КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2017 р. Справа№ 910/12375/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Ткаченка Б.О.

Зеленіна В.О.

секретар судового засідання Цукарєва Г.В.

за участю представників:

від позивача: Дожджанюк О.І., Фенюк Т.П. - за належним чином оформленими довіреностями;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: Скляренко Є.М. - за належним чином оформленою довіреністю;

від відповідача-3: Гриценко Д.В. - за належним чином оформленою довіреністю;

від відповідача-4: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс"

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2016р.

у справі №910/12375/13 (головуючий суддя Нечай О.В., судді: Бондарчук В.В., Князьков В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс"

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбізнесвіза"

відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЦІНВЕС-2

відповідача-3 Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-інвест"

відповідача-4 Товариства з обмеженою відповідальністю "Акрополіс реаліті Груп"

про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" в особі його відділення "Київська регіональна дирекція" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбізнесвіза", Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЦІНВЕС-2", Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-інвест" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Акрополіс реаліті Груп" про звернення стягнення на предмет іпотеки - нежилі приміщення (в літ. "А") з № 1 по № 18, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Щербакова, 53, загальною площею 714,90 м.кв.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.09.2013р. у справі № 910/12375/13, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.12.2013р., у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 06.02.2014р. у справі № 910/12375/13 вказані судові рішення скасовані, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2014р. по справі № 910/12375/13 прийнято до провадження, повторно призначено судову будівельно-технічну експертизу та зупинено провадження у справі до отримання висновку експерта.

13.07.2016р. до Господарського суду міста Києва повернулись матеріали справи разом із висновком експерта.

14.07.2016р. до суду першої інстанції Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" подано клопотання про здійснення процесуального правонаступництва, яке задоволено судом, і замінено позивача у справі з Публічного акціонерного товариства "ВТБ БАНК" його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс".

Відповідач-3 подав клопотання про застосування при розгляді спору правил про позовну давність.

Спір вирішувався судом у відповідності до вимог, сформованих згідно з поданою суду заяви 12.10.2016р. про уточнення позовних вимог, яка сприйнята судом як заява про зміну предмету позову, відповідно до ухвали суду першої інстанції про виправлення описки від 14.11.2016р.

У заяві про уточнення позовних вимог позивач просив суд в рахунок часткового погашення заборгованості ТОВ «Укрбізнесвіза» перед ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» за Генеральною угодою №96/08 від 04.02.2008р. та Кредитним договором №03.144-96/08-СК від 04.02.2008р. в сумі 10 093 675,00 грн. згідно до умов Іпотечного договору №03.144-96/08-ДІ, посвідченого 04.02.2008р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В., зареєстровано в реєстрі за №233, звернути стягнення на наступні об'єкти нерухомого майна шляхом вихання прав власності за позивачем на:

- нежилі приміщення з № 1 по № 21 (групи приміщень № 131,132) підвалу, з № 1 по № 12 (групи приміщень № 131, 132) першого поверху - магазин продовольчих товарів (в літ. А) загальною площею 789,8 кв. м, розташований за адресою місто Київ, вулиця Щербакова, будинок 53; реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 0; які належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «АТБ-ІНВЕСТ»;

- групу нежилих приміщень № 133 (в літ. А) загальною площею 428 кв. м. за адресою: місто Київ, вулиця Щербакова, будинок 53; реєстраційний номер майна в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 30863018; які належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «ДЦІНВЕС-2».

Встановивши, що на день вирішення справи відсутній предмет іпотеки, оскільки у результаті його переробки відбулося часткове знищення предмету іпотеки та виникнення нової речі з іншими просторовими та будівельним характеристиками; на момент придбання відповідачами-2 та 3 групи нежилих приміщень №№ 131, 132, 133 не були предметом іпотеки, і будь-яких заборон на їх відчуження не було зареєстровано, місцевий господарський суд прийшов до висновку, що провадження у справі до позичальника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбізнесвіза" слід припинити на підставі п. 2 ч. 1 статті 80 ГПК України, а у задоволенні позову до решти відповідачів - відмовити.

Не погодившись із висновками та мотивами суду першої інстанції, а також вказуючи, що суд першої інстанції розглядав неіснуючі вимоги процесуального попередника позивача і не розглянуто заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» про зміну предмету позову від 12.09.2016р., позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просив скасувати, як незаконне, прийняте місцевим господарським судом рішення і задовольнити вимоги Товариства, з урахуванням його заяви від 12.09.2016р.

В обґрунтування доводів скасування незаконного судового рішення, апелянт вказував на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, які суд визнавав встановленими, обставинам справи.

На думку апелянта, відповідачами за його позовом мають бути ТОВ «ДЦІНВЕС 2» та ТОВ «АТБ-Інвест». Інший відповідач, до якого раніше були заявлені вимоги - ТОВ "Укрбізнесвіза", має бути залучений до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів. Також апелянт просив суд апеляційної інстанції витребувати у ТОВ «ДЦІНВЕС 2» іпотечний договір, посвідчений 07.02.2012р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Яремчук М.В. (за №262), укладений між ТОВ «ДЦІНВЕС 2» та Компанією ХЕДПАРАД СЕРВІСЕС ЛІМІТЕД; залучити до участі у справі у процесуальному статусі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Компанію ХЕДПАРАД СЕРВІСЕС ЛІМІТЕД, оскільки рішення у справі у разі задоволення позову може вплинути на її права та інтереси, як іпотекодержателя приміщення № 133.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.12.2016р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" прийнято до провадження, у складі колегії суддів: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Пашкіна С.А., Мартюк А.І. та призначено до розгляду на 18.01.2017р.

Розгляд справи неодноразово відкладався.

16.01.2017р. до Київського апеляційного господарського суду від відповідача-3 надійшов відзив, в якому його представник просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення -без змін.

08.02.2017р. до Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.02.2017р. провадження у справі № 910/12375/13 зупинено та призначено по даній справі судову будівельно-технічну експертизу.

Постановою Вищого господарського суду України, ухвалу про зупинення провадження у справі скасовано та направлено справу №910/12375/13 до Київського апеляційного господарського суду для здійснення апеляційного провадження.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.04.2017р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Кропивної Л.В., судді: Мартюк А.І., Дідиченко М.А. та призначено до розгляду на 31.05.2017р.

Розгляд справи неодноразово відкладався.

13.06.2017р. до Київського апеляційного господарського суду від відповідача-3 надійшли додаткові пояснення та заява про здійснення фіксування судового процесу, яка задоволена колегією суддів.

14.06.2017р. до Київського апеляційного господарського суду від відповідача-3 надійшла заява про приєднання документів до матеріалів справи.

14.06.2017р. до Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про приєднання документів до матеріалів справи (оригінали звітів про оцінку нежитлових приміщень площею 428 кв.м. та 789,8 кв.м.).

19.06.2017р. до Київського апеляційного господарського суду від відповідача-3 надійшли письмові заперечення.

05.07.2017р. до Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про продовження строку розгляду справи на 15 днів та відкладення справи на іншу дату, у зв'язку зі зміною 26.06.2017р. складу суддів та зі складністю спору у даній справі.

Клопотання про продовження строку розгляду справи не підлягає задоволенню, а розгляд справи - відкладенню, з наступних мотивів. В силу ст. 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає в межах строків розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Суд апеляційної інстанції не вважає, що складність справи є обставиною, яка викликає необхідність у відкладенні справи. У будь-якому випадку процесуальний закон пов'язує відкладення розгляду справи лише з неможливістю її вирішення у даному засіданні. Отже питання неможливості вирішення спору вирішується лише судом і за наявності дійсно об'єктивних перешкод у вирішення спору. Станом на 05.07.2017р. перешкод у здійсненні перегляду справи у повному обсязі судом апеляційної інстанції не встановлено.

Відповідач-1,4 до судового засідання, що відбулось 05.07.2017р., не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

Згідно із п. 3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судовою колегією встановлено, що неявка представників сторін не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами, а отже, розгляд справи є можливим.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення сторін, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 18.11.2015р. між Публічним акціонерним товариством "ВТБ БАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" укладено договір про відступлення права вимоги № 21МБ (далі - Договір відступлення), відповідно до умов якого первісний кредитор (ПАТ "ВТБ Банк") передає (відступає) новому кредитору (ТОВ "Фінансова компанія "Поліс") свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за Кредитними договорами та Договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим Договором.

В подальшому сторонами укладено Додаткову угоду № 1 від 27.11.2015р. до Договору відступлення № 21МБ від 18.11.2015р.

27.11.2015р. первісним кредитором та новим кредитором підписано Акт приймання-передачі документації до Додаткової угоди № 1 до Договору відступлення, відповідно до якого ТОВ "Укрбізнесвіза" є боржником за Генеральною угодою № 96/08 від 04.02.2008р., Кредитним договором № 03.114-96/08-СК від 04.02.2008р., Іпотечним договором № 03.144-96/08-ДІ від 04.02.2008р.

30.11.2015р. між Публічним акціонерним товариством "ВТБ БАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" укладено у нотаріальній формі договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та застави (далі - Договір відступлення), відповідно до умов якого первісний кредитор (ПАТ "ВТБ Банк") передає (відступає) новому кредитору (ТОВ "Фінансова компанія "Поліс") свої права вимоги до боржників, а новий кредитор одержує в повному обсязі належні первісному кредитору права іпотекодержателя та заставодержателя в зобов'язаннях, що виникли за іпотечними договорам та договорами застави, зокрема за іпотечним договором №03.144-96/08-ДІ від 04.02.2008р.

Відповідно до статті 25 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу.

Згідно з ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України однією із підстав заміни кредитора у зобов'язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 3 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Інших обмежень права кредитора на укладення договору уступки вимог законодавство не містить.

Відповідно до положень ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

З наявних у справі документів вбачається, що Публічне акціонерне товариство "ВТБ БАНК" 18.11.2015р. вибуло із правовідносин позики, а 30.11.2015р. із правовідносин іпотеки, тоді як ТОВ "Фінансова компанія "Поліс" замінило первісного кредитора.

04.02.2008р. між Відкритим акціонерним товариством "ВТБ Банк" (в подальшому змінено організаційно-правову форму з "Відкритого" на "Публічне", далі - банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрбізнесвіза" (далі - відповідач-1, позичальник) укладено Генеральну угоду № 96/08 (далі - Генеральна угода), за умовами якої загальний розмір заборгованості боржника за наданими в рамках даної угоди кредитами не повинен перевищувати суми, еквівалентної 10 000 000,00 доларів США за офіційним курсом НБУ на дату настання кредиту. Термін дії угоди визначений сторонами до 02.02.2018р. включно.

На підставі Генеральної угоди 04.08.2008р., сторонами укладено Кредитний договір № 03.144-96/08-СК, згідно з умовами якого позичальникові надано кредит в сумі 7 575 000,00 грн., зі сплатою 16% річних зі строком користування по 02.02.2018р. включно.

04.02.2008р. між позивачем та відповідачем-1 укладено іпотечний договір № 03.144-96/08-ДІ, відповідно до умов якого іпотекодавець для забезпечення виконання в повному обсязі своїх зобов'язань перед банком за Генеральною угодою № 96/08 від 04.02.2008р. та договорами, що укладені та/або будуть укладені на її підставі, передав банку в іпотеку нерухоме майно, а саме : нежилі приміщення (в літ. "А") з № 1 по № 18 (групи приміщень № 127), що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Щербакова, 53, загальною площею 714,90 кв.м., які належать йому на праві приватної власності, і на які відповідно до законодавства може бути звернено стягнення (далі - предмет іпотеки).

У процесі володіння та користування іпотечним майном іпотекодавцем здійснювалися будівельні роботи, в результаті яких замість колишньої групи приміщень № 127 (з № 1 по № 18), загальною площею 714,9 кв.м., були створені три групи приміщень: № 127, площею 429,5 кв.м., № 131 , площею 463,9 кв.м. та № 132, площею 361,6 кв.м., сумарна загальна площа вказаних груп приміщень склала 1 255,00 кв.м.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16.10.2008р. у справі № 2-2116/2008 визнано право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбізнесвіза" на розташовані за адресою: Київ, вул. Щербакова, 53 (літера А) окремі об'єкти нерухомості: на групи приміщень № 127, загальною площею 429,5 кв.м.; групу приміщень № 131, загальною площею 463,9 м.кв., групу приміщень № 132, загальною площею 361,6 м.кв.

Згодом, 15.04.2009р., на підставі нотаріально-посвідченого Договору купівлі-продажу Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрбізнесвіза" продало Товариству з обмеженою відповідальністю "Акрополіс Реаліті Груп" (далі - відповідач-4) групу приміщень номер 131 (в літері А), загальною площею 463,90 кв.м., що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Щербакова, 53.

Договір купівлі-продажу посвідчено приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Позняковою С.В. 15.04.2009р. та зареєстровано в реєстрі за номером 882.

У цей же день, 15.04.2009р., на підставі нотаріально-посвідченого Договору купівлі-продажу Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрбізнесвіза" продало Товариству з обмеженою відповідальністю "Акрополіс Реаліті Груп" групу приміщень номер 132 (в літері А), загальною площею 361,60 кв.м., що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Щербакова, 53.

Договір купівлі-продажу було посвідчено приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Позняковою С.В. 15.04.2009р. та зареєстровано в реєстрі за номером №879.

21.07.2009р. на підставі нотаріально-посвідченого Договору купівлі-продажу Товариство з обмеженою відповідальністю "Акрополіс Реаліті Груп" продало Товариству з обмеженою відповідальністю "АТБ-Інвест" нерухоме майно (з усіма його при приналежностями, в тому числі інженерними мережами і комунікаціями): група приміщень № 131 (в літ. А), загальною площею 463,90 кв.м., що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Щербакова, буд. 53.

21.07.2009р. на підставі нотаріально-посвідченого Договору купівлі-продажу нерухомого майна Товариство з обмеженою відповідальністю "Акрополіс Реаліті Груп" продало Товариству з обмеженою відповідальністю "АТБ-Інвест" нерухоме майно (з усіма його приналежностями, в тому числі інженерними мережами, комунікаціями, ганками): групу приміщень № 132 (в літ. А), загальною площею 361,60 кв.м., що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Щербакова, 53.

Після придбання нежилих приміщень групи № 131 та № 132, загальною площею 825,5 кв.м., та за результатом здійснення ним будівельних робіт ТОВ "АТБ-Інвест" (відповідач-3) у 2011 році на підставі наказу Головного управління комунальної власності м. Києва № 1374-В від 29.12.2012р. отримав Свідоцтво про право власності.

У відповідності до інформації, наданої Комунальним підприємством "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" № 10940 (И-2011) від 12.03.2011р., група нежитлових приміщень № 127 перепланована і добудована, в результаті чого утворилась нова група приміщень № 133, загальною площею 428,0 кв.м., і № 127, площею 1,5 кв.м. Перепланування зазначених нежилих приміщень затверджено розпорядженням Шевченківської РДА № 43 від 29.01.2009р.

20.09.2011р. рішенням Апеляційного суду Київської області у справі № 22ц-4615/2011 скасовано рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16.10.2008р. у справі № 2-2116/2008 в частині визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрбізнесвіза" права власності на нерухоме майно, а саме на групу приміщень № 127 - загальною площею 429,5 кв.м., як на окремий об'єкт нерухомого майна; групу приміщень № 131 - загальною площею 463,9 м.кв., як на окремий об'єкт нерухомого майна; групу приміщень № 132 - загальною площею 361,6 м.кв., як на окремий об'єкт нерухомого майна, що розташовані за адресою: Київ, вул. Щербакова, 53 (літера А).

Відносно групи нежитлових приміщень № 133 (в літері А), загальною площею 428 кв.м., і які знаходяться за адресою місто Київ, вул. Щербакова будинок 53, то вказані приміщення були предметом купівлі-продажу між ТОВ «Комерційна фірма «Олеван Плюс» (продавець) та ТОВ «ДЦІНВЕС-2» (покупець).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.02.2010р. у справі 4/45 присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбізнесвіза" на користь Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" заборгованості у розмірі 8 501 312,76 грн. за кредитним договором № 03.144-96/08-СК від 04.02.2008р., укладеним в рамках Генеральної угоди № 96/8 від 04.02.2008р.

03.08.2012р. Господарським судом міста Києва за заявою Публічного акціонерного товариства "Банк Кіпру" порушено справу про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбізнесвіза (справа № 5011-15/10488-2012 за особливостями, передбаченими статтями 1, 3-14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.12.2012р. Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк", в особі Відділення "Київська регіональна дирекція" Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк", визнано кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбізнесвіза" на суму 10 654 510,14 грн., в тому числі заборгованість за кредитним договором № 03.144-96/08-СК від 04.02.2008р. укладеним в рамках генеральної угоди № 96/8 від 04.02.2008р., що встановлена рішенням Господарського суду міста Києва від 09.02.2010р. у справі № 4/45.

Грошові вимоги Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" в особі Відділення "Київська регіональна дирекція" Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" віднесено до першої черги задоволення та затверджено окремо внесені вимоги Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" в особі Відділення "Київська регіональна дирекція" ПАТ "ВТБ Банк" забезпечених заставою у розмірі 10 654 510,14 грн. - вимоги першої черги.

Згідно з п. 55 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 15 від 18.12.2009р. у разі звернення позивача із заявою про визнання його вимог до боржника у справі про банкрутство після винесення ухвали суду про порушення справи про банкрутство за результатами розгляду цих вимог позовне провадження підлягає припиненню на підставі пункту 2 частини першої статті 80 ГПК.

Тож припинення судом першої інстанції провадження у справі, яка переглядається судом апеляційної інстанції, відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбізнесвіза" є правильним.

Та обставина, що у результаті зміни предмету позову до раніше визначеної у процесуальному статусі відповідача особи позивачем вимог не заявлено, не змінює статус відповідача на статус третьої особи без самостійних вимоги на предмет спору, тож доводи апеляційної скарги про допущені порушення місцевим господарським судом процесуальних норм є хибними.

Вирішуючи спір відносно вимог, остаточне коло яких сформовано у заяві від 11.10.2016р., місцевий господарський суд помилково вказав, що таку заяву подано процесуальним попередником ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» - Банком. Однак, згодом, суд першої інстанції ухвалою від 14.11.2016р. за заявою сторони по справі виправив описку і зазначив, що ним розглядалися вимоги згідно заяви ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» .

Прослухавши аудіозапис судового засідання, судова колегія вважає, що апелянт повідомив неправдиві дані, адже судом першої інстанції були прийняті до розгляду вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Поліс», згідно з уточненнями останнього від 11.10.2016р. Відносно цих вимог і вирішувався спір, що відображено також у протоколі судового засідання від 12.10.2016р. Зауважень на протокол ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» не подавало, ухвалу про внесення виправлень до судового рішення - вказана особа не оскаржувала.

Натомість у апеляційній скарзі апелянт стверджував, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, оскільки не розглядав заяви позивача від 11.09.2016р.

Такі доводи не знаходять свого документального підтвердження, оскільки заяву про уточнення позовних вимог та додаткові пояснення у справі ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» були датовані вказаним Товариством 11.10.2016р. і подані ним суду згідно з відбитком штампу суду першої інстанції 12.10.2016р.

Переглядаючи справу у повному обсязі, колегія суддів встановила, що предмет іпотеки на момент укладення іпотечного договору перебував у володінні та користуванні іпотекодавця. З володіння іпотекодавця майно вибуло внаслідок вчинення ним правочинів по відчуженню нерухомості .

Згідно з п. 3.2 Договору іпотеки іпотекодавець мав право виключно на підставі письмової згоди іпотекодержателя зводити, знищувати стіни, здійснювати перебудову, проводити капітальній ремонт предмета іпотеки, відчужувати його, передавати іншим особам у наступну іпотеку, в оренду/лізинг, в управління, в користування, або вчиняти інші дії, наслідком яких є зміна правового статусу предмета іпотеки.

Судом першої інстанції встановлено, і експертами такий висновок підтверджено, що у зв'язку із проведенням робіт по реконструкції приміщень у будівлі по вул. Щербакова у місті Києві, їх технічні, просторові та якісні характеристики змінилися, і якщо відповідно до Іпотечного договору № 03.144-96/08-ДІ від 04.02.2008р. загальна площа предмету іпотеки становила 714,90 кв.м., то після реконструкції - загальна площа об'єкту нерухомості складала 1 217,8 кв.м.

Між тим, вдавшись до з'ясування питання, чи призвела зміна характеристик індивідуально - визначеної речі до її загибелі, чи у результаті переробки була утворена нова річ , місцевий господарський суд не звернув належної уваги на ту обставину, що передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки є позасудовим способом задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки.

Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання прав, у тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 3 статі 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно з статтею 36 «Позасудове регулювання» Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати:

- передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону;

- право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов'язання є недійсними.

Зі змісту цієї норми випливає, що передбачений Законом позасудовий порядок задоволення вимог іпотеко держателя передбачає відсутність спору між ним та іпотекодавцем.

Іпотека, як вид обтяження, слідує долі нерухомості, що випливає з статті 23 Закону України «Про іпотеку».

Згідно вказаної норми матеріального права за якою особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Водночас, у разі спору між іпотекодавцем та іпотекодержателем і наявність між ними зобов'язальних відносин позбавляє іпотекодержателя права на звернення із з речово-правовим позовом про визнання права власності на предмет іпотеки, або про набуття на нього права власності.

До того ж, згідно з правовою позицією, викладеною у Постанові Верховного Суду України від 30.09.2016р. у справі № 6-1851цс15, Цивільний Кодекс України передбачає можливість виникнення права власності за рішенням суду лише у випадках, встановлених ст. 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема, із правочинів (частина 1 статті 328 ЦК України).

За таких обставин справи, суд апеляційної інстанції, врахувавши правову позицію Верховного Суду України щодо того, що невірно обраний спосіб захисту наявного права є самостійною підставою відмови у позові, не вважає необхідним скасовувати вірний по суті висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову іпотекодержателя, хоча не погоджується з мотивами, якими суд першої інстанції керувався при цьому.

Суд апеляційної інстанції вважає, що іпотекодержателю належить відмовити у задоволенні його вимог у зв'язку з невірно обраним способом захисту належних йому прав.

З цих же підстав , суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає .

При цьому судова колегія враховує приписи ч. 1 ст. 111-28 Господарського процесуального кодексу України, за якими висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Подана відповідачем-3 заява про застосування строку позовної давності (у зв'язку із невірно обраним позивачем способом захисту права) окремого юридичного значення немає, адже згідно з ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Спосіб захисту права повинен відповідати самому праву і відновлювати його.

З цих же обставин, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення клопотання апелянта про витребування у ТОВ «ДЦІНВЕС 2» іпотечного договору та залучення до участі у справі у процесуальному статусі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Компанію ХЕДПАРАД СЕРВІСЕС ЛІМІТЕД.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

Згідно з п. 4.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21 лютого 2013 року № 7 у випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Враховуючи те, що судовий збір за подання апеляційної та касаційної скарг було сплачено Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк", процесуальним правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс", зазначені витрати відносяться на останнього.

За приписами ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, покладаються при відмові у позові - на позивача.

ПАТ "ВТБ Банк" було оплачено вартість першої судової експертизи у цій справі в сумі 49 500,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 23678 від 03.06.2014р., наявним в матеріалах справи.

Вартість другої судової експертизи у цій справі в сумі 18 480,00 грн., що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням № 4316 від 30.09.2015р., була сплачена відповідачем-3.

Тож сплачені відповідачем-3 за проведення другої судової експертизи витрати у розмірі 18 480,00 грн. підлягають стягненню з позивача по справі на користь відповідача-3. У свою чергу, вартість експертизи, оплаченої ПАТ "ВТБ Банк" у розмірі 49 500,00 грн., покладається на його процесуального правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс".

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2016р. у справі №910/12375/13 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2016р. у справі №910/12375/13 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/12375/13 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді Б.О. Ткаченко

В.О. Зеленін