ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

03 червня 2017 р. Справа № 902/404/17

Господарський суд Вінницької області в складі головуючої судді Нешик О.С., при секретарі судового засідання Павловій Т.С., розглянувши матеріали справи

за позовом агрокооперативу приватних пайовиків "Перемога", с.Летківка Тростянецького району Вінницької області

до Летківської сільської ради, с.Летківка Тростянецького району Вінницької області

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача - сільськогосподарського кооперативу "КСП "Перемога", с.Летківка Тростянецького району Вінницької області та громадської організації "Подільський центр протидії корупції", м.Вінниця

про визнання незаконним та скасування рішення

за участю представників:

позивача: ОСОБА_1 довіреність (б/н від 31.05.2017 року);

ОСОБА_2 довіреність (б/н від 31.05.2017 року);

ОСОБА_3 довіреність (б/н від 31.05.2017 року);

ОСОБА_4 довіреність (б/н від 31.05.2017 року);

відповідача: ОСОБА_5 - сільський голова;

третьої особи - Громадська організація "Подільський центр протидії корупції": не з`явився;

третьої особи - СВК КСП "Перемога": ОСОБА_6, довіреність (б/н від 18.10.2016 року)

В С Т А Н О В И В :

Агрокооператив приватних пайовиків "Перемога" звернувся до господарського суду Вінницької області з позовом про визнання незаконним та скасування рішення Летківської сільської ради 8 сесії 7 скликання від 13.10.2016 року "Про використання об'єкта водного фонду".

Ухвалою суду від 10.05.2017 за вказаним позовом порушено провадження у справі №902/404/17, слухання справи призначено на 01.06.2017.

Ухвалою суду від 01.06.2017 залучено до участі у розгляді справи в якості третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача - сільськогосподарський кооператив "КСП "Перемога" та громадську організацію "Подільський центр протидії корупції".

В зв'язку з необхідністю у витребуванні нових доказів, 01.06.2017 в судовому засіданні оголошувалась перерва до 29.06.2017 року.

19.06.2017 року через канцелярію суду надійшли письмові пояснення представника третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача - сільськогосподарського кооперативу "КСП "Перемога". В даних поясненнях представник третьої особи просить відмовити в задоволенні позову, зокрема посилаючись на те, що з 2005 по 2015 рік діяв договір оренди земельної ділянки водного фонду між Летківською сільською радою та агрокооперативом приватних пайовиків "Перемога". Проте, на думку представника третьої особи, вказаний договір оренди не поновлено відповідно до вимог ст. 33 Закону України "Про оренду землі". Останній наголошував на припиненні договору оренди об'єкту водного фонду з агрокооперативом приватних пайовиків "Перемога" на підставі закону. Зазначає також, що оспорюваним рішенням відповідач, як орендодавець, вирішив продовжити дію договору оренди лише за умови приведення орендної плати до законодавчого мінімуму, а саме до розміру 3% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. Тобто орендна плата була збільшена з 24000 грн. до 320000 грн. на рік. Проте, позивач додаткову угоду на нових умовах підписати відмовився та не погодився із сплатою орендної плати, передбаченої у договорі. За твердженнями представника третьої особи, станом на 13.10.2016 року, позивач втратив право користування об'єктом водного фонду, а тому його право оскаржуваним рішенням може бути порушено. Вказані пояснення судом долучено до матеріалів справи.

Окрім того, 19.06.2017 року представником третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача - сільськогосподарського кооперативу "КСП "Перемога" подано клопотання про припинення провадження у даній справі з тих підстав, що спір, який розглядається, не підлягає вирішенню в господарських судах України, а має вирішуватися в порядку адміністративного судочинства. Клопотання мотивоване тим, що спірні правовідносини є адміністративними, оскільки на переконання третьої особи, спір не стосується укладення, зміни або виконання господарського договору оренди, не носить господарський характер. Оскаржуваним рішенням, на думку представника третьої особи, лише встановлена втрата чинності іншого рішення, і тому даний спір є публічнно-правовим і має бути вирішений адміністративним судом. Вказане пояснення судом долучено до матеріалів справи.

29.06.2017 року через канцелярію суду третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача - громадської організації "Подільський центр протидії корупції" надійшло клопотання (лист №2-б/ від 29.06.2017) про направлення матеріалів справи № 902/404/17 до слідчих органів для розслідування "корупційного злочину" голови Летківської сільської ради ОСОБА_5, а саме використання нею службового становища на користь агрокооперативу приватних пайовиків "Перемога", а також ухилення від сплати податків з боку посадових осіб агрокооперативу приватних пайовиків "Перемога". Вказане клопотання судом долучено до матеріалів справи.

Розглянувши дане клопотання, суд не вбачає підстав для направлення матеріалів справи до правоохоронних органів та зупинення провадження, так як на переконання суду, матеріали справи не містять ґрунтовних підстав для направлення її до слідчих органів чи прокуратури. Така процесуальна дія являється прерогативою господарського суду, незалежно від заяв, клопотань учасників судового процесу.

Крім того, суд зауважує, що направлення матеріалів справи до слідчих органів, зупинення провадження за відсутності ознак складу злочину в діях посадових осіб, фактично призведе лише до затягування судового процесу по справі, тоді як в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Отже, виходячи з наведеного вище, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для відмови в задоволенні клопотання третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача - громадської організації "Подільський центр протидії корупції" про направлення матеріалів справи № 902/404/17 до слідчих органів та зупинення провадження у справі.

Окрім того, щодо участі в справі третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача - громадської організації "Подільський центр протидії корупції", м. Вінниця, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається із заяви про участь у справі в якості третьої особи без самостійних вимог, поданої громадською організацією "Подільський центр протидії корупції", остання звернулась із заявою до Летківської сільської ради про бажання прийняти участь у земельних торгах (аукціоні) по визначенню переможця на укладення договору оренди землі водного фонду (ставу) в межах с. Летківка. При цьому суд зазначає, що участь в такому конкурсі, з метою подальшого укладення договору оренди землі водного фонду (ставу), очевидно має на меті отримання прибутку від господарської діяльності, оскільки на думку третьої особи розмір орендної плати має становити 320000 грн на рік. Проте, згідно зробленого судом витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, станом на час розгляду справи єдиним видом діяльності громадської організації "Подільський центр протидії корупції" за КВЕД 94.99 є діяльність інших громадських організацій, н.в.і.у.

Також 29.06.2017 року через канцелярію суду представником третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача - сільськогосподарського кооперативу "КСП "Перемога" подано додаткові письмові пояснення. В даних поясненнях третьою особою наголошено на тому, що позивач та відповідач не дійшли згоди щодо розміру орендної плати, а тому договірні відносини між ними є припиненими. Третя особа просить припинити провадження у даній справі, посилаючись на те, що спір, який розглядається, витікає з публічно-правових відносин з суб'єктом владних повноважень та віднесений до виключної компетенції адміністративних судів. Додаткові письмові пояснення представника третьої особи судом долучено до матеріалів справи.

Окрім того, 29.06.2017 року представником іншої третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача - громадської організації "Подільський центр протидії корупції" подано до суду "додаткові пояснення про необхідність припинення провадження у даній справі" (лист б/н від 29.06.2017) з посиланням на відсутність господарських (цивільних) правовідносин між позивачем та відповідачем.

В зв'язку з необхідністю у витребуванні нових доказів, 29.06.2017 року в судовому засіданні оголошувалась перерва до 03.07.2017 року.

В судове засідання 03.07.2017 року прибули представники позивача, відповідача та третьої особи, які не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача - сільськогосподарського кооперативу "КСП "Перемога".

Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив визнати незаконним та скасувати рішення Летківської сільської ради 8 сесії 7 скликання від 13.10.2016 року "Про використання об'єкта водного фонду" з підстав, зазначених у позові та в письмових поясненнях, які надійшли до суду 06.06.2017 року.

Представник позивача в обґрунтування позовних вимог вказує на те, що договір оренди земельної ділянки водного фонду від 31.01.2005 року, який був укладений між Летківською сільською радою та агрокооперативом приватних пайовиків "Перемога" є діючим, оскільки протягом встановленого строку жодна із сторін не заперечувала проти його поновлення, відповідач не звертався із вимогами про його розірвання в судовому порядку.

Відповідач у наданих суду поясненнях, зокрема в листі від 18.05.2017 № 264 та в судових засіданнях проти позову заперечив, посилаючись на те, що дійсно, 02.03.2015 директор АКПП "Перемога" ОСОБА_7 надіслав листа за № 71 до Летківської сільської ради з проханням продовжити договір оренди земельної ділянки водного фонду від 31.01.2005 року. Відповідач зазначає про те, що додаткова угода про поновлення договору оренди мала бути укладена не пізніше 08 липня 2015 року. Однією із причин не укладення додаткової угоди про поновлення договору, відповідач вказав на відсутність проекту додаткової угоди.

03.07.2017 року відповідач подав письмове клопотання "щодо врахування мотивів", де зокрема також зазначив, про припинення договору оренди об'єкту водного фонду з агрокооперативом приватних пайовиків "Перемога" відбулось на підставі закону. Посилається на те, що відповідач, як орендодавець, вирішив продовжити дію договору оренди лише за умови приведення орендної плати до законодавчого мінімуму, а саме до розміру 3% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. Тобто орендна плата була збільшена з 24000 грн до 320000 грн на рік. За твердженнями відповідача, агрокооператив приватних пайовиків "Перемога" відмовився підписати додаткову угоду на нових умовах та не погодився із сплатою орендної плати, передбаченої у договорі. Відповідач вважає, що агрокооператив приватних пайовиків "Перемога" станом на 13.10.2016 року втратив будь-яке право користування раніше орендованим об'єктом водного фонду.

Відповідач стверджує, що правовідносини на підставі оскаржуваного рішення між сторонами не виникли, хоча дійсно могли виникнути при умові укладання протягом одного місяця договору оренди (або додаткової угоди) на умовах, визначених оскаржуваним рішенням. Також наголосив на наявності заперечень орендодавця на продовження договору оренди на тих самих умовах, адже єрішення відповідача прийняте ним в межах компетенції, яким вирішено поновити договір оренди на нових умовах, а саме на умові оплати оренди у розмірі3% нормативної оцінки об'єкта оренди. Відповідач також вважає, що оскільки орендар та орендодавець не дійшли згоди щодо розміру орендної плати, договірні відносини між ними припинені. Також зазначив про те, що позивач, продовжуючи користуватися земельною ділянкою водного фонду та сплачуючи орендну плату у розмірі, нижчому від законодавчо встановленого, вчиняє умисне ухилення від оподаткування. Окрім того, відповідач заявив, що даний спір належить до компетенції адміністративних судів.

В судовому засіданні 03.07.2017 року сільський голова с.Летків змінила свою правову позицію відносно заявленого позову і пояснила суду, що вважає договір від 31.01.2005 року діючим, оскільки "...став не може бути безхозним, так як це призводить до підвищення соціальної напруги в селі та бракон`єрства...".

Розглянувши заявлені третіми особами, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача - сільськогосподарським кооперативом "КСП "Перемога" та громадською організацією "Подільський центр протидії корупції" клопотання про припинення провадження у даній справі, а також давши оцінку аналогічним доводам відповідача про визначення даного спору як публічно-правового, суд відхиляє такі доводи, як безпідставні, з огляду на таке.

Відповідно до п. 1.1 постанови пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" № 6 від 17.05.2011 р. (із змінами і доповненнями) питання про те, чи підвідомча господарському суду справа у спорі, що виник із земельних правовідносин, повинно вирішуватись залежно від того, який характер мають спірні правовідносини, тобто чи є вони приватно-правовими чи публічно-правовими, та чи відповідає склад сторін у справі статті 1 Господарського процесуального кодексу України. З цією метою господарським судам слід аналізувати предмет позову, підстави позову і зміст позовних вимог.

Згідно п. 1.2. вказаної постанови пленуму ВГСУ, господарським судам підвідомчі лише справи у спорах, що виникають із земельних відносин приватноправового характеру, тобто з відносин, врегульованих нормами цивільного або господарського права і пов'язаних із здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності.

У вирішенні питання про те, чи мають земельні відносини приватноправовий характер, слід враховувати таке.

Виходячи з положень статей 13, 14 Конституції України, статей 177, 181, 324, глави 30 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статті 148 Господарського кодексу України (далі - ГК України), земля та земельні ділянки є об'єктами цивільних прав, а держава та територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах з метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок (п.п.1.2.1.).

Підпункт 1.2.2. постанови пленуму передбачає, що з положень статей 13, 14, 140, 142, 143 Конституції України, статей 11, 16, 167, 169, 374 ЦК України, статей 2, 8, 48, 133, 148, 152, 197 ГК України, статей 80, 84, 123, 124, 127, 128 Земельного кодексу України випливає, що органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у правовідносинах щодо розпорядження земельними ділянками державної та комунальної власності (наданні земельних ділянок громадянам та юридичним особам у власність або в користування, відчуженні земельних ділянок державної або комунальної власності, укладенні, зміні, розірванні договорів купівлі-продажу, ренти, оренди земельної ділянки та інших договорів щодо земельних ділянок, встановленні сервітуту, суперфіцію, емфітевзису, в тому числі прийнятті державними органами та органами місцевого самоврядування відповідних рішень) діють як органи, через які держава або територіальна громада реалізують повноваження власника земельних ділянок.

Реалізуючи відповідні повноваження, державні органи або органи місцевого самоврядування вступають з юридичними та фізичними особами у цивільні та господарські правовідносини. Отже, у таких відносинах держава або територіальні громади є рівними учасниками земельних відносин з іншими юридичними та фізичними особами, у тому числі з суб'єктами підприємницької діяльності.

Таким чином, справи у спорах за участю державних органів та органів місцевого самоврядування, що виникають з правовідносин, у яких державні органи та органи місцевого самоврядування реалізують повноваження власника землі, а також в інших спорах, які виникають із земельних відносин приватноправового характеру, за відповідності складу сторін спору статті 1 ГПК підвідомчі господарським судам.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України, правом на звернення до господарського суду користуються підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності.

Стаття 21 Господарського процесуального кодексу України визначає, що сторонами в судовому процесі - позивачем і відповідачем - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього кодексу. Вищевикладене зазначене також у Інформаційному листі Вищого господарського суду України від 20.10.2006р. № 01-8/2351.

Так, статтею 16 Цивільного кодексу України закріплено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Положеннями статті 21 Цивільного кодексу України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно з статтю 152 Земельного кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Враховуючи, що спірні правовідносини сторін є приватно-правовим, склад сторін у справі відповідає статті 1 Господарського процесуального кодексу України (сторони є юридичними особами) даний спір підлягає розгляду господарським судом, а клопотання відповідача та третіх осіб про припинення провадження у справі, мотивоване належністю даного спору до адміністративної юрисдикції, судом відхиляється як необґрунтоване.

Крім того суд зазначає про ту обставину, що агрокооператив приватних пайовиків "Перемога", реалізуючи своє право на судовий захист, вже звертався до Тростянецького районного суду Вінницької області з позовом до Летківської сільської ради про визнання незаконним та скасування рішення Летківської сільської ради 8 сесії 7 скликання від 13.10.2016 року "Про використання об'єкта водного фонду". Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 06.04.2017 року було встановлено, що за суб'єктним складом сторін та сутністю спору дана справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому нормами Господарського процесуального кодексу України. Провадження у адміністративній справі № 147/140/17 закрито та роз'яснено право позивача звернутися з даним позовом до господарського суду.

За клопотанням Летківської сільської ради здійснюється фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

В судовому засіданні 29 червня 2017 року представником громадської організації «Подільський центр протидії корупції» ОСОБА_8 подана заява про відвід судді Нешик О.С. від розгляду справи. 29.06.2017 після виходу суду до нарадчої кімнати учасникам процесу оголошено вступну та резолютивну частини ухвали від 29.06.2017, якою заяву про відвід відхилено.

03 липня 2017 року громадська організація «Подільський центр протидії корупції» повноважного представника в судове засідання не направила. Про місце та час розгляду справи представник зазначеної особи повідомлений належним чином під час засідання 29 червня 2017 року, що стверджується звукозаписом судового слухання. Від підпису на розписці суду ОСОБА_8 відмовився.

03 липня 2017 року третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ГО «Подільський центр протидії корупції» повторно подана заява про відвід судді Нешик О.С. від розгляду справи. При цьому представник іншої третьої особи СВК КСП «Перемога» ОСОБА_6 в судовому засіданні заяву про відвід підтримав, про що подав відповідну письмову заяву. Перед виходом до нарадчої кімнати для розгляду заяви про відвід на запитання суду ОСОБА_6 зазначив, що інших заяв, клопотань (у тому числі про відвід) не має.

Разом з цим, після оголошення вступної та резолютивної частин ухвали суду від 03.07.2017 про відмову в задоволенні заяви про відвід, представник третьої особи СВК КСП «Перемога» ОСОБА_6 усно заявив, що має ще заяву про відвід судді Нешик О.С., оскільки він вважає, що головуюча до виходу в нарадчу кімнату "вже повідомила присутнім рішення стосовно заявленого відводу". Інші учасники процесу проти розгляду судом «чергової» заяви про відвід заперечили. З огляду на те, що доводи, про які зазначив представник третьої особи СВК КСП «Перемога» не відповідають дійсності, суд розцінив дії останнього як затягування розгляду справи. Усна заява про відвід судом не розглядалась.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

31.01.2005 року між відповідачем, як орендодавцем - Летківською сільською радою Тростянецького району Вінницької області та позивачем, як орендарем - агрокооперативом приватних пайовиків "Перемога" було укладено договір оренди земельної ділянки водного фонду, відповідно до п. 1. якого відповідач як орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку водного фонду (ставок) для традиційних народних промислів і підприємницької діяльності, на підставі рішення 14 сесії Летківської сільської ради 4 скликання від 25 січня 2005 року, яка знаходиться в селі Летківка Тростянецького району Вінницької області.

Відповідно до п. 2. укладеного договору, позивачу в оренду була передана земельна ділянка загальною площею 70,0360 га., у тому числі 61,5105 га під водою, сільськогосподарські землі 1,0949 га, ліси та інші лісовкриті площі 6,2001 га, забудовані землі 1,2305 га у такому якісному стані: стан ставу задовільний.

Гідротехнічні споруди водного об'єкту, що передаються в оренду, є обєктом цього договору, і умови їх використання регулюються цим договором та чинним законодавством.

Відповідно до п. 3. договору, на земельній ділянці знаходяться об'єкти нерухомого майна: гідротехнічні споруди ставу площею 1,2274 га, які знаходяться на балансі агрокооперативу приватних пайовиків "Перемога", с. Летківка, перебувають в задовільному стані і придатні до експлуатації.

Відповідно до п. 5. договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки водного фонду не визначена.

Пунктом 8. договору передбачено, що даний договір укладено строком на десять років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, в сумі 2031,04 грн. в рік з розрахунку: 29 грн/га в рік. (п. 9 договору).

Згідно п. 36. договору, зміна умов договору, здійснюється в письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору, спір розв'язується в судовому порядку.

За змістом п. 37. даного договору, дія умов договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено, придбання орендарем земельної ділянки водного фонду (у т.ч. ставка) у власність, викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом, ліквідації юридичної особи (суб'єкта підприємницької діяльності) орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін, рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, передбачених законом. (п. 38. договору).

З наданих позивачем доказів, зокрема: довідки про сплату податків, виписок з банку про сплату орендної плати за землю за 2015-2017 роки, копій податкових декларацій з плати за землю за 2015-2017 роки, виписок з банку про сплату фіксованого с/г податку за 2015 рік та про сплату єдиного податку четвертої групи за 2016-2017 роки, копій податкових декларацій з фіксованого с/г податку за 2015 рік та єдиного податку четвертої групи за 2015-2017 роки, вбачається сплата орендної плати за оренду ставу.

Окрім того, 03.07.2017 року відповідачем в судовому засіданні також було надано суду копії виписок про сплату орендної плати за землі водного фонду агрокооперативом приватних пайовиків "Перемога" за 2011-2015 роки, які долучені до матеріалів справи.

Як додатково пояснив представник позивача в судових засіданнях, він здійснював господарську діяльність на орендованих землях водного фонду шляхом зарибнення ставу. За оренду земель водного фонду ним сплачувалась орендна плата, як це передбачено договором оренди земельної ділянки водного фонду від 31 січня 2005 року.

Актом № 1 про зарибнення, складеним 01.04.2016 року за участю сільського голови с. Летків, стверджується, що позивач здійснив зарибнення орендованого ставу.

Рішенням № 34 37 сесії 6 скликання від 28.05.2015 року Летківської сільської ради "Про використання земель водного фонду" було вирішено:

1. Надати в оренду агрокооперативу приватних пайовиків "Перемога", с. Летківка земельну ділянку загальною площею 70,0360 га, у т.ч. 61,5105 га під водою.

2. Доручити сільському голові ОСОБА_5 укласти з дирекцією агрокооперативу приватних пайовиків "Перемога" договір оренди на термін 10 років після виготовлення всієї необхідної документації орендарем.

3. Встановити орендну плату у розмірі 3% нормативно-грошової оцінки земель даної категорії.

4. Господарську діяльність агрокооперативу приватних пайовиків "Перемога", с. Летківка здійснювати відповідно до умов Закону України "Про аквакультуру".

Оспорюваним рішенням, що 13.10.2016 року було прийнято на 8 сесії 7 скликання Летківською сільською радою "Про використання обєкта водного фонду", встановлено втрату чинності рішення 37 сесії 6 скликання № 34 від 28.05.2015 року "Про використання земель водного фонду", відповідно до якого було поновлено договір оренди земельної ділянки водного фонду від 31.01.2005 року.

Так, пунктом 2 оскаржуваного рішення зобовязано сільську раду виготовити необхідні документи для передачі земельної ділянки загальною площею 66,6959 га в межах села Летківка на аукціон.

Пунктом 3 вищевказаного рішення заборонено агрокооперативу приватних пайовиків "Перемога", с. Летквка проводити будь-яку господарську діяльність на ставку с. Летківка.

Незгода позивача з прийнятим рішенням відповідача стала підставою для звернення з даним позовом до суду.

Суд, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно із частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 Цивільного кодексу України).

За змістом частини другої статті 792 Цивільного кодексу України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору найму регулюються актами земельного законодавства - Земельним Кодексом України, Законом України "Про оренду землі".

Законом України "Про оренду землі" визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі, які повинні враховуватися обома сторонами в договірних зобов'язаннях.

Згідно із статтею 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 2 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Об'єктом оренди є земельна ділянка.

Стаття 764 ЦК України передбачає таку правову конструкцію, як поновлення договору найму, яка зводиться по суті до автоматичного продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови, по-перше, що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, та, по-друге, відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця.

У ч. 1 статті 777 ЦК України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов'язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.

Як зазначено в постанові пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 р. № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин", у вирішенні спорів, пов'язаних з поновленням (пролонгацією) договорів оренди земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, судам слід враховувати положення ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Згідно частини 2 статті 33 Закону України "Про оренду землі" орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

Як вбачається з матеріалів справи, договір оренди земельної ділянки водного фонду, укладений сторонами по справі 31 січня 2005 року строком на 10 років.

Позивач скористався своїм переважним правом на поновлення (пролонгацію) договору оренди на новий строк шляхом звернення до відповідача із заявою (лист № 71 від 02.03.2015) про те, що агрокооператив приватних пайовиків "Перемога", с. Летківка в зв'язку з закінченням строку дії договору оренди земельної ділянки водного фонду, користуючись своїм переважним правом поновлення його на новий строк та відповідно до п. 8 вказаного договору, просить продовжити договір оренди земельної ділянки на послідуючі десять років, починаючи з 08 червня 2015 року.

Отримання даного листа не спростовується відповідачем, а з аналізу рішення № 34 37 сесії 6 скликання, прийнятим 28.05.2015 року, судом вбачається, що Летківська сільська рада дала згоду на продовження договору оренди шляхом подальшого надання в оренду земельної ділянки агрокооперативу приватних пайовиків "Перемога", с. Летківка на термін 10 років після виготовлення необхідної документації.

За приписами ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Для застосування даної норми необхідно встановити не тільки факт порушення актів цивільного законодавства, але й те, чи призвело це до порушення цивільних прав та інтересів особи.

В силу ст. 19 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії (ст. 8 Конституції України), органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. Дана вимога стосується не тільки діяльності рад як суб'єктів владних повноважень, але й реалізації їх компетенції в цивільних (господарських) правовідносинах. Воля територіальної громади як власника може виражатися лише в таких діях органу місцевого самоврядування, які відповідають вимогам законодавства. Приймаючи будь-яке рішення, рада повинна діяти відповідно до встановленої процедури, яка покликана не допустити порушення законних прав та інтересів осіб. В даному випадку відповідач проігнорував наведені вимоги, що, на думку суду, призвело до порушення прав та законних інтересів позивача.

Посилання відповідача на те, що до листа про поновлення договору оренди землі орендар повинен був надати проект додаткової угоди, суд визнає необґрунтованими, оскільки такий обов'язок орендаря у разі поновлення дії раніше укладеного договору законодавство в даному випадку не встановлює.

Оскільки обставинами справи підтверджується дотримання умов, за яких договір оренди вважається пролонгованим на строк, який був раніше встановлений і на тих самих умовах, що були передбачені договором, то для продовження дії договору не вимагається обов'язкового укладення нового договору або внесення змін до нього.

При цьому відповідач як орендодавець, не позбавлений права у встановленому законом порядку порушувати питання про зміну умов продовженого договору шляхом подання відповідних пропозицій іншій орендарю (зокрема в частині зміни розміру орендної плати) у спосіб, передбачений договором та законом. У разі ж недосягнення між сторонами договору оренди згоди щодо актуалізації умов договору, відповідач має право на звернення до суду з відповідним позовом.

Суд підкреслює ту обставину, що згідно п. 36. договору іфд 31.01.2005 року, зміна умов договору, здійснюється в письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору, спір розв'язується в судовому порядку.Відповідач таке своє право не реалізував.

Щодо застосування практики ЄСПЛ суд керується тим, що відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Перший протокол ратифікований ЗУ №475/97-ВР від 17.07.1997, і відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 10 ЦК України є частиною національного законодавства України.

При цьому розуміння змісту норм Конвенції, їх практичне застосування відбувається через практику (рішення) Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка згідно зі ст. 17 ЗУ Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини застосовується українськими судами як джерело права.

При розгляді справи Стретч проти Об'єднаного Королівства, ЄСПЛ виходив з того, що передбачене договором оренди право орендаря на продовження цього договору має економічну цінність і юридично належить орендарю (тобто, укладаючи договір оренди, орендар обґрунтовано розраховував на продовження договору оренди). У зв'язку з цим суд дійшов висновку, що майнове право орендаря, передбачене договором оренди, є власністю в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції і підлягає застосуванню при здійсненні захисту цих майнових прав. У рішенні по справі "Девелопмент ЛТД" та інші проти Ірландії" ЄСПЛ постановив, що ст. 1 Першого протоколу Конвенції можна застосувати до захисту "правомірних очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. Отже, права позивача як орендаря належать до права власності, яке захищається згідно зі ст.1 Першого протоколу Конвенції.

Оскільки оскаржуваним рішенням позивача було позбавлено вказаного права, то має місце втручання в мирне володіння майном.

Існують три критерії на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями ст. 1 Першого протоколу Конвенції, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно суспільний, публічний інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення суспільного, публічного інтересу. Принцип пропорційності передбачає дотримання справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов'язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання.

Оцінка законності втручання в даному випадку має здійснюватись, виходячи з того, що ст. 33 Закону України "Про оренду землі" і умови договору пов'язують право на його поновлення з належним виконанням договірних зобов'язань та дотриманням процедури повідомлення про намір на продовження договору на новий строк. З урахуванням того, що спірна земельна ділянка надавалась для ведення господарської діяльності, що орендар належним чином виконував договірні зобов'язання і належним чином повідомив про намір на продовження договору, він відповідно до вимог закону мав обґрунтовані сподівання на поновлення договору. Позбавлення його цього права з підстав не передбачених законом та без вказівки та доведення обставин, які обумовили такі дії, слід визнати незаконним втручанням в право власності.

За умови незаконності втручання в право власності відсутня необхідність оцінювати виправданість втручання та дотримання принципу пропорційності, оскільки ЄСПЛ констатує порушення ст. 1 Першого протоколу Конвенції, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

З урахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що прийняте 13.10.2016 року на 8 сесії 7 скликання рішення "Про використання обєкта водного фонду" про втрату чинності рішення 37 сесії 6 скликання № 34 від 28.05.2015 року "Про використання земель водного фонду", прийнято з перевищенням повноважень сільської ради, вимогам законодавства України не відповідає та порушує право позивача як орендаря земельної ділянки, визначене ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з покладенням на відповідача обов'язку відшкодування позивачу судового збору за правилами статті 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 8, 124 Конституції України, ст. ст. 43, 49, ст. 82, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовільнити повністю.

2. Визнати незаконним та скасувати рішення Летківської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, прийняте на 8 сесії 7 скликання 13.10.2016 року "Про використання об'єкта водного фонду".

3. Стягнути з Летківської сільської ради (адреса: 24310, с. Летківка Тростянецького району Вінницької області, вул. Леніна, ідентифікаційний код 4331082) на користь агрокооперативу приватних пайовиків "Перемога" (адреса: 24310, с. Летківка Тростянецького району Вінницької області, ідентифікаційний код 03730532) 1600,00 грн на відшкодування судового збору.

4. Видати стягувачу наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Копію рішення направити третій особі, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача - громадській організації "Подільський центр протидії корупції" рекомендованим листом.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 10 липня 2017 р.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. 2 прим.:

1 - до справи

2 - третій особі яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача - громадській організації "Подільський центр протидії корупції" (21036, м. Вінниця, вул. Данила Галицького, 27).