ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

18 липня 2017 року Справа № 912/3521/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді:Барицької Т.Л.,
суддів:Картере В.І.,
Губенко Н.М.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_4
на постановуДніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.03.2017
у справі№ 912/3521/16 господарського суду Кіровоградської області
за позовомОСОБА_4
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Світловодський машинобудівний завод"
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача 1. ОСОБА_5; 2. ОСОБА_6;
провизнання недійсним рішення загальних зборів

ВСТАНОВИВ:

Подана 14.04.2017 (згідно зі штемпелем поштового відділення зв'язку на конверті) ОСОБА_4 (далі - скаржник) касаційна скарга на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.03.2017 у справі № 912/3521/16 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 1111 ГПК України особа, яка подала касаційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копії касаційної скарги і доданих до неї документів, які у цієї сторони відсутні.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано доказів надіслання її копії іншій стороні (сторонам) у справі.

Виходячи зі змісту наведених норм, особа, яка оскаржує судове рішення, повинна надавати суду прямий доказ, який однозначно свідчив би про повідомлення сторін про оскарження особою судових рішень.

Не повідомлена належним чином сторона у справі, як учасник господарського процесу, позбавлена можливості володіти об'єктивною інформацією стосовно руху господарського процесу.

Згідно зі ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог, користуються процесуальними правами і несуть процесуальні обов'язки сторін, крім права на зміну підстави і предмета позову, збільшення чи зменшення розміру позовних вимог, а також на відмову від позову або визнання позову.

Відповідно до п. 61 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 11 "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України" треті особи користуються правами і несуть обов'язки сторони у справі (за деякими винятками щодо третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору). Тому якщо до касаційної скарги не додано доказів надіслання її копії третім особам, то така касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом (п. 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК).

Дослідивши касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.03.2017 у справі № 912/3521/16 з доданими до неї документами, колегія суддів касаційної інстанції встановила, що до скарги не додано доказів надсилання її копій третім особам у справі - ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Разом з тим, скаржник за текстом касаційної скарги зазначає, що: "треті особи у даній справі зареєстровані за адресами: ОСОБА_5 АДРЕСА_2, ОСОБА_6 АДРЕСА_1. Тобто, місце реєстрації вказаних осіб є місто Донецьк. Відповідно до: Указу Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 "Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року "Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях"; Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 № 1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення" (зі змінами), УДППЗ "Укрпошта" не здійснюється пересилання пошти Донецькій області до/з міст обласного значення, у тому числі міста Донецьк. Відповідно, касатор не має можливості направити копії касаційної скарги третім особам у справі.".

Проте, як вбачається з матеріалів справи (конвертів, в яких треті особи надсилали до Дніпропетровського апеляційного господарського суду клопотання та з рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу форма № 119) місцезнаходження ОСОБА_5: АДРЕСА_3 та місцезнаходження ОСОБА_6: АДРЕСА_4, що спростовує твердження скаржника стосовно неможливості надіслання копії касаційної скарги третім особам у справі.

Вищий господарський суд України вважає, що скаржник не був позбавлений можливості ознайомитись з матеріалами справи та дізнатись про місцезнаходження третіх осіб, отже, можливість надіслання касаційної скарги третім особам залежала виключно від волевиявлення самого скаржника.

Таким чином, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню скаржнику на підставі п. 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Керуючись ст. 86, п. 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.03.2017 у справі № 912/3521/16 повернути скаржнику без розгляду.

Справу № 912/3521/16 повернути до господарського суду Кіровоградської області.

Головуючий суддя Т.Л. Барицька

Судді: В.І. Картере

Н.М. Губенко