РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2017№910/6694/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство

"Побутрембудматеріали-1"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія

«Капітал і традиції»

про стягнення 259 482,33 грн. та зобов'язання вчинити дії

Суддя Літвінова М.Є.

Представники сторін:

від позивачa: Рижий М.М. - довіреність № 1 від 20.04.2017;

від відповідача: не з'явився.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 12 липня 2017 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Побутрембудматеріали-1" (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Капітал і традиції" (далі - відповідач) про стягнення 259 482,33 грн., в тому числі 118 500,00 грн. основного боргу, 6 375,00 грн. інфляційних втрат, 2 607,33 грн. 3 % річних, 132 000,00 грн. неустойки та зобов'язання звільнити об'єкт оренди.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за Договором оренди нерухомого майна № 6 від 01.02.2015 року в частині здійснення оплати орендних платежів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.04.2017 порушено провадження у справі № 910/6694/17, розгляд справи призначено на 29.05.2017 року.

25.05.2017 та 26.05.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

Представник відповідача в судове засідання 29.05.2017 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.05.2017 на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено на 19.06.2017.

У судове засідання 19.06.2017 року представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача у судовому засіданні 19.06.2017 подав клопотання про продовження строку вирішення спору на 15 днів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.06.2017 на підставі статей 69, 77 Господарського процесуального кодексу України продовжено строк розгляду спору на п'ятнадцять днів та відкладено розгляд справи на 03.07.2017.

У судове засідання 03.07.2017 представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст. 77 ГПК України у судовому засіданні 03.07.2017 року винесено ухвалу про відкладення розгляду справи на 12.07.2017 року.

07.07.2017 року представник позивача через відділ діловодства господарського суду міста Києва надав документи на виконання вимог ухвали суду.

У судовому засіданні 12.07.2017 року представник позивача надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача у судове засідання 12.07.2017 року не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином.

Місцезнаходження відповідача за адресою: 04070, м. Київ, вулиця Борисоглібська, будинок 11, офіс 409 на яку було відправлено ухвали суду підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та вказана в позові.

У відповідності з положеннями пункту 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається за повідомленою сторонами господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.02.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Побутрембудматеріали-1" (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Капітал і традиції" (орендатор) укладено Договір оренди нерухомого майна № 6 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору предметом цього Договору є строкова передача в користування на оплатній основі групи нежитлових приміщень №3/1, які належить орендодавцю, загальною площею 62,5 кв.м., 3 поверх, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Борисоглібська, 15 літера Г.

Згідно п. 2.1. Договору передача об'єкта нерухомості здійснюється уповноваженими представниками сторін згідно Акта прийому-передачі.

Пунктом 2.2. Договору прийом-передача об'єкту нерухомості в користування орендаря здійснюється складанням та підписанням Акту прийому-передачі нежитлового приміщення, який є Додатком № 1 до цього Договору, в якому зазначається технічний стан приміщення, встановлене в ньому обладнання, можливість нормального функціонування систем, комунікацій, відповідність приміщення плану, зазначеному в Додатку № 2 до Договору та інші відомості. Акт підписується уповноваженими представниками сторін та скріплюється їхніми печатками ї є невід'ємною частиною цього Договору.

Право користування об'єктом нерухомості виникає у орендаря з моменту підписання Акту прийому-передачі нежитлового приміщення. Нарахування орендної плати, інших платежів (окрім гарантійного), передбачених цим Договором та обов'язки орендаря щодо їх сплати виникають з моменту передачі об'єкта нерухомості за Актом прийому-передачі нежитлового приміщення (п. 2.3. Договору).

Згідно п. 3.2.1. Договору орендодавець має право вимагати розірвання Договору і відшкодування збитків у випадку, якщо орендар використовує об'єкт нерухомості не за призначенням або з порушенням умов Договору.

Відповідно до п. 3.3.4. Договору орендар зобов'язується незалежно від наслідків господарської діяльності, дотримуватися умов даного Договору відносно своєчасності і повноти внесення орендної плати і інших платежів.

За домовленістю сторін щомісячна плата за користування об'єктом нерухомості (орендна плата) вноситься у грошовій формі. Незалежно від наслідків господарської діяльності, орендар за кожний місяць користування об'єктом нерухомості сплачує орендодавцеві орендну плату у розмірі 15 000,00 грн. (п. 4.1. Договору).

Згідно п. 4.1.1. Договору орендар сплачує орендодавцю авансом на протязі 5 (п'яти) днів з моменту виставлення орендодавцем рахунків за перший місяць оренди та гарантійний платіж за останній місяць оренди в розмірі орендної плати.

Відповідно до п. 4.1.2. Договору нарахування орендної плати починається з моменту фактичного використання об'єкта нерухомості відповідно до Акту прийому-передачі нежитлового приміщення, підписаного сторонами.

Пунктом 4.2. Договору сторони погодили, що орендна плата за користування об'єктом нерухомості сплачується орендарем щомісяця не пізніше 10 (десятого) числа поточного місяця на поточний рахунок орендодавця.

В щомісячну плату за користування об'єктом нерухомості (орендна плата) входить вартість фактично спожитих комунальних послуг та послуг Інтернету, які відносяться до об'єкта нерухомості, та які оплачуються орендодавцем за окремими договорами з відповідними організаціями по встановлених тарифах, а також витрати орендодавця по оплаті послуг технічного обслуговування інженерного обладнання, охоронної та пожежної сигналізації та прибирання місць загального користування (п. 4.6. Договору).

Згідно п. 5.1. Договору цей Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і укладений на 1 рік.

Відповідно до пунктів 5.1.1., 5.1.2. Договору моментом фактичного використання об'єкта нерухомості за даним Договором є підписання сторонами Акту прийому-передачі нежитлового приміщення. Моментом закінчення фактичного використання об'єкта нерухомості за даним Договором є підписання сторонами Акту здачі нежитлового приміщення.

Пунктом 5.6. Договору сторони погодили, що цей Договір вважається продовженим на той же строк і на тих же умовах, у випадку відсутності заяви однієї зі сторін про припинення або зміну умов Договору протягом одного місяця після закінчення строку дії Договору.

Згідно Акту прийому-передачі приміщення від 01.02.2015 року орендодавець передав, а орендатор прийняв в тимчасове платне користування приміщення за адресою: м. Київ, вул. Борисоглібська, 15-Г, розташоване на 3 поверсі будівлі, загальною площею 62,5 кв.м.

Додатковою угодою від 01.03.2016 року до Договору сторони погодили, що розмір орендної плати за весь об'єкт, що орендується, у цілому складає 16 500,00 грн. за місяць в т.ч. ПДВ 2 750,00 грн.

Позивач зазначає, що з липня 2016 року по лютий 2017 року відповідач не у повному обсязі здійснював оплату орендної плати, внаслідок чого за останнім рахується заборгованість в розмірі 118 500,00 грн. основного боргу.

Листом № 16 від 25.10.2016 року позивач запропонував відповідачу погасити наявну заборгованість за Договором. Позивач повідомив відповідача, що у випадку не погашення заборгованості, вимушений буде розірвати договір.

Листом № 20 від 12.12.2016 року позивач повідомив відповідача про дострокове розірвання договору з 01.12.2016 року.

Повідомлення про розірвання Договору отримано відповідачем 15.12.2016 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

В подальшому позивач звернувся до відповідача з претензією № 5 від 20.03.2017 року про сплату орендної плати, штрафних санкцій та звільнення орендованого приміщення.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, на подання відзиву на позов, жодних заперечень на спростування наведених позивачем обставин суду не надав.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно частини 6 статті 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Частиною 1 статті 763 Цивільного кодексу України передбачено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується із положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України, якими передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується факт передачі майна в оренду, користування ним відповідачем у спірний період та існування за відповідачем станом на момент звернення позивача до суду заборгованості зі сплати орендної плати у розмірі 118 500,00 грн.

Частинами 1, 4 статті 286 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень статті 530 Цивільного кодексу України, враховуючи умови п. 4.2. Договору, строк виконання грошового зобов'язання відповідача по сплаті орендних платежів за договором на момент розгляду справи настав.

Частиною 3 статті 285 Господарського кодексу України визначено, що одним із основних обов'язків орендаря є внесення орендної плати своєчасно і в повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

За таких обставин, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті орендних платежів у розмірі 118 500,00 грн. є правомірними та обґрунтованими.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 6 375,00 грн. інфляційних втрат, 2 607,33 грн. 3 % річних та 132 000,00 грн. неустойки.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з п. 4.1. постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 17 грудня 2013 року №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 6 375,00 грн. інфляційних втрат та 2 607,33 грн. 3 % річних нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача 132 000,00 грн. неустойки слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Судом встановлено, що листом № 20 від 12.12.2016 року позивач повідомив відповідача про дострокове розірвання договору. Повідомлення про розірвання Договору отримано відповідачем 15.12.2016 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що Договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору, а саме з 15.12.2016 року.

Згідно ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Здійснивши перерахунок неустойки наданий позивачем, суд дійшов висновку, що зазначені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі 117 096,77 грн. (з 15.12.2016 року по березень 2017 року) за розрахунком суду.

Згідно з ч. 2 ст. 795 ЦК України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Суду не надано доказу повернення відповідачем позивачу об'єкту оренди.

Враховуючи те, що Договір є таким що припинив свою дію, то відповідач на підставі приписів ч. 1 ст. 785 ЦК України зобов'язаний повернути об'єкт оренди позивачу, а тому позовні вимоги про зобов'язання відповідача звільнити об'єкт оренди є нормативно та документально доведені та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Таким чином, обов'язок доказування законодавчо покладено на сторони. Це стосується відповідача, який мав довести суду, що він зобов'язання за договором оренди виконав своєчасно та в повному обсязі, відповідно до їх умов.

Відповідачем не було надано суду доказів в спростування обставин, викладених у позові.

Згідно з статтею 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись статтями 4, 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Капітал і традиції» (04070, м. Київ, вулиця Борисоглібська, будинок 11, офіс 409, ідентифікаційний код 37332850) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Побутрембудматеріали-1" (04070, м. Київ, вулиця Борисоглібська, будинок 15, ідентифікаційний код 39070735) 118 500 (сто вісімнадцять тисяч п'ятсот) грн. 00 коп. основного боргу, 6 375 (шість тисяч триста сімдесят п'ять) грн. 00 коп. інфляційних втрат, 2 607 (дві тисячі шістсот сім) грн. 33 коп. 3 % річних, 117 096 (сто сімнадцять тисяч дев'яносто шість) грн. 77 коп. неустойки, 5 268 (п'ять тисяч двісті шістдесят вісім) грн. 68 коп. судового збору.

3.Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Капітал і традиції» (04070, м. Київ, вулиця Борисоглібська, будинок 11, офіс 409, ідентифікаційний код 37332850) звільнити групу нежитлових приміщень № 3/1 загальною площею 62,5 кв.м., на третьому поверсі, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Борисоглібська, 15, літера Г з підписанням між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Капітал і традиції» (04070, м. Київ, вулиця Борисоглібська, будинок 11, офіс 409, ідентифікаційний код 37332850) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Побутрембудматеріали-1" (04070, м. Київ, вулиця Борисоглібська, будинок 15, ідентифікаційний код 39070735) Акту прийому-передачі.

4.У іншій частині позову - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 17.07.2017

Суддя М.Є. Літвінова