Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "06" липня 2017 р. Справа № 906/408/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Шніт А.В.

секретар судового засідання Антонюк Н.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №б/н від 12.06.2017;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № б/н від 19.06.2017; ОСОБА_3, - голова господарства;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шакур"

до Селянсько-фермерського господарства "Аграрник"

про стягнення 236165,80 грн

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 236165,80грн, з яких 119000,00грн основного боргу, 28689,70грн пені, 23987,33грн 24% річних, 18808,77грн інфляційних, 45680,00грн штрафу. Одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву від 03.05.2017 про забезпечення позову шляхом накладення арешту в межах ціни позову на все майно та грошові кошти, що належать відповідачу, в тому числі на грошові кошти, що знаходяться на рахунках: №1606 в ПАТ "Креді ОСОБА_4", МФО 300614; №2592 в ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 311744; №9244 в Житомирському управлінні АТ "Ощадбанк", МФО 311647.

Ухвалою суду від 12.05.2017 позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та відкладено розгляд заяви про забезпечення позову.

06.06.2017 до суду від позивача надійшли письмові пояснення з відповідними додатками згідно наведеного переліку (а.с.75-102).

Згідно клопотання позивача від 16.06.2017 здійснювалось фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.106).

Представник позивача в судовому засіданні 20.06.2017 просив задовольнити заяву про забезпечення позову за вх.№02-44/422/17 від 10.05.2017. Підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та письмових поясненнях від 02.06.2017 (а.с.75-80). Надав для долучення до матеріалів справи копії листа СФГ "Аграрник" №2 від 09.12.2016 та договору №1 поворотної фінансової допомоги (позики) від 20.01.2016.

Представники відповідача в судовому засіданні 20.06.2017 заперечили щодо заяви про забезпечення позову з підстав, викладених у запереченнях від 25.05.2017 (а.с.67-68). Просили відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Пояснили, що отримували від позивача поворотну фінансову допомогу в розмірі 9400,00грн, яка була повернута в повному обсязі, що підтверджується виписками банку, доданими позивачем до позовної заяви. Голова СФГ "Аграрник" ОСОБА_3 заперечив щодо підписання договору №1 поворотної фінансової допомоги (позики) від 20.01.2016. Представники відповідача зауважили, що поданий представником лист СФГ "Аграрник" №2 датований 09.12.2016, однак в матеріалах справи цей лист датований 09.11.2016.

В засіданні суду 20.06.2017 оголошено ухвалу про відмову в забезпеченні позову (а.с.115-116).

Ухвалою від 20.06.2017 розгляд справи відкладено на 06.07.2017, відповідно до ст.77 ГПК України та зважаючи на неможливість вирішити справу без отримання додаткових доказів.

В засіданні 06.07.2017 представник позивача подав до справи письмові пояснення (вх.№9090/17, а.с.120-123, з додатками а.с.124-162), які долучені судом до матеріалів справи.

Представником відповідача 06.07.2017 також подано до справи клопотання про виконання ухвали від 20.06.2017 у справі №906/408/17 (вх.№9091/17, а.с.163-165, з додатками а.с.166-173).

Представник позивача в засіданні суду просив задоволити позов у повному обсязі, посилаючись на письмово викладені пояснення та докази на підтвердження позовних вимог, подані до матеріалів справи.

Представники відповідача в засіданні суду проти доводів та вимог позивача заперечили, просили відмовити у їх задоволенні за безпідставністю. При цьому, представники відповідача в засіданні та у письмових поясненнях по справі зазначали, що СФГ "Аграрник" прийняло від ТОВ "Шакур" як поворотну фінансову допомогу за договором №1 від 29.01.2016 в загальній сумі 9400,00грн (двома платежами: 5000,00грн 20.01.2016 та 4400,00грн 29.01.2016). Вказану суму заборгованості за договором поворотної фінансової допомоги №1 від 20.01.2016 відповідач повернув СФГ "Аграрник" 27.10.2016. Отримання поворотної фінансової допомоги у розмірі 219000,00грн шляхом зарахування передплати за договором №2/ФОР від 16.02.2015 на підставі листа від 24.03.2016 відповідач категорично заперечує.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши письмові пояснення сторін по справі, дослідивши подані до справи матеріали, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява мотивована тим, що 20.01.2016 між ТОВ "Шакур" (позикодавець, позивач) та СФГ "Аграрник" (позичальник, відповідач) укладено договір №1 поворотної фінансової допомоги (позики), на виконання якого позивач надав відповідачу допомогу в загальному розмірі 228400,00грн, з яких

- 5000,00грн були перераховані 20.01.2016 позивачем відповідачу;

- 4400,00грн були перераховані відповідачу 29.01.2016;

- 219000,00грн переплати по договору №2/фор від 16.02.2015 були зараховані 24.03.2016 позивачем відповідачу як фінансова допомога, про що лист-заява позивача №3 від 24.03.2016 та бухгалтерська довідка №4721 від 24.03.2016.

Як зазначено у позовній заяві, відповідно до умов договору (п.4.1. договору) в кінцевий строк повернення отриманої відповідачем суми - до 01.09.2016 відповідач позику не повернув, однак, з простроченням відповідачем було повернуто позивачу частину коштів, а саме: 9400грн перераховані позивачу 27.10.2016; 100000,00грн перераховані позивачу по договору №2/фор від 16.02.2015 та зараховані позивачем відповідачу як фінансова допомога, про що наявний лист-заява відповідача №2 від 09.11.2016.

Окрім заборгованості за договором поворотної фінансової допомоги в сумі 119000,00грн, позивач також просив нарахував до стягнення з відповідача за прострочення повернення боргу 28689,70грн пені, 24% річних в сумі 23987,33грн, 18808,77грн інфляційних та 45680,00грн штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 січня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Шакур" (позикодавець, позивач) та Селянським фермерським господарством "Аграрник" (позичальник, відповідач) укладено договір №1 поворотної фінансової допомоги (позики) (а.с.19), згідно п.1.1. якого позикодавець надає позичальнику кошти у вигляді поворотної фінансової допомоги (позики) у розмірі та в порядку, встановленому договором, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцю надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених договором.

Відповідно до п.1.2. договору, поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою для повернення (відповідно до п.п.14.1.257 п.14 ст.14 Податкового кодексу України).

Згідно зі ст.2.1. договору, сума допомоги за договором становить до 300000,00 грн. У разі, якщо фактичний розмір позики, наданої позикодавцем позичальнику за цим договором виявиться меншим, ніж це зазначено у п.2.1. цього договору, сумою позики вважатиметься фактично надана сума коштів.

Відповідно до п.3.1. договору, поворотна фінансова допомога надається позикодавцем позичальнику одним платежем або за вибором позикодавця частинами (траншами) в національній валюті України в межах суми вказаної в п.2.1. цього договору в строк до 30 квітня 2016 року з дати підписання цього договору.

Згідно з п.3.2. договору, допомога надається позичальнику шляхом безготівкового перерахування позикодавцем грошових коштів на поточний рахунок позичальника вказаний в реквізитах до цього договору.

За змістом п.3.3. договору, керуючись ст.601 Цивільного кодексу України та ст.203 Господарського кодексу України, сторони дійшли згоди, що грошова допомога може бути надана шляхом взаємозаліку, тобто, зарахування зустрічних вимог по іншим договором, що укладені між позичальником та позикодавцем. При цьому для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Відповідно до п.4.1. договору, кінцевий строк повернення отриманої позичальником усієї позики до 01 вересня 2016 року.

Позичальник зобов'язаний повернути усю суму отриманої допомоги або неповернену її частину в строк встановлений п.4.1 цього договору (п. 5.1 договору).

Згідно п.7.1. цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до моменту повернення поворотної фінансової допомоги (позики).

Спірні по справі правові відносини між сторонами виникли стосовно виконання умов зазначеного договору №1 поворотної фінансової допомоги (позики) від 20.01.2016.

Згідно п.14.1.257. Податкового кодексу України, фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі.

Поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою до повернення.

За цивільно-правовою природою поворотна фінансова допомога є позикою.

Згідно статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1047 Цивільного кодексу України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Частиною 2 статті 1047 Цивільного кодексу України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно з частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як передбачено статтями 525, 526 ЦК України, ст.193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вище зазначалось, у позовній заяві позивач посилається на те, що на виконання укладеного договору №1 поворотної фінансової допомоги (позики) від 20.01.2016 надав відповідачу в якості позики 228400,00грн, з них 219000,00грн переплати по договору №2/фор від 16.02.2015 були зараховані 24.03.2016 позивачем відповідачу як фінансова допомога, на підтвердження чого позивач подав до справи копію адресованого відповідачу листа за вих.№3 від 24.03.2016 та бухгалтерську довідку №421 від 24.03.2016, за підписом бухгалтера ТОВ "Шакур" ОСОБА_5 (а.с.22,23).

Проте, суд зауважує, що до справи позивачем не подано жодних доказів про направлення СФГ "Аграрник" вказаного листа №3 від 24.03.2016, а тому не приймає до уваги вказаний лист як доказ здійсненого сторонами зарахування суми переплати за договором №12/фор від 16.02.2015 в якості поворотної фінансової допомоги згідно договору №1 від 20.01.2016. Також не є належним та допустимим доказом на проведення обома сторонами переплати за іншим договором поставки в сумі 219000,00грн як поворотну фінансову допомогу згідно договору №1 від 20.01.2016 складена в односторонньому порядку бухгалтерська довідка №421.

Стосовно перерахованих відповідачу 20.01.2016 - 5000,00грн та 29.01.2016 - 4400,00грн, суд зазначає, що обидва ці платежі були здійснені на інший рахунок, ніж визначений у договорі реквізитом платежів для перерахування поворотної фінансової допомоги. При цьому, призначенням платежу при перерахуванні 5000,00грн було зазначено "поворотна фінансова допомога згідно договору №1 від 20.01.2016", при перерахуванні 4400,00грн призначенням платежу зазначено "оплата за сою згідно договору №С-01 від 29.01.2016" (а.с.20,21)

Разом з тим, отримання вказаних коштів в загальній сумі 9400,00грн на виконання договору №1 від 20.01.2016 в якості поворотної фінансової допомоги, не заперечується відповідачем. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, сума коштів 9400,00грн була повернута відповідачем позивачу 27.10.2016 з призначенням платежу "кредиторська заборгованість по договору №1 від 20.01.2016р. ОСОБА_6 ПДВ" (а.с.25).

В той же час, всупереч доводам позивача стосовно повернення 100000,00грн 09.11.2016 за договором №1 від 20.01.2016 з наданих в позику відповідачу 228400,00грн, у відповідності до матеріалів справи підтверджується, що платіж від відповідача 09.11.2016 в сумі 100000,00 грн перерахований позивачу з призначенням платежу "Кредиторська заборгованість по договору №2 ФОР від 16.02.2015р. в т.ч. ПДВ 16666,67 грн" (а.с. 26 на звороті).

Не можуть бути прийняті до уваги судом також листи за вих.№2, адресовані СФГ "Аграрник" керівництву ТОВ "Шакур" (а.с. 27, 111), з однаковим змістом щодо зарахування призначення платежу 100000,00грн 09.11.2016 як поворотну фінансову допомогу згідно договору від 20.01.2016, з огляду на розбіжності в даті у наявних у справі двох примірниках вказаного листа, що унеможливлює приймання даного документа як належного та допустимого доказу по справі.

При цьому, слід зазначити, що з дослідження поданих до справи матеріалів податкових накладних, податкових декларацій з додатками встановлено, що їх змістом не підтверджується подання чи коригування відомостей щодо проведення платежів між сторонами саме за договором №1 поворотної фінансової допомоги (позики) від 20.01.2016.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до ст.33 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Це стосується позивача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся до господарського суду з позовними вимогами.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, покладених в основу позовних вимог, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 11.07.17

Суддя Шніт А.В.

віддрук.прим.:

1 - до справи