РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2017Справа №910/8699/17

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Островській О.С.

розглянувши справу № 910/8699/17

за позовом публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Газопромислове управління "Шебелинкагазвидобування";

до товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз";

про стягнення 20 322,10 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Грищенко А.А., довіреність № 2-362д від 19.12.2016р.;

від відповідача: Безсрочна А.М., довіреність № 7 від 10.01.2017р.

обставини справи:

До Господарського суду міста Києва звернулось публічне акціонерне товариство "Укргазвидобування" (надалі - позивач) з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" (надалі - відповідач) про стягнення 20 322,10 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами Договору оренди № УГВ 3590/33/2-16 від 14.11.2016р. не виконав обов'язку з відшкодування витрат, понесених позивачем на утримання майна, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 19 395,51 грн., за прострочення оплати якої нараховані 3% річних - 200,54 грн. та інфляційні втрати в розмірі 726,05 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.05.2017р. порушено провадження у справі № 910/8699/17, розгляд справи призначений на 06.07.2017р.

05.07.2017р. через відділ діловодства суду від представника відповідача отримано відзив на позовну заяву.

Присутнім у судовому засіданні 06.07.2017р. представником позивача підтримано заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, наведених у відзиві.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем і відповідачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, в засіданні суду була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані позивачем і відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

14.11.2016р. між позивачем (за договором - орендар) та відповідачем (за договором - орендодавець) було укладено договір оренди № УГВ 3590/33/2-16, відповідно до п.1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Орендодавець зобов'язується передати Орендареві у строкове платне користування Хрестищенську дотискуючу компресорну станцію, реконструйовану згідно з Проектом Г «Облаштування Хрестищенського газоконденсатного родовища. Реконструкція Хрестищенської дотискуючої компресорної станції. Установка поглибленого вилучення вуглеводнів» (Додатком № 4 до ДСД №3 від 10.06.2002 p.), що складається з основних засобів, перелік яких наведений в Додатку №1 (надалі іменується «Майно»), а Орендар зобов'язується прийняти Майно у строкове платне користування та сплачувати Орендодавцеві орендну плату в порядку та розмірах, встановлених цим Договором.

Відповідно до п.1.2 договору, майно розташоване за адресою: Харківська область, Красноградський район, с. Першшравневе.

За умовами п.1.6 договору, Орендар використовує Майно за його цільовим призначенням - перекачка (компримування) вуглеводнів Хрестшцеисько-Єфремівської групи родовищ та Шебелинськогд родовища.

Умовами п.1.7 договору встановлено, що з підписанням цього Договору Майно передається для використання в господарській діяльності Орендаря, в зв'язку з чим витрати на енергоресурси, пов'язані з експлуатацією Майна Орендарем, а саме: витрати паливного газу та електроенергії, використаних під час експлуатації Майна Орендарем протягом строку дії цього Договору, покладаються на Орендаря.

При цьому, у пункті 1.8 договору сторони узгодили, що амортизаційні витрати та всі інші витрати на утримання Майна, в тому числі витрати на поточний та капітальний ремонти (далі - ремонт), крім витрат, вказаних у п.1.7 цього Договору, покладаються на Орендодавця та в будь-якому випадку не підлягають компенсації з боку Орендаря.

Також, відповідно до п.3.1 договору, орендодавець зобов'язується нести всі витрати, пов'язані з майном, крім витрат, зазначених в п.1.7 договору, відшкодувати Орендарю витрата" на ремонт Майна, здійсненого Орендарем, на підставі підтверджуючих документів, наданих Орендарем та в строки, вказані Орендарем у вимозі щодо відшкодування вартості проведеного ним ремонту.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем були понесені витрати, пов'язані з повіркою засобів вимірювальної техніки на підставі договору № 007266 від 03.02.2010р., укладеного з ДП «Харківстандартметрологія» «На виконання платних робіт (послуг)», що підтверджується Актом № 37459 від 16.12.2016р., згідно якого було здійснено повірку та оформлення паспорту на звужуючий пристрій, та повірку діафрагми на загальну суму 2 566,90 грн. ( в т.ч. ПДВ 427,82 грн.), які оплачені позивачем відповідно до платіжного доручення № 17721 від 24.11.2016р. в сумі 8 664,83 грн., копія якого міститься в матеріалах справи.

Також, позивачем були понесені витрати, пов'язані з проведенням повірки потокового хроматографу вузла комерційного обліку газу на підставі договору 440-В517/16 від 11.10.2016р., укладеного з ДП «Укрметртестстандарт» «На виконання платних послуг» відповідно до Акту № 440- В517/16 від 27.12.2016р., виготовлено повірочні газові суміші типу природного газу у кількості 2 балони на загальну суму 16 828,61 грн., які оплачені відповідно до платіжного доручення № 4013 від 01.12.2016р. в сумі 16 828,61 грн.

З огляду на що, позивач, на підставі п.1.7. та п.1.8 Договору звернувся до відповідача з вимогою № 36-06-13753-3 від 22.12.2016р. відшкодування понесених витрат, пов'язаних з повіркою засобів вимірювальної техніки (а саме - перевірка та оформлення паспорту на звужуючий пристрій та повірка діафрагми) у сумі 2 566,90 грн., яка отримана відповідачем 26.12.2016р., що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.

Також позивач надіслав відповідачу вимогу за вих. № 36-06-13905-3 від 27.12.2016р. про відшкодування понесених витрат, пов'язаних з проведенням повірки потокового хроматографу вузла комерційного обліку газу, а саме виготовлення повірочних газових сумішей типу природного газу у кількості 2 балони, в сумі 16 828,61 грн., яка отримана відповідачем 30.12.2016р., що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.

Нормами ч. 2 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Однак відповідач вказані вимоги залишив без відповіді та задоволення.

Таким чином, у зв'язку з невиконанням відповідачем обов'язку щодо відшкодування понесених у грудні 2016р. витрат у розмірі 19 395,51 гри., позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість у судовому порядку.

Відповідач у відзиві заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на умови договору №3 про спільну діяльність від 10.06.2002р., вказуючи, що згідно додатку №4 Додаткової угоди №4 до договору спільної діяльності, п.3.1., Облік видобутих вуглеводнів здійснюється за допомогою існуючого вузла обліку, який за необхідністю може бути модернізований за рахунок коштів Спільної діяльності». Оскільки ПАТ «Укргазвидобування» є учасником Договору №3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10.06.2002р., відповідач вважає, що всі експлуатаційні витрати на технічне обслуговування вказаного витратомірного вузла обліку повинно нести ПАТ «Укргазвидобування». Також, відповідач стверджує, що витрати, які поніс позивач, у зв'язку з проведенням повірок, не відносяться до жодного виду витрат, визначених п. 1.8. Договору.

Частинами 1, 3 ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Об'єктом оренди можуть бути державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об'єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання.

Договір оренди є одним з видів зобов'язального майнового найму, правовідносини за яким регламентуються загальними нормами зобов'язального права та майнового найму.

Своєчасне внесення орендної плати за користуванням майном є одним з основних обов'язків наймача (орендаря), належне виконання якого вимагається законом.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства

Приписами статті 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене, на час розгляду спору у господарському суді відповідачем не надано доказів компенсації витрат позивача, понесених на утримання майна згідно з актами № 37459 від 16.12.2016р. на суму 2566,90 грн. та № 440- В517/16 від 27.12.2016р. на суму 16 826,61 грн., відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 19 395,51 грн. є обґрунтованою, документально підтвердженою, а відтак підлягає задоволенню.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Заперечення відповідача з посиланням на договір № 3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10.06.2002р. судом відхиляються, оскільки предметом розгляду у даній справі є цивільно-правові відносини, що виникли між позивачем та відповідачем саме на підставі договору № УГВ 3590/33/2-16 від 14.11.2016р. Також відхиляється твердження відповідача, що понесені позивачем витрати, у зв'язку з проведенням повірок, не відносяться до жодного виду витрат, визначених п. 1.8. спірного Договору, оскільки умовами вказаного пункту не визначений вичерпний перелік таких витрат.

Також, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань, позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних - 200,54 грн. та інфляційні втрати в розмірі 726,025 грн., розраховані окремо за кожним актом, з урахуванням ч. 2 ст. 530 ЦК України.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тобто, у разі неналежного виконання боржником грошового зобов'язання виникають нові додаткові зобов'язання, які тягнуть за собою втрату матеріального характеру.

За своїми ознаками, індекс інфляції є збільшенням суми основного боргу у зв'язку з девальвацією грошової одиниці України, а 3% річних є платою за користування чужими коштами в цей період прострочки виконання відповідачем його договірного зобов'язання, і за своєю правовою природою вони є самостійними від неустойки способами захисту цивільних прав і забезпечення виконання цивільних зобов'язань, а не штрафною санкцією.

Відповідно до ст. 55 Господарського процесуального кодексу України, суд, перевіривши правильність нарахування 3% річних та інфляційних втрат, задовольняє останні за розрахунком позивача, який викладений у позовній заяві та який є арифметично вірним.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 13-19; ) на користь публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Газопромислове управління "Шебелинкагазвидобування" (64250, Харківська обл., Балаклійський район, смт. Донець, вул. Стадіонна, 9; ) основний борг у сумі 19 395 грн. 51 коп., 3% річних - 200 грн. 54 коп., 726 грн. 05 коп. - інфляційних втрат та 1600 грн. - витрат по сплаті судового збору. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 11.07.2017р.

Суддя А.І. Привалов