РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2017Справа №910/7620/17

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна»
до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія.»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1
простягнення 10098,47 грн

Суддя Смирнова Ю.М.

Представники учасників процесу: не з'явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Колоннейд Україна» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія.» 10098,47 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Приватним акціонерним товариством з іноземними інвестиціями, страховою компанією «К'Ю БІ І Україна» (найменування якого було змінено на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Колоннейд Україна») на підставі договору добровільного страхування автотранспорту №CAS002297 від 03.01.2014 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля Renault, державний номер НОМЕР_1, а тому позивачем відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля ВАЗ, державний номер НОМЕР_2, водієм якого скоєно ДТП, застрахована Приватним акціонерним товариством «Українська транспортна страхова компанія.» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/3453942, а тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.05.2017 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/7620/17, залучено до участі у справі ОСОБА_1 третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача та призначено справу до розгляду.

23.05.2017 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що при здійсненні розрахунку суми страхового відшкодування позивачем не враховано коефіцієнт фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу, а також суму франшизи за полісом. За твердженням відповідача, сума страхового відшкодування, яка підлягає відшкодуванню, має бути встановлена у розмірі 8737,94 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.06.2017 розгляд справи було відкладено на 05.07.2017.

В судове засідання, призначене на 05.07.2017, представники сторін не з'явилися.

04.07.2017 від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи, мотивована тим, що представник Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія.» не зможе прибути в судове засідання, призначене на 05.07.2017, у зв'язку із зайнятістю в інших судових засіданнях.

Однак, суд відзначає, що відповідачем у справі є юридична особа - Приватне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія.», а не конкретний представник. Відповідно, відповідач не був позбавлений можливості направити у засідання суду іншого представника.

Більш того, відповідач мав достатньо часу для підготовки правової позиції по справі та мав можливість подати пояснення та додаткові докази завчасно через канцелярію суду або надіслати поштою.

З огляду на наведене, а також враховуючи обмеженість встановлених процесуальним законом строків вирішення спору, клопотання відповідача про відкладення розгляду справи судом відхиляється.

Від третьої особи надійшли письмові пояснення по суті справи, а також копія полісу №АІ/3453942.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

03.01.2014 між Приватним акціонерним товариством з іноземними інвестиціями, страховою компанією «К'Ю БІ І Україна» (найменування якого було змінено на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Колоннейд Україна»; страховик) та Дочірнім підприємством «Лакталіс-Україна» (страхувальник) укладено договір добровільного страхування автотранспорту №CAS002297 (надалі - Договір), об'єктом страхування за яким є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, зокрема, автомобілем Renault, державний номер НОМЕР_1, на випадок настання страхових випадків, в тому числі, пошкодження чи знищення транспортного засобу або його частин внаслідок ДТП.

18.11.2014 о 14 год. 00 хв. по вул. Тираспольське шосе, 21, в місті Одесі сталася ДТП, а саме: ОСОБА_1, керуючи автомобілем ВАЗ, державний номер НОМЕР_2, не витримав безпечну дистанцію, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Renault, державний номер НОМЕР_1, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 12.12.2014 у справі №521/20615/14-п, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі страхового акта № від 15.01.2015, у відповідності до розрахунку суми страхового відшкодування, визначеного вказаним актом, та заяви страхувальника про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування позивач, виконуючи свої зобов'язання за Договором, здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП шляхом перерахування коштів у сумі 10098,47 грн на рахунок виконавця ремонтних робіт - Товариства з обмеженою відповідальністю «Тюнінг-Сервіс Клуб Маршал», що підтверджується платіжним дорученням №000035094 від 15.01.2015.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло в межах суми 10098,47 грн право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Із постанови Малиновського районного суду міста Одеси від 12.12.2014 у справі №521/20615/14-п вбачається, що транспортний засіб - автомобіль ВАЗ, державний номер НОМЕР_2, водієм якого спричинено ДТП, що потягнуло завдання шкоди власнику автомобіля Renault, державний номер НОМЕР_1, знаходився під керуванням ОСОБА_1

Частинами 1,2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем ВАЗ, державний номер НОМЕР_2, встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля ВАЗ, державний номер НОМЕР_2, станом на момент ДТП була застрахована Приватним акціонерним товариством «Українська транспортна страхова компанія.» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/3453942.

Вказаним договором (полісом) №АІ/3453942 передбачено, що франшиза становить 500,00 грн, а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 50000,00 грн.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем було виплачено страхове відшкодування за Договором добровільного страхування автотранспорту №CAS002297 від 03.01.2014 у розмірі 10098,47 грн.

В той же час, до правовідносин, що виникли між позивачем і відповідачем у даній справі підлягають застосуванню положення ст.ст. 22, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» як спеціальних норм, що регулюють питання виплати страхового відшкодування за полісом обов'язкового страхування відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Положеннями ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Таким чином, відповідач як страховик відповідальності винної у ДТП особи на підставі спеціальної норми ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу на підставі ст. 1194 Цивільного кодексу України відшкодовує особа, яка завдала збитків.

Враховуючи наведене, у відповідача у зв'язку з настанням страхового випадку виник обов'язок відшкодувати позивачеві шкоду в межах ліміту його відповідальності за страховим випадком (50000,00 грн) і в межах суми (фактичних затрат), право на вимогу якої перейшло до позивача у зв'язку з виплатою страхового відшкодування, але виходячи із вартості відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, з урахуванням коефіцієнту зносу деталей, та за мінусом франшизи.

Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду України від 22.03.2017 у справі №3-1344гс16.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем до матеріалів справи надано звіт №11-054 про оцінку вартості матеріального збитку, складений суб'єктом оціночної діяльності - Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, відповідно до якого вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу - автомобіля Renault, державний номер НОМЕР_1, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу при спірному ДТП складає 9237,94 грн.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу становить 9237,94 грн.

Отже, враховуючи вартість відновлювального ремонту транспортного засобу - автомобіля Renault, державний номер НОМЕР_1, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (у розмірі 9237,94 грн), визначені полісом №АІ/3453942 розміри франшизи (500,00 грн) та ліміт відповідальності, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 8737,94 грн (9237,94 грн мінус 500,00 грн франшизи за полісом).

Доказів сплати суми страхового відшкодування по спірному страховому випадку в добровільному порядку відповідачем не надано.

Враховуючи викладене, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 8737,94 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Наявності у відповідача зобов'язання з оплати решти заявленої до стягнення суми страхового відшкодування (у розмірі 1360,53 грн) позивачем належними та допустимими доказами не доведено, а тому позов в цій частині залишається судом без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія.» (01033, м.Київ, вулиця Саксаганського, будинок 77, ідентифікаційний код 22945712) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна» (04070, м.Київ, вулиця Іллінська, будинок 8, ідентифікаційний код 25395057) суму страхового відшкодування у розмірі 8737 (вісім тисяч сімсот тридцять сім) грн 94 коп. та судовий збір у розмірі 1384 (одна тисяча триста вісімдесят чотири) грн 32 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 10.07.2017

Суддя Ю.М. Смирнова