ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"18" липня 2017 р. Справа № 911/2173/17

Суддя Господарського суду Київської області Янюк О.С., розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1 «ЖБК «Енергетик», с. Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області

до Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії, визнання договору оренди землі поновленим

Учасники судового процесу не викликались

ВСТАНОВИВ:

17.07.2017 ОСОБА_1 «ЖБК «Енергетик» (далі позивач, заявник) звернувся до Господарського суду Київської області (далі суд) із позовною заявою до Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (далі відповідач, Тарасівська сільська рада) про визнання протиправним та скасування рішення Тарасівської сільської ради XV сесія VII скликання (чергової) від 25.05.2017 про відмову продовження оренди земельної ділянки ОК «ЖБК «Енергетик»; визнання за позивачем право на оренду земельної ділянки площею 0,700 га, що розташована в с. Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області по вул. Шевченка (кадастровий номер земельної ділянки :01:005:0171); визнання подовженим договору оренди земельної ділянки від 13.03.2007 посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області та зареєстрованого в реєстрі за №1299 до 04.07.2022; зобовязання Тарасівської сільської ради укласти з позивачем додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 13.03.2007 посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області та зареєстрованого в реєстрі за №1299 на умовах викладених в проекті додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 13.03.2007 посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області та зареєстрованого в реєстрі за №1299, що надано 29.05.2017.

Ухвалою суду від 18.07.2017 порушено провадження та у порядку ст. 65 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) зобов'язано учасників судового процесу надати суду докази, необхідні для вирішення спору.

Як вбачається із змісту прохальної частини позовної заяви, ОСОБА_1 «ЖБК Енергетик» просить суд вжити заходів до забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Тарасівської сільської ради XV сесія VII скликання (чергової) від 25.05.2017 та заборонити відповідачу приймати будь-які рішення стосовно земельної ділянки площею 0,700 га, що розташована в с. Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області по вул. Шевченка (кадастровий номер земельної ділянки :01:005:0171).

Розглянувши вказану вимогу щодо заходів забезпечення позову та наявні матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Виходячи з приписів ст.ст. 1, 2 ГПК України, головним завданням господарського судочинства є забезпечення ефективності захисту порушених чи оспорюваних прав і законних інтересів суб'єктів господарських відносин. Одним із засобів захисту та забезпечення поновлення порушених прав і законних інтересів є забезпечення позову, головною метою якого є гарантування можливості реалізації позовних вимог (можливість виконання рішення суду, а також сприяння збереженню певного існуючого стану відповідача до винесення судового рішення).

Забезпечення позову є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Суд звертає увагу заявника на те, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, зокрема, розумності, обґрунтованості, адекватності вимог заявника про забезпечення позову, наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а також імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

При цьому, адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Аналогічна вищевказана правова позиція викладена у п. 1, 2, 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» (далі - Постанова).

Крім того, суд зазначає, що заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Отже, заява про вжиття заходів до забезпечення позову повинна бути обґрунтована поданням належних та допустимих доказів, що підтверджують можливість виникнення в подальшому ускладнень у виконанні судового рішення та інші обставини.

Згідно ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Наведене стосується й вимоги щодо забезпечення позову. У даному випадку тягар доказування покладається на позивача.

Втім, останнім не доведено суду обставин та не надано жодного належного доказу того, що будь-якими особами вчиняються дії, які в подальшому можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Ураховуючи те, що позивач не довів суду, що невжиття заходів щодо забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду, суд не вбачає підстав для вжиття заходів до забезпечення позову та відмовляє у задоволенні відповідної заяви.

Крім того, суд зазначає, що клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто, на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду. Аналогічна позиція викладена у п. 4 Постанови.

Керуючись ст.ст. 66, 86 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 «ЖБК «Енергетик» про вжиття заходів до забезпечення позову.

Суддя О.С. Янюк