РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2017 р. Справа № 903/935/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючої судді Коломис В.В.

суддів Демидюк О.О.

суддів Огороднік К.М.

при секретарі судового засідання Величко К.Я.

розглянувши апеляційну скаргу кредитора - ОСОБА_1 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби України у Волинській області на ухвалу господарського суду Волинської області від 14.06.17 р.

у справі № 903/935/15 (суддя Кравчук Антоніна Михайлівна )

за заявою ОСОБА_1 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби України у Волинській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Феміда-Інтер"

про визнання банкрутом

за участю представників сторін:

апелянта - ОСОБА_2 (довіреність №31 від 23.05.2017р.);

арбітражного керуючого - ОСОБА_3;

кредиторів - не зявилися.

Судом розяснено представникам сторін права та обовязки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Волинської області від 14.06.2017 року у справі № 903/935/15 за заявою ОСОБА_1 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби України у Волинській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Феміда-Інтер" про визнання банкрутом задоволено клопотання розпорядника майна ОСОБА_3 про затвердження звіту про нарахування основної грошової винагороди за здійснення ним повноважень розпорядника майна ТОВ фірма "Феміда-Інтер".

Затверджено звіт про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого ОСОБА_3 в розмірі двох мінімальних заробітних плат за здійснення ним повноважень розпорядника майна ТОВ фірма "Феміда-Інтер" за період з 28.09.2015 року по 05.05.2017 року в сумі 76 331 грн. 08 коп.

Присуджено до стягнення з ОСОБА_1 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області на користь арбітражного керуючого ОСОБА_3 грошову винагороду в сумі 76 331 грн. 08 коп. за виконання обовязків арбітражного керуючого (розпорядника майна) у справі № 903/935/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Феміда-Інтер".

Не погоджуючись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, кредитор - ОСОБА_1 об'єднана державна податкова інспекція Головного управління державної фіскальної служби України у Волинській області звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду Волинської області скасувати та прийняти нову ухвалу, якою стягнути з ТОВ "Феміда-Інтер" на користь арбітражного керуючого ОСОБА_3 грошову винагороду в сумі 76 331,08 грн. за виконання обовязків арбітражного керуючого (розпорядника майна) у справі № 903/935/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Феміда-Інтер".

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення господарським судом Волинської області норм матеріального та процесуального права.

Арбітражний керуючий - ОСОБА_3 у відзиві на апеляційну скаргу вважає оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду законною та обгрунтованою, а тому просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

В судове засідання представники кредиторів не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи положення ст.102 ГПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, а також те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про час і місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні.

Безпосередньо в судовому засіданні представник апелянта та арбітражний керуючий повністю підтримали вимоги та доводи, викладені відповідно в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника апелянта та арбітражного керуючого, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, ухвалу місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Волинської області від 28.09.2015 року порушено провадження у справі №903/935/15 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Феміда-Інтер", введено процедуру розпорядження майном боржника строком на 115 календарних днів, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого ОСОБА_3, встановлено розмір його грошової винагороди.

16.02.2017 року за результатами попереднього засідання затверджено реєстр вимог кредиторів боржника, в тому числі і вимоги ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Волинській області (43010, м.Луцьк, Київський майдан, 4, ) на загальну суму 16747286,38 грн. - вимоги третьої черги.

17 травня 2017 року арбітражний керуючий ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, у зв'язку з прийнятим рішенням комітету кредиторів від 05.05.2017 року, оформленим протоколом №2 (т.7, а.с.211).

Постановою господарського суду Волинської області від 14.06.2017 року у справі №903/935/15 припинено процедуру розпорядження майном ТОВ фірма "Феміда-Інтер", визнано товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Феміда-Інтер" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором ТОВ фірма "Феміда-Інтер" призначено арбітражного керуючого ОСОБА_3.

17 травня 2017 року арбітражний керуючий ОСОБА_3 звернувся з заявою про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого та їх стягнення з ініціюючого кредитора ОСОБА_1 ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області (т.7, а.с.210).

Місцевий господарський суд, розглянувши вказану заяву, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого ОСОБА_3 в розмірі двох мінімальних заробітних плат за здійснення ним повноважень розпорядника майна ТОВ фірма "Феміда-Інтер" за період з 28.09.2015 року по 05.05.2017 року в сумі 76 331 грн. 08 коп. та стягнення їх з ініціюючого кредитора.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до абз.3 ч.1 ст.98 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Законом.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 115 Закону про банкрутство передбачено, що арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна визначається в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень або в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до порушення провадження у справі про банкрутство, якщо такий розмір перевищує дві мінімальні заробітні плати. Розмір грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна не може перевищувати п'яти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень. Право вимоги грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень розпорядника майна боржника. Сплата грошової винагороди арбітражному керуючому (розпоряднику майна) здійснюється шляхом її авансування заявником (кредитором або боржником) у розмірі, зазначеному у цій частині. Сума авансового платежу вноситься на депозитний рахунок нотаріуса та виплачується арбітражному керуючому (розпоряднику майна) за кожний місяць виконання ним повноважень розпорядника майна.

Зазначені норми мають імперативний характер та не допускають інших варіантів вирішення питання оплати послуг розпорядника майна у справі про банкрутство. Аналогічна правова позиція викладена в п.37 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 року № 01-06/606/2013.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 28.09.2015 року у справі №903/935/15 розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого ОСОБА_3 та встановлено грошову винагороду розпоряднику майна в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень за рахунок коштів кредиторів шляхом авансування.

Відповідно до ч.7 ст.115 Закону про банкрутство, звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат доводиться кредиторам до відома та повинен бути схвалений або погоджений комітетом кредиторів. Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації подається арбітражним керуючим до господарського суду за п'ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

Таким чином, законодавством гарантовано право арбітражного керуючого, який виконує обов'язки розпорядника майна на оплату його послуг за рахунок ініціюючого кредитора. Разом з тим, звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути затверджене рішенням комітету кредиторів.

Згідно звіту № 1 від 05.05.2017 року арбітражним керуючим ОСОБА_3 нарахована грошова винагорода за виконання повноважень розпорядника майна у даній справі в розмірі двох мінімальних заробітних плат за період з 28.09.2015 року по 05.05.2017 року в сумі 76 331 грн. 08 коп. (т.7, а.с. 210).

Звіт розпорядника майна ОСОБА_3 затверджений на засіданні комітету кредиторів боржника 05.05.2017 року (т.7, а.с. 207-209).

Враховуючи викладене, місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць здійснення ним повноважень розпорядника майна ТОВ фірма "Феміда-Інтер" за період з 28.09.2015 року по 05.05.2017 року в сумі 76 331 грн. 08 коп.

При цьому, затверджуючи звіт розпорядника майна, місцевий господарський суд вірно виходив з того, що розпорядником майна ТОВ фірми "Феміда-Інтер", відповідно до ст.ст. 41, 46 Закону "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", виконано усі необхідні дії, передбачені законом: вжито всіх заходів на пошук, виявлення майна боржника, здійснено запити щодо виявлення майнових активів до спеціалізованих державних установ, які здійснюють реєстрацію та облік рухомого та нерухомого майна. Крім того, судами не встановлено наявність заперечень чи оскаржень податковим органом дій арбітражного керуючого ОСОБА_3 у процедурі розпорядження майном.

Заперечення ініціюючого кредитора щодо виплати грошової винагороди розпорядника майна за рахунок майна боржника, інших кредиторів суперечить Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Не внесення авансових платежів на депозитний рахунок нотаріуса не позбавляє обов'язку ініціюючого кредитора щодо оплати послуг розпорядника майна.

Згідно ст.115 Закону про банкрутство право вимоги такої оплати виникає в останній день кожного календарного місяця.

За змістом ст.ст. 44, 84 ГПК України витрати на оплату послуг арбітражного керуючого входять до складу судових витрат і їх стягнення повинно здійснюватись у справі, під час розгляду якої такі витрати виникли.

Згідно ст.43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Законодавцем у Законі України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" чітко встановлено джерело оплати грошової винагороди арбітражному керуючому, що виконує у справі про банкрутство повноваження розпорядника майна, а саме, така винагорода здійснюється особою, яка подала заяву про порушення справи про банкрутство (кредитор або боржник), шляхом авансування цієї грошової винагороди.

Таким чином, виключена можливість застосування положень ч.5 ст.115 Закону про банкрутство у випадку вирішення питання щодо джерела фінансування грошової винагороди розпоряднику майна.

Законодавець не ставить обов'язок оплати послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна) в залежність від майнового стану кожного кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), а також від джерел фінансування того чи іншого кредитора.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно розглянувши клопотання арбітражного керуючого про оплату його послуг розпорядника майна та витрат у процедурі розпорядження майном, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні матеріали справи та оцінивши надані докази, дійшов висновку про стягнення з Податкової інспекції, як ініціюючого кредитора, оплати послуг арбітражного керуючого в сумі 76 331,08 грн.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржником не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування ухвали місцевого господарського суду. Посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала господарського суду Волинської області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105,106 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби України у Волинській області залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Волинської області від 14.06.2017 року у справі №903/935/15 - залишити без змін.

2. Постанова оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Демидюк О.О.

Суддя Огороднік К.М.