ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2017 року Справа № 915/362/17

Господарський суд Миколаївської області у складі

судді Корицької В.О.,

при секретарі судового засідання Берко О.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Кравцов О.В., довіреність № 28/4 від 28.04.2017 року, Людаєв В.В., довіреність № 27/4 від 27.04.2017 року,

від відповідача: Зимов С.А., директор,

від третьої особи-1 представник не з'явився,

від третьої особи-2: Усенко А.М., довіреність № 17/01 від 03.01.2017 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Роскосметика",

пр. Жовтневий, 47, кв. 3, м. Миколаїв, 54018 (ідентифікаційний код 31613817),

до Приватного підприємства "Евако",

54025, м. Миколаїв, вул. Гагаріна, 25 (ідентифікаційний код 36881204),

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача

ОСОБА_7,

54024, АДРЕСА_2,

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Провідна",

03049, м. Київ, пр. Повітрофлотський, 25,

про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Роскосметика" звернулось до Господарського суду Миколаївської області із позовом до Приватного підприємства "Евако", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_7, про стягнення грошових коштів у сумі 22 005,20 грн., з яких:

- 20 305,20 грн. - вартість заміни залізобетонної опори лінії електропередач,

- 1 700,00 грн. - вартість технічного висновку №01/02/2017/3.

Ухвалою суду від 25.04.2017 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначений на 10.05.2017 року.

Ухвалою суду від 10.05.2017 року розгляд справи відкладений на 06.06.2017 року у зв'язку з неявкою у судове засідання представника відповідача та третьої особи.

Ухвалою суду від 06.06.2017 року розгляд справи відкладений на 14.06.2017 року у зв'язку з неявкою у судове засідання третьої особи, залучено до участі в справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Провідна" (03049, м. Київ, пр. Повітрофлотський, 25).

Ухвалою суду від 14.06.2017 року розгляд справи відкладений на 21.06.2017 року у зв'язку з неявкою у судове засідання представників третіх осіб та за клопотанням представника відповідача.

Ухвалою суду від 21.06.2017 року розгляд справи відкладений на 04.07.2017 року у зв'язку з неявкою у судове засідання представника відповідача та третьої особи-1.

Представником позивача у судовому засіданні 04.07.2017 року заявлене клопотання про зменшення розміру позовних вимог, відповідно з яким просить стягнути на користь позивача:

- 1 700,00 грн. - вартість технічного висновку №01/02/2017/3;

- 1600 грн. судових витрат;

- 3000 грн. витрат на оплату послуг адвоката.

Вказані позовні вимоги прийняті судом до розгляду.

04.07.2017 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представники позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Роскосметика" у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Представник відповідача Приватного підприємства "Евако" у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, посилаючись на необґрунтованість позовних вимог.

Представник третьої особи-2 Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" зазначив, що вартість робіт з технічного обстеження та виготовлення документації у розмірі 1 700,00 грн. не входить до складу прямого збитку, а тому не може бути відшкодована страховиком.

Третя особа-1 ОСОБА_7 у судове засідання не з'явився, явку повноважного представника не забезпечив.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо документальних доказів для вирішення спору по суті, справа розглядається за відсутності третьої особи-1.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи-2, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

12.01.2017 року інспектором патрульної поліції у м. Миколаєві лейтенантом поліції Булгаровим Д.В. складено протокол про адміністративне правопорушення № 143084 серії БР (а.с. 12-13) відносно ОСОБА_7 (третя особа), який, керуючи транспортним засобом КАМАЗ 53213, державний номерний знак НОМЕР_1 (транспортний засіб), що належить Приватному підприємству (ПП) "Евако", ідентифікаційний код 36881204 (відповідач), здійснив зіткнення з залізобетонною опорою лінії електропередач (страховий випадок) на території Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "Роскосметика", ідентифікаційний код 31613817 (позивач) за адресою підприємства: вул. Казарського, 3/2, м. Миколаїв.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31.01.2017 року у справі № 3/489/286/17 ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. При цьому, як зазначено у постанові, ОСОБА_7 факт вчинення правопорушення визнав. (а.с. 79)

19.12.2016 року між ПП "Евако", як страхувальником, та Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Провідна", як страховиком, підписаний Поліс № АК/5354957 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс № АК/5354957 від 19.12.2006 року), відповідно до якого забезпеченим транспортним засобом є КАМАЗ 53213, номерної знак НОМЕР_1 (а.с. 82). Поліс діє з 22.12.2016 року до 21.12.2017 року.

Пошкоджена залізобетонна опора лінії електропередач (інв. № F 424/1) знаходиться на балансі ТОВ "Роскосметика", що підтверджено інформацією, наданою директором підприємства (вих. № 18/04-2017 від 18.04.2017 року) (а.с. 23).

16.01.2017 року між позивачем (замовник) та ТОВ "УКРЕНЕРГОРЕСУРС ЛТД" (виконавець) був укладений договір на надання робіт з технічного обстеження № 01/02/2017-3, відповідно до п. 1 якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання виконання проектних робіт по об'єкту "Технічне обстеження залізобетонної опори лінії електропередач на території ТОВ "Роскосметика" в м. Миколаєві" вул. Казарського, 3/2, яка була пошкоджена відповідно схем місця ДТП від 12.01.2017 року (а.с. 30-31). Відповідно до п. 2.1 зазначеного договору вартість робіт складає 1 700,00 грн. Вказана сума була сплачена позивачем виконавцю 02.02.2017 року, про що свідчить платіжне доручення № 1497 (а.с. 32).

Згідно технічного обстеження №01/02/2017-3 експерта ТОВ "УКРЕНЕРГОРЕСУРС ЛТД" Сікорського Валерія Антоновича встановлено, що в результаті зіткнення (ДТП) залізобетонна опора лінії електропередач отримала пошкодження, які вимагають її заміни, оскільки технічний стан залізобетонної опори визнається аварійним (а.с. 15-22).

У відповідності із «Договірною ціною на заміну залізобетонної опори лінії електропередач на території ТОВ «Роскосметика» за адресою: м. Миколаїв, вул. Казарського, 3/2 (а.с. 24-25)», «Локальним кошторисом на будівельні роботи» (а.с. 26-27) та «Під сумковою відомістю ресурсів» (а.с. 28-29), складеними підрядником ТОВ «Миколаїв Телекомбуд», вартість заміни залізобетонної опори лінії електропередач складає 20 305,20 грн. (16 921,00 грн. + ПДВ 3 384,20 грн.).

23.02.2017 року позивач направив на адресу відповідача письмову вимогу про відшкодування майнової шкоди в сумі 22 005,20 грн. (20 305,20 + 1 700,00), проте вказана вимога повернута поштовою установою на адресу позивача у зв'язку з закінченням встановленого терміну зберігання (а.с. 33-36).

ОСОБА_7 є працівником Приватного підприємства "Евако" і під час ДТП виконував свої трудові обов'язки, що не заперечується відповідачем.

05.04.2017 року позивач звернувся до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" про відшкодування майнової шкоди в сумі 22 005,20 грн., завданої у зв'язку з настанням страхового випадку, на підставі Полісу № АК/5354957 від 19.12.2006 року (а.с. 78).

На замовлення Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" суб'єктом оціночної діяльності ТОВ "АЙ ЕКСПЕРТ" було складено Звіт № 29/0617 від 18.06.2017 року про незалежну оцінку вартості матеріального збитку майна за адресою: вул. Казарського, 3/2, м. Миколаїв, відповідно до якого вартість майнового збитку становить 16 555,00 грн. (а.с. 118-126)

Як вбачається із платіжного доручення №0030975 від 03.07.2017 року шкода у сумі 16 555, 00 грн. сплачена страховиком в повному обсязі на користь потерпілої сторони -позивача.

Враховуючи викладене, ТОВ «Роскосметика» просить стягнути з відповідача вартість проведеного технічного обстеження та судові витрати.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до абз. 1 п. 4 постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до абз. 3 п. 6 постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є в тому числі втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»:

22.1. У разі настання страхового випадку страховик у межах

страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у

встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну

внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну

третьої особи.

22.2. Відповідно до цього Закону потерпілим - юридичним

особам страховик, а у випадках, передбачених цим Законом, - МТСБУ

відшкодовує виключно шкоду, заподіяну майну.

Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди

майну потерпілого, - це шкода, пов'язана:

- з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу;

- з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд,

технічних засобів регулювання руху;

- з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого;

- з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих

у результаті дорожньо-транспортної пригоди;

- з пошкодженням транспортного засобу, використаного для

доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи

забрудненням салону цього транспортного засобу;

- з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо транспортної пригоди. (ст. 28)

33.3. Водії та власники транспортних засобів, причетних до

дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна

зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у

такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної

пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком

(у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ)

представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також

забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна

(транспортних засобів).

Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов'язку

збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому

стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної

пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів

після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41

цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну

пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.

34.2. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

34.3. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених

статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк,

потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або

експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у

випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ)

зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення

експертизи (дослідження).

34.4. Для визначення причин настання страхового випадку та

розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники.

Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні

комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні

комісари чи експерти.

35.1. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи

інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом

30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну

пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41

цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

З аналізу вказаного законодавства вбачається, що особа (потерпіла сторона), яка має право на відшкодування збитків, завданих її майну, звертається до страховика із вимогою про виплату страхового відшкодування. Страховик зобов'язаний протягом 10 робочих днів з моменту отримання такої заяви направити свого представника (працівника, аварійного комісара або

експерта) до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення розміру збитків. Якщо представник страховика не з'явився у визначений строк,

потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або

експерта для визначення розміру шкоди.

Згідно матеріалів справи вбачається, що позивач 05.04.2017 року звернувся до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" про відшкодування майнової шкоди в сумі 22 005,20 грн., завданої у зв'язку з настанням страхового випадку, на підставі Полісу № АК/5354957 від 19.12.2006 року (а.с. 78).

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Провідна" 11.04.2017 року направило для огляду пошкодженого майна свого спеціаліста, який склав Акт огляду від 11.04.2017 року. (а.с. 172)

На замовлення страховика суб'єктом оціночної діяльності ТОВ "АЙ ЕКСПЕРТ" було складено Звіт № 29/0617 від 18.06.2017 року про незалежну оцінку вартості матеріального збитку майна за адресою: вул. Казарського, 3/2, м. Миколаїв, відповідно до якого вартість майнового збитку становить 16 555,00 грн. (а.с. 118-126)

Як вбачається із платіжного доручення №0030975 від 03.07.2017 року шкода у сумі 16 555, 00 грн. сплачена страховиком в повному обсязі на користь позивача.

Отже, страховиком у передбачені законом строки здійснений огляд та оцінка спричиненого збитку.

Технічне обстеження №01/02/2017-3 експерта ТОВ "УКРЕНЕРГОРЕСУРС ЛТД" Сікорського Валерія Антоновича здійснено позивачем на власний розсуд та, крім того, не містить інформації про розмір шкоди, в той час як закон визначає непрямі збитки, які підлягають відшкодуванню винною особою або страховиком, у вигляді експертного висновку (звіту) із зазначенням розміру нанесених збитків.

В той же час, технічним обстеженням №01/02/2017-3 експерта ТОВ "УКРЕНЕРГОРЕСУРС ЛТД" Сікорського Валерія Антоновича встановлено, що в результаті зіткнення (ДТП) залізобетонна опора лінії електропередач отримала пошкодження, які вимагають її заміни, оскільки технічний стан залізобетонної опори визнається аварійним (а.с. 15-22).

Пояснення позивача про те, що вказане технічне обстеження встановило факт необхідності заміни опори електропередач на нову та дало можливість встановити розмір збитків, розрахованих підрядником ТОВ «Миколаїв Телекомбуд», відхиляються судом з огляду на таке.

Як вбачається із технічного обстеження його метою було встановлення технічного стану опори із застосуванням ДБН та ДСТУ.

В той же час, суб'єктом оціночної діяльності ТОВ "АЙ ЕКСПЕРТ" експертом Михайлюком Олександром Олександровичем у своєму Звіті № 29/0617 від 18.06.2017 року використаний витратний (майновий) підхід для оцінки вартості матеріального збитку майна за адресою: вул. Казарського, 3/2, м. Миколаїв та встановлений розмір спричиненої шкоди.

Отже, для встановлення розміру шкоди, нанесеної майну потерпілого, встановлення технічного стану опори не є обов'язковим. Розмір шкоди визначається застосуванням експертом різних методів дослідження при встановлені розміру завданих збитків.

Крім того, суд зауважує, що із змісту технічного обстеження №01/02/2017-3 (розділ 1.3. Класифікація і причини виникнення дефектів і ушкоджень в залізобетонній опорі (а.с. 19)) вбачається, що підставою для висновку про заміну опори на нову, окрім сколу бетону у зв'язку із механічним впливом (ДТП), стали такі види дефектів і ушкоджень та їх причини як: 1. волосяні тріщини уздовж арматури, слід ржавчини на поверхні бетону (спричинені корозією арматури (шар корозії не більше 0,5 мм) при втраті бетоном захисних властивостей. Розкол бетону при порушені зчеплення арматури); 2. тріщини вздовж арматурних стрижнів не більше 3 мм (спричинені корозією арматури із волосяних тріщин. Товщина продуктів корозії не більше 3 мм); 3. відшарування захисного шару бетону (спричинене корозією арматури (у подальшому розвиток дефектів)).

Отже, судячи із змісту технічного обстеження, вбачається, що опора отримала пошкодження під час ДТП 12.01.2017 року у вигляді сколу бетону та відхилення по вертикалі.

Однак, висновок (а.с. 20) містить у своєму змісті імперативне положення про те, що технічний стан залізобетонної опори по зовнішнім ознакам, отриманим в результаті наїзду автомобіля (з врахуванням можливих наслідків), визнається аварійним. Необхідна заміна.

В той же час, не зрозумілим залишається технічний стан опори, яка мала безліч дефектів, наслідками яких є втрата несучої здатності (а.с. 19), до ДТП.

З експертного дослідження не можливо встановити, що опора до ДТП була у задовільному стані (не аварійна) і саме у зв'язку із ДТП потребує заміни на нову.

Із змісту технічного обстеження вбачається, що саме існуючі дефекти, пов'язані із корозією, які існували до ДТП, вкупі із пошкодженнями, спричиненими в результаті ДТП, стали причиною аварійності опори та необхідності її заміни, а не виключно ДТП.

Експертний висновок не містить також висновку про фізичний та функціональний знос пошкодженого майна.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Вказаною нормою обов'язок доказування покладений на сторони процесу. Доказування полягає у поданні доказів сторонами та доведенні їх переконливості суду.

Враховуючи викладене, у задоволені позовних вимог в частині стягнення вартості робіт з технічного обстеження у розмірі 1 700,00 грн. слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір при відмові в позові покладається на позивача.

Щодо вимоги позивача про відшкодування витрат на оплату правової допомоги адвоката в сумі 3 000,00 грн. необхідно зазначити наступне.

Частиною першою статті 44 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при відмові в позові - на позивача.

Судом також враховано наступне.

Відповідно до пункту 6.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК України.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

За змістом частини третьої статті 48 та частини п'ятої статті 49 Господарського процесуального кодексу України у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі. Аналогічну правову позицію викладено у Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 N 6-рп/2013 у справі N 1-4/2013.

Позивач в підтвердження понесених витрат на послуги адвоката подав суду копії таких документів:

1. Договір про надання правової допомоги №32 від 24.04.2017 року, укладений між ТОВ «Роскосметика» та Адвокатським об'єднанням «Адвокатська фірма «Правозахисник», в особі президента Бєліка С. В., відповідно до умов якого ТОВ «Роскосметика» доручає, а адвокат приймає на себе зобов'язання надати Клієнту правові послуги, пов'язані з представництвом інтересів клієнта в господарському суді Миколаївської області у зв'язку із розглядом позову клієнта до ПП «Евако» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок пошкодження транспортним засобом КАМАЗ 53213, номерний знак НОМЕР_1, що належить ПП «Евако», залізобетонної опори лінії електропередач та території ТОВ «Роскосметика» за адресою: м. Миколаїв, вул. Казарського, 3/2.

Відповідно до договору адвокат має право: представляти права та законні інтереси Клієнта в судах загальної юрисдикції з усіма правами сторони, передбаченими Цивільним процесуальним кодексом України, Господарським процесуальним кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України, Кодексом України про адміністративні правопорушення; виконувати інші дії, передбачені законодавством України в інтересах Клієнта; оскаржувати судові рішення (ухвали) до апеляційних та касаційних судових інстанцій з правом їх підпису. (а.с. 83).

2. Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 604 від 15.05.2010 року, відповідно до якого Бєлік С.В. має право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 96).

3. Ордер серії МК 325806, виданий на підставі договору про правову допомогу №32 від 24.04.2017 року. (а.с. 95)

4. Платіжне доручення № 21 від 24.04.2017 року, відповідно до якого ТОВ "Роскосметика" сплатило 3 000, 00 грн. за надання правової допомоги за договором №32 від 24.04.2017 року (а.с. 85).

Судом також встановлено наступне.

Позовна заява вх. № 6009/17 від 24.04.2017 року підписана директором ТОВ "Роскосметика" Дубовиком М.В. (а.с. 3-6).

Крім того, представниками позивача ТОВ "Роскосметика" неодноразово подавались клопотання, а саме:

- клопотання вх. № 7939/17 від 06.06.2017 року (а.с. 77), підписане представником Людаєвим В.В., який діє на підставі довіреності № 27/4 від 27.04.2017 року (а.с. 63).

- клопотання вх. № 8935/17 від 21.06.2017 року (а.с. 182) та вх. № 9534/17 від 04.07.2017 року (а.с. 195) підписані представником позивача Людаєвим В.В.

Також, з матеріалів справи вбачається, що на підставі заяви вх. № 6774/17 від 04.05.2017 року (а.с. 59) з матеріалами справи знайомився представник позивача Бєлобородов А.А., який діє на підставі довіреності № 29/4 від 29.04.2017 року (а.с. 64-65).

У судових засіданнях від позивача ТОВ "Роскосметика" приймали участь Кравцов О.В., Людаєв В.В. та Бєлобородов А.А., що підтверджується протоколами судових засідань.

Кравцов О.В. брав участь у справі на підставі довіреності № 28/4 від 28.04.2017 року (а.с. 61).

Людаєв В.В. брав участь у справі на підставі довіреності № 27/4 від 27.04.2017 року (а.с. 63).

Бєлобородов А.А. брав участь у справі на підставі довіреності № 29/4 від 29.04.2017 року (а.с. 64-65).

Адвокат Бєлік С.В. приймав участь у судових засіданнях 10.05.2017 року (а.с. 68), 06.06.2017 року (а.с. 87) та 14.06.2017 року (а.с. 100), проте жодного разу з приводу заявлених позовних вимог не висловився, клопотань не заявляв, щодо суті спору свою позицію не повідомив, доказів не надавав.

Таким чином, у справі відсутні документи за підписом адвоката Бєліка С.В., жодного документального підтвердження того, що адвокат Бєлік С.В. надавав ТОВ "Роскосметика" правову допомогу саме по даній справі позивачем не надано, присутність адвоката Бєліка С.В. на судових засіданнях була формальною, у зв'язку з чим підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на послуги адвоката відсутні.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 84 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги до канцелярії господарського суду Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а у випадку проголошення судом вступної та резолютивної частин рішення - з дня підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складений 10.07.2017 року.

Суддя В.О. Корицька