ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2017 року Справа № 910/24962/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Гольцової Л.А. (доповідач)
суддівБарицька Т.Л., Іванової Л.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАТ-АРТ"
на рішення та на постановуГосподарського суду міста Києва від 28.09.2016 Київського апеляційного господарського суду від 20.12.2016
у справі№ 910/24962/15
господарського судуміста Києва
за позовомКомунального підприємства "Київський метрополітен"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "ТАТ-АРТ"
третя особаДепартамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
пропримусове виселення з орендованого майна
за участю представників:

позивача: Гайдай Т.В., дов. від 16.01.2017;

відповідача: повідомлений, але не з'явився;

третьої особи: повідомлений, але не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.09.2016 у справі №910/24962/15 (суддя - Усатенко І.В.) позов задоволено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.12.2016 (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Буравльов С.І,, судді - Шапран В.В,, Андрієнко В.В.) рішення Господарського суду міста Києва від 28.09.2016 у справі №910/24962/15 залишено без змін.

Не погоджуючись з рішеннями попередніх судових інстанцій, відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Обґрунтовуючи підстави звернення з касаційною скаргою, скаржник послався на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Розпорядженням керівника апарату Вищого господарського суду України від 17.07.2017, у зв'язку з відпусткою судді Кролевець О.А., призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів у справі № 910/24962/15.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 17.07.2017, у зв'язку з відпусткою судді Кролевець О.А., для розгляду касаційної скарги визначено наступний склад суддів: головуючий суддя - Гольцова Л.А. (доповідач), судді - Барицька Т.Л., Іванова Л.Б.

Відзиви на касаційну скаргу не надходили, що не є перешкодою для суду касаційної інстанції переглянути в касаційному порядку оскаржувані судові рішення.

Усіх учасників судового процесу відповідно до статті 1114 ГПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Ознайомившись з матеріалами та обставинами справи на предмет надання їм судами попередніх інстанцій належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин справи, дотримання норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Місцевим та апеляційним господарськими судами під час розгляду справи встановлено між третьою особою (Орендодавець), відповідачем (Орендар) та позивачем (Підприємство, Отримувач коштів) 07.07.2012 укладено договір № 481 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду, за умовами якого Орендодавець на підставі протоколу постійної комісії Київради з питань власності від 12.06.2012 № 121 передав, а Орендар прийняв в оренду нерухоме майно (приміщення № 26, 26-а, 26-б), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та визначено відповідно до проектної документації, розробленої ДП "ПІ Укрметротунельпроект" тимчасовими огороджувальними конструкціями (кіосками) позивача, що знаходиться за адресою: станція метро "Лук'янівська", б/н, для торгівлі непродовольчими товарами.

Згідно з п. 2.1 договору, об'єктом оренди є нежилі приміщення загальною площею 27,08 м2 та зазначені в викопіюванні зі Схем тимчасового розташування МАФ, що складає невід'ємну частину цього договору.

Об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі КП "Київський метрополітен" (п. 2.4 договору).

Як передбачено п. 4.1 договору оренди, Орендодавець зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту підписання договору з додатками передати, а Орендар по акту приймання-передачі прийняти об'єкт оренди. Акт приймання-передачі об'єкта оренди підписується Орендодавцем, Орендарем та Підприємством.

У п. 7.6 договору оренди сторони погодили, що у разі закінчення строку дії договору або при його розірванні Орендар зобов'язаний за актом приймання-передачі повернути об'єкт оренди Підприємству у стані, в якому перебував об'єкт оренди на момент передачі його в оренду, з урахуванням всіх здійснених Орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об'єкта оренди без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії договору оренди. В акті приймання-передачі зазначається технічний стан об'єкта оренди на дату повернення.

Згідно з п. 4.15 договору, Орендар після припинення дії договору оренди зобов'язаний протягом 30 календарних днів передати майно по акту приймання-передачі Підприємству.

Договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 07.07.2012 до 05.07.2015 (п. 9.1 договору).

Пунктом 9.7 договору визначено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформляються додатковою угодою, яка є невід'ємною частиною цього договору.

07.07.2012 сторонами договору складено та підписано акт приймання-передачі нерухомого майна.

Як з'ясували господарські суди першої та апеляційної інстанцій, постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.07.2016 у справі № 910/28002/15 встановлено, що у зв'язку із закінченням терміну дії договору № 481, КП "Київський метрополітен" листом від 14.07.2015 № 522-НДД повідомило Орендаря про закінчення терміну дії договору та відмову від його продовження, а також вимагало протягом 30-ти календарних днів звільнити об'єкт оренди та повернути його за актом приймання-передачі. Крім цього, Департамент комунальної власності м. Києва листами від 18.05.2015 №062/07/18-5482 та від 17.07.2015 №062/07/19-8029 також повідомляв ТОВ "ТАТ-АРТ" про припинення договору оренди та повернення об'єкта оренди.

Приймаючи рішення у справі, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний господарський суд виходили з положень ЦК України, ГК України, Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та надавши оцінку всім матеріалам справи в сукупності дійшли висновку про обґрунтованість позову та наявність підстав для його задоволення в повному обсязі.

Згідно положень ч. 2 ст. 1115 ГПК України, касаційна інстанція перевіряє юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду та постанові апеляційного господарського суду.

Відповідно абз. 2 п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 "Про судове рішення", рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору (п.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст.628 ЦК України).

Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (ст. 11, 626 ЦК України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (ст.526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Згідно з п. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору оренди він вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до ч. 1 ст 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Зазначене кореспондується зі змістом ч. 1 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ст. 32 ГПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч. 1 ст. 33 ГПК України).

Згідно зі ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Здійснюючи розгляд справи, суди попередніх інстанцій обґрунтовано зазначили, що рішенням суду у справі № 910/28002/15 встановлено своєчасне повідомлення ТОВ "ТАТ-АРТ" про припинення строку дії договору № 481 та відмову від його продовження. До того ж, додаткова угода про продовження строку дії цього договору, як це передбачено п. 9.7 договору, сторонами не укладалась, а тому, зважаючи на наведене, спірний договір припинив свою дію 05.07.2015 у зв'язку із закінченням строку, на який його було укладено.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ч. 1 ст. 43 ГПК України).

Таким чином, оскільки договір припинив свою дію і відповідач втратив статус Орендаря, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про відсутність підстав користування відповідачем вищезазначеним об'єктом оренди та виникнення обов'язку повернути цей об'єкт на умовах, визначених договором, а також зобов'язання відповідача звільнити орендовану частину приміщення станції "Лук'янівська" від своїх огороджуючих конструкцій.

Посилання скаржника в касаційній скарзі на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм ст. 22 ГПК України в частині прийняття до розгляду заяви позивача про уточнення п. 3 позовної заяви після початку розгляду справи, колегія суддів вважає помилковими, оскільки початок розгляду справи по суті має місце з того моменту, коли господарський суд після завершення підготовки справи до розгляду (ст. 65 ГПК України), відкриття судового засідання, роз'яснення (за необхідності) сторонам та іншим учасникам судового процесу їх прав та обов'язків і розгляду інших клопотань і заяв (про відкладення розгляду справи, залучення до участі в ній інших осіб, витребування додаткових доказів тощо) переходить безпосередньо до розгляду позовних вимог, тобто до з'ясування у передбаченому ГПК України порядку обставин справи та здійснення їх правової оцінки, про що зазначається в протоколі судового засідання.

Заява позивачем подана до суду першої інстанції 02.11.2015, а відповідно до протоколу судового засідання та ухвали суду від 05.10.2015, якою відкладено розгляд справи на 04.11.2015, не відбулось початку розгляду справи по суті спору.

Інші доводи, викладені в касаційній скарзі, були предметом дослідження суду апеляційної інстанції, їм дана належна оцінка, тому відхиляються як необґрунтовані та такі, що не спростовують зроблених судами висновків. При цьому, в частині встановлення фактичних обставин справи та переоцінки наявних доказів, касаційна скарга не відповідає вимогам ст. 1117 ГПК України стосовно меж перегляду справи в касаційній інстанції.

Керуючись статтями 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,-

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАТ-АРТ" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 28.09.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.12.2016 у справі №№910/24962/15 - без змін.

Головуючий суддя Л.А. ГОЛЬЦОВА

Судді Т.Л. БАРИЦЬКА

Л.Б. ІВАНОВА