у вагон №67873828, про оформлено перевізний документ №35054857 та відправлено вантажовідправнику.

На підставі вказаних обставин відповідачу було нараховано штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати в сумі 50460,00 грн., розрахунок вказаної суми міститься в матеріалах справи (а.с. 8).

При вирішенні справи по суті судом враховується наступне.

Відповідно до ст.23 Статуту залізниць України відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Стаття 6 Статуту залізниць України визначає, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Відповідно до ч.1 ст.24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Згідно зі ст.122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Статтею 118 Статуту залізниць України передбачено стягнення штрафу у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Згідно п. 2.1. Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. №644 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №863/5084, відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил. Правильність внесених у накладну відомостей представник відправника підтверджує своїм підписом.

Отже, саме на відправника покладається обов'язок заповнення комплекту перевізних документів, а також надається можливість, до укладання договору перевезення, перевірити внесені до перевізного документу відомості і при необхідності скласти новий документ.

Судом встановлено, що згідно накладної №43347491 вантаж завантажений у вагони засобами відправника навалом. Маса вантажу визначена на вагонних вагах - відправником.

Таким чином суд дійшов висновку, що відправник свої зобов'язання належним чином не виконав.

Відповідно до ст.908 ЦК України, ст.306 ГК України загальні умови перевезення вантажів визначаються цими кодексами, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються у встановленому порядку.

Відповідно до ст.129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Таким чином, комерційний акт є підставою для покладення на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним коду одержувача.

Згідно із п.5.5 Правил оформлення перевізних документів, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси вантажу його назви, коду та адреси одержувача з відправника, стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відтак враховуючи приписи ст.ст.122, 118 Статуту залізниць України, з відправника стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення, що становить 1092,00 х 5 = 50460,00 грн.

Факт неправильного зазначення у залізничній накладній №43347491 маси вантажу не спростовується відповідачем. Одночасно, відповідач просить суд зменшити розмір штрафу до 10092 грн. (20% від суми штрафу) з посиланням на ст.551 ЦК України, ст.233 ГК України та ст.83 ГПК України, з огляду на те, що розмір штрафу є надмірно великим враховуючи той факт, що позивачеві не було завдано жодних збитків.

Відповідно до частини першої статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Одночасно, приписами статті 233 ГК України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Вказана норма кореспондується з пунктом 3 частини першої статті 83 ГПК України, згідно з яким господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові ВГСУ від 17.12.2013 року по справі №922/2524/13.

У п. 22 Оглядового листа Вищого господарського суду України від 29.11.2007 № 01-8/917 «Про деякі питання судової практики застосування Статуту залізниць України, інших норм транспортного законодавства» виходячи із загальних засад, встановлених у статті 3 Цивільного кодексу України, а саме справедливості, добросовісності та розумності слід визнати право судів при винесенні рішення про стягнення штрафу зменшувати його розмір, з урахуванням всіх конкретних обставин справи. Підстави та розмір, на який зменшується стягуваний штраф, повинні бути в рішенні суду мотивовані та обґрунтовані. Однак, встановлювати конкретний відсоток для зменшення штрафу або для його стягнення (наприклад 2 %), суд не має права, оскільки тим самим змінюється розмір штрафу, встановлений Статутом залізниць України.

Таким чином, беручи до уваги обставини викладені у клопотанні про зменшення суми нарахованого позивачем штрафу, господарський суд зменшує розмір штрафу до 10092 грн. однократний розмір перевізної плати за перевезення лишку маси вантажу.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. За ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивачем доведено обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача штрафу, тому позов, з урахуванням наведених вище обставин підлягає задоволенню частково - на суму 10092,00 грн., в іншій частині вимог у позові відмовити.

Відповідно до п. 3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р., судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю без урахування зменшення неустойки. Таким чином, судові витрати відповідно до ч. 2 ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49 (ч. 2), 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат", 39802, Полтавська область, м. Горішні Плавні, вул. Будівельників, буд.16, на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", 03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", 79000, м. Львів, вул. Гоголя, 1, 10092 грн. 00 коп. штрафу; 1600 грн. 00 коп. судового збору.

3. В частині стягнення 40368 грн. штрафу у позові відмовити.

4. Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

Суддя Пушко І.І.