ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2017 р. Справа № 917/238/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пуль О.А., суддя Тарасова І. В. , суддя Фоміна В. О.;

за участю секретаря Марченко В.О.,

за участю представників:

позивача - Власенко М.І. (дов.№2 від 01.06.2017), Тимошенко В.В. (дов.№1 від 05.01.2017), Біркуна А.А.(особисто),

відповідача - ОСОБА_4 (дов.№512 від 14.03.2017),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх.№1560П/2) на рішення господарського суду Полтавської області від 20.04.2017 у справі №917/238/17,

за позовом Обласного комунального виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Миргородводоканал", м.Миргород, Полтавська область,

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, м.Миргород, Полтавська область,

про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до господарського суду Полтавської області з позовною заявою, в якій просив втягнути з відповідача 19834,48 грн заборгованості за договором на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізації від 24.10.2011 №522/1.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 20.04.2017 (суддя Тимощенко О.М.) відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Позивач з рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати повністю рішення господарського суду Полтавської області від 20.04.2017 у справі №917/238/17 та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. Стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання апеляційної скарги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, не врахував умови пункту 5.5 договору, положення ст.11, 509, 525, 526, 610 Цивільного кодексу України, ст.174, 193, 216 Господарського кодексу України, а також норми Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення у населених пунктах України. Апелянт зазначив, що ФОП ОСОБА_5 всупереч умовам діючого договору №522/1 від 24.10.2011, у порушення ст.11 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» на свій розсуд самовільно користується послугами водокористування безобліково.

06.06.2017 від апелянта до суду надійшли доповнення (вх.№5860) до апеляційної скарги.

12.06.2017 від відповідача до суду надійшов відзив (вх.№6168) на апеляційну скаргу.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів Харківського апеляційного господарського суду від 13.06.2017 у зв'язку з відпусткою судді Тарасової І.В. для розгляду справи №922/238/17 сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Пуль О.А, судді Білоусової Я.О., судді Фоміної В.О.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 13.06.2017 розгляд справи відкладено на 04.07.2017 о 14:30 год.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів Харківського апеляційного господарського суду від 30.06.2017 у зв'язку з відпусткою судді Білоусової Я.О. для розгляду справи №922/238/17 сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Пуль О.А, судді Тарасової І.В., судді Фоміної В.О.

03.07.2017 від відповідача до суду надійшли доповнення (вх.№6944) до відзиву на апеляційну скаргу.

У судовому засіданні 04.07.2017 представники апелянта вимоги апеляційної скарги підтримали у повному обсязі та просили її задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважає її незаконною та необґрунтованою з підстав, зазначених у відзиві на апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, вислухавши в судовому засіданні пояснення уповноважених представників сторін, перевіривши повноту встановлення місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила.

24.10.2011 між Обласним комунальним виробничим підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Миргородводоканал" (водоканал) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5 (споживач) укладено договір №522/1 на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізації (а.с. 24-а.с.25) .

Умовами даного договору сторони погодили наступне:

- водоканал узяв на себе зобов'язання забезпечувати споживача питною водою, а також приймати від споживача стічні води, а споживач зобов'язався своєчасно оплачувати надані йому послуги за встановленими тарифами в термін передбачений цим договором (пункт 1.1. договору);

- облік кількості використаної води здійснюється за показниками водолічильників, які встановлюються працівниками водоканалу за кошти споживача згідно з технічними умовами водоканалу і "Правилами користування системи централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України" за адресою: АДРЕСА_1 (пункт 5.1. договору);

- споживач зобов'язаний забезпечити збереження власних приладів обліку. Ремонтувати, повіряти, міняти, налагоджувати та отримувати акт про готовність до експлуатації від водоканалу (пункт 3.2.8. договору);

- усі засоби обліку в обумовлені законодавством строки підлягають періодичній повірці. Повірка, ремонт та обслуговування засобів обліку, що належить споживачам, виконуються за їх рахунок. За період проведення держповірки кількість використаної води визначається за середньодобовою витратою за останні два розрахункові місяці за показаннями водолічильників. У випадку тривалої повірки понад місяць об'єм води визначається відповідно до пункту 3.3. цих правил до дня установки повіреного засобу обліку (пункт 5.5. договору);

- розрахунки за відпускання води з комунального водопроводу та їх водоспоживання, скидання та приймання стічних вод поводяться виключно у безготівковій формі у національній валюті України гривні, шляхом перерахування грошових коштів, вказаних у відповідних документах, на поточні рахунки відповідно до встановлених та затверджених тарифів (пункт 6.1. договору);

- споживач до 20 числа кожного місяця, здійснює платіж у сумі вартості 100% договірних величин споживання. Ненадходження коштів до 20 числа є відмовою від сплати і є законною підставою для нарахування споживачу згідно з пунктом 7.5. 5% штрафу та згідно з пунктом 7.2. пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ (пункт 6.3. договору);

- договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (пункт 10.3. договору).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач внаслідок неналежного виконання умов договору №522/1 про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації від 24.10.2011, укладеного між сторонами, у порушення вимог Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", Правил користування системи центрального комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказам Мінжитлокомунгоспу України від 27.06.2008 №190, не здійснив своєчасну повірку засобу обліку №029779, що встановлений за адресою: АДРЕСА_1. Позивачем направлено відповідачу припис вих.№534/05-2 від 19.05.2016, у якому зазначено, що термін повірки розрахункового засобу обліку №029779 закінчився і відповідачу необхідно у строк до 01.07.2016 повірити лічильник води. Оскільки припис відповідач не виконав і продовжує користуватись засобом обліку №029779, що встановлений за адресою АДРЕСА_1, позивачем здійснено розрахунок витрат води відповідно до пункту 5.5. договору та пунктів 5.14, 3.3. Правил користування (як безоблікового водокористування) за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин на добу. Розрахунок проведено позивачем за період з 10.07.2016 - 06.10.2016. Сума боргу за розрахунком склала 19834,48 грн, що відображено у розрахунках витрат за пропускною спроможністю труби воду, рахунках фактурах та актах здачі прийняття робіт, які разом з супровідними листами напрялися відповідачу для оплати (а.с.10-а.с.19).

Враховуючи, що відповідач заборгованість за виставленими рахунками на суму 19834,48 грн не сплатив, позивач звернувся з позовом до суду.

Згідно із ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Підставою виникнення господарських зобов'язань у даній справі є договір на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізації від 24.10.2011 № 522/1.

Відповідно до ст.19 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору з підприємствами, установами, організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням.

Порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення визначається та регулюється "Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України", які затверджені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 №190 (далі - правила).

Відповідно до пункту 1.1. правил - ці правила визначають порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України і є обов'язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб - підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об'єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод.

Згідно з пунктом 2.1 правил договірні відносини щодо користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення здійснюються виключно на договірних засадах відповідно до Законів України "Про питну воду та питне водопостачання" та "Про житлово-комунальні послуги".

Розрахунок за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюється на основі показів засобів обліку (пункт 3.1 правил).

Пунктом 5.1 правил передбачено, що облік відпущеної питної води та прийнятих стоків здійснюється виробником і споживачами засобами вимірювальної техніки, які занесені до Державного реєстру або пройшли державну метрологічну атестацію.

Згідно з пунктом 5.4 правил періодична повірка, обслуговування та ремонт засобів обліку проводяться відповідно до Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", а також інших нормативно-правових актів, які регулюють цю сферу діяльності. Засоби обліку, які виключені з державного реєстру в період експлуатації засобів обліку, можуть використовуватись до закінчення встановленого граничного строку служби, після чого здійснюється їх заміна.

Статтею 1 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" визначено, що періодична повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал).

Згідно з частиною 3 ст.17 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" суб'єкти господарювання зобов'язані своєчасно з дотриманням встановлених міжповірочних інтервалів подавати законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, на періодичну повірку.

Відповідно до пункту 5.14 правил усі засоби обліку в обумовлені законодавством строки підлягають періодичній повірці. Задовільні результати повірки підтверджують свідоцтвом про повірку або записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційної документації. Засоби обліку опломбовуються з нанесенням відбитка повірочного тавра в місцях, що передбачені експлуатаційною документацією. У випадку тривалості повірки понад місяць об'єм води визначається відповідно до п. 3.3 цих Правил до дня установки повіреного засобу обліку.

Повірка, ремонт та обслуговування засобів обліку, що належать споживачам (крім квартирних), виконуються за їх рахунок (пункт 5.15 правил).

Відповідно до пунктів 3.3., 3.4. правил у разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу. Розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць.

Пунктом 9.2.11 правил технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 05.07.1995 №30, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 21.07.1995 за №231/767, передбачено, що контроль за наявністю і станом обладнання засобів вимірювальної техніки для обліку відпущеної води, а також за дотриманням термінів їх періодичної повірки здійснюється працівниками абонентського відділу виробника послуг з водопостачання.

Отже, обов'язок своєчасно подавати засоби вимірювальної техніки на повірку покладено на споживача (відповідача), в той час як на водоканал покладено обов'язок контролювати наявність і стан обладнання засобів вимірювальної техніки для обліку відпущеної води, а також дотримання термінів їх періодичної повірки.

Водокористування вважається безобліковим, якщо споживач самовільно приєднався до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільно користується ними (пункт 3.2. правил).

Самовільне водоспоживання - це користування питною водою з міського водопроводу без дозволу виконавця та/або без оформлення необхідних документів (у тому числі без реєстрації у виконавця в якості споживача, ухилення чи відмова від укладення договору на надання послуг з водопостачання тощо).

Самовільне приєднання до систем водопостачання - приєднання до мереж централізованого комунального водопостачання, здійснене без письмового дозволу виконавця.

Отже, чинним законодавством не передбачено норми, відповідно до якої виробник послуг централізованого водопостачання та водовідведення у разі не проведення споживачем вчасно повірки засобу обліку води, має проводити розрахунок витрат води згідно з пунктом 3.3 правил, оскільки розрахунок витрат води згідно із зазначеним пунктом правил проводиться виробником у випадку, якщо споживач самовільно (тобто без укладення договору) приєднався до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільно користується ними.

Матеріалами справи підтверджується наявність між сторонами господарських правовідносин, які виникли на підставі договору від 24.10.2011, облік здійснюється за встановленим лічильником, попередня повірка проводилася у 2013 році.

Доказів самовільного приєднання відповідача до системи водопостачання або самовільного водокористування матеріали справи не містять.

За таких обставин позивачем без достатніх правових підстав застосовано до відповідача пункти 3.3., 5.14 правил при розрахунку за постачання питної води та приймання стічних вод.

Посилання позивача на пункт 5.5. договору також є необґрунтованим, оскільки положеннями вказаного пункту сторони передбачили порядок обрахунку об'єму води за перевищення тривалості повірки приладу обліку, а не за порушення строків подачі ними засобів вимірювальної техніки на повірку, що має місце в даному випадку.

Жодним доказом позивачем не доведено факту знаходження приладу обліку на повірці з 14.06.2017.

У ході судового розгляду справи представники сторін підтвердили, що повірка на даний час так і не розпочалася.

Заперечення відповідача щодо того, що договір від 24.10.2011 укладений з ОСОБА_5 як з громадянином, не береться колегією суддів до уваги, оскільки такі доводи спростовуються матеріалами справи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів зазначає, що твердження позивача про те, що відповідач здійснює протиправне безоблікове водокористування не відповідає обставинам справи, висновок господарського суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову є обґрунтованим, а тому підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

Згідно зі статтею 32 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Стаття 33 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно зі статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

За таких підстав, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі, не знайшли підтвердження у ході судового розгляду, тоді як господарським судом першої інстанції у повній мірі з'ясовані та правильно оцінені обставини у справі та прийняте ним рішення є законним та обґрунтованим, у зв'язку з чим підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги колегія суддів не убачає. Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції не було допущено порушень норм процесуального права, які є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, пунктом 1 ст.103, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Обласного комунального виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Миргородводоканал" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 20.04.2017 у справі №917/238/17 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 07.07.2017 року.

Головуючий суддя О.А.Пуль

Суддя І.В.Тарасова

Суддя В.О.Фоміна