ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2017 р. Справа № Б-7/49-21/160

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

головуючий суддя Гриців В.М., суддів Малех І.Б., Плотніцький Б.Д.

при секретарі судового засідання Петрик К.О.

за участі прокурора Рогожнікової Н.Б., Зарічного І.Ф., представників: кредиторів ОСОБА_1, ОСОБА_2, боржника ОСОБА_3, ОСОБА_4, арбітражного керуючого ОСОБА_5

у відкритому судовому засіданні розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 25 травня 2017 року у справі № Б-7/49-21/160 про банкрутство відкритого акціонерного товариства Коломиясільмаш

ВСТАНОВИВ:

12 лютого 2013 року Господарський суд Івано-Франківської області порушив провадження у справі №Б-7/49-21/160 про банкрутство відкритого акціонерного товариства Коломиясільмаш на загальних підставах, визначених ст. 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Господарський суд Івано-Франківської області ухвалою від 04 грудня 2003 року увів судову процедуру санації відкритого акціонерного товариства Коломиясільмаш строком на 6 місяців, керуючим санацією призначив керівника відкритого акціонерного товариства Коломиясільмаш - голову правління ОСОБА_6.

Ухвалою від 25 серпня 2004 року Господарський суд Івано-Франківської області затвердив план санації відкритого акціонерного товариства Коломиясільмаш, а ухвалою від 12 травня 2010 року доповнення до плану санації відкритого акціонерного товариства Коломиясільмаш. Ухвалою від 15 червня 2016 року суд призначив арбітражного керуючого ОСОБА_5 розпорядником майна відкритого акціонерного товариства Коломиясільмаш.

Господарський суд Івано-Франківської області (суддя Скапровська І.М.) 25 травня 2017 року у справі № Б-7/49-21/160 ухвалив:

звільнити керуючого санацією - керівника ВАТ Коломиясільмаш ОСОБА_6 від виконання обовязків керуючого санацією ОСОБА_7.

Комітету кредиторів ОСОБА_7 - запропонувати господарському суду до 06 червня 2017 року, з числа осіб, що мають відповідне свідоцтво, кандидатуру арбітражного керуючого для призначення керуючим санацією ВАТ Коломиясільмаш.

Відкласти розгляд справи на 06 червня 2017 року на 10:30.

Розпоряднику майна боржника - ОСОБА_5 - повідомити про винесення даної ухвали всіх кредиторів боржника, організувати проведення засідання комітету кредиторів боржника, на якому вирішити питання кандидатури арбітражного керуючого для призначення керуючим санацією ВАТ Коломиясільмаш, з числа осіб, що мають відповідне свідоцтво.

Управлінню надання адміністративних послуг Коломийської міської ради - внести зміни до Єдиного державного реєстру про звільнення ОСОБА_6 від виконання обовязків керуючого санацією ВАТ Коломиясільмаш.

Суд першої інстанції керувався ст.ст.1, 5, ч.13 ст. 53 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, чинній до 19 січня 2013 року) вказав на пріоритети держави щодо відновлення платоспроможності боржника, збереження господарюючого суб'єкта і мотивував своє рішення наступним:

На момент порушення провадження у справі (баланс на 1 січня 2004р.) активи підприємства становили 78 млн. 173 тис. грн., зобовязання 7 млн. 536 грн. Після оздоровлення підприємства його керівником, за тринадцять років санації боржника, актив ВАТ Коломиясільмаш, згідно фінансової звітності за 2016 рік, становить 18 млн. 196 тис. грн., а зобовязання 13 млн. 028 тис. грн. Згідно приміток до річної фінансової звітності за 2016 рік, підприємством реалізовано за 357 тис. грн. фінансові інвестиції (частки, акції) собівартість яких складала 2 млн. 735 тис. грн. З фінансових звітностей про суми нарахованої заробітної плати (доходи) застрахованих осіб, вбачається, що кількість працівників зменшено вдвічі. По рахунку боржника, відкритому ПАТ "КРЕДІ ОСОБА_8", за час санації, від реалізації майна боржника поступило коштів втричі більше, ніж конкурсних вимог. Станом на день розгляду клопотання про продовження санації боржника (03 квітня 2017 року), поданого на підставі рішення комітету кредиторів, суду не відомо розмір непогашених вимог конкурсних кредиторів і перспективи такого санування ВАТ Коломиясільмаш, в статутному капіталі, якого частка держави становить понад 50%.

Під час виїзного судового засідання, яке відбулось 18 травня 2017 року, суд також встановив, що керівник підприємства не забезпечив належного збереження майна. Працівників на підприємстві не було. Виробнича діяльність не здійснюється. За 2016 рік боржником був випущений один навантажувач. Кількість працюючих і їх місцезнаходження, тобто знаходження робочих місць працівників, ОСОБА_6 не відомо.

Керуючий санацією ОСОБА_6 всупереч вимогам Закону України Про оренду державного та комунального майна та Закону про банкрутство, без відповідної згоди розпорядника майна боржника і без дотримання порядку укладання таких угод, уклав договори оренди майна ВАТ Коломиясільмаш, тобто державного майна боржника, що перебуває в банкрутстві. Кошти отримані від реалізації майна боржника, спрямовував не на погашення вимог конкурсних кредиторів. Вказане, є кримінальним правопорушення, що передбачене ч.2 ст.367 КК України. Про, що господарський суд повідомив правоохоронні органи в порядку ст. 90 ГПК України. За результатами повідомлення суду, прокуратурою Івано-Франківської області порушено кримінальне провадження №0000067.

Розпорядник майна боржника під час виїзного судового засідання 18 травня 2017 року, подав подання про звільнення керуючого санацією ВАТ Коломиясільмаш та документи про проведення Корпорацією "Західний аукціонно-консалтінговий центр" 01 червня 2017 року та 07 червня 2017 року торгів з продажу майна боржника, незважаючи на ухвалу суду від 07 червня 2016 року про заборону керуючому санацією ОСОБА_6 здійснювати реалізацію майна боржника до подання документів, які підтвердять рецензування звіту про незалежну оцінку майна боржника ФДМ України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 25 травня 2017 року у справі № Б-7/49-21/160 і продовжити процедуру санації та його повноваження керуючого санацією строком на шість місяців.

Вважає, що суд першої інстанції неповно зясував обставини, які мають значення для справи та могли бути зясованими; суд розглянув справу без його участі, а прибути у судове засідання 25 травня 2017 року не міг з причини захворювання підтвердженням чого є листок непрацездатності.

Щодо показників фінансової звітності за 2016 рік вказав, що у зобовязання 13 млн. 028 тис. грн. входять непогашені вимоги конкурсних кредиторів (3 млн.808 тис.грн.), пільгові пенсії, нараховані за останні шість років (3 млн.485 тис. грн..), заборгованість по земельному податку (2 млн.808 тис. грн., у тому числі за 2016 рік 1 млн.655 тис. грн..), заборгованість по ЄСВ за останні три роки (1 млн.248 тис. грн..), заборгованість по ПДВ від реалізації основних засобів згідно плану санації(772 тис. грн..).

Стверджує, що висновок суду про те, що підприємством реалізовано за 357 тис. грн. фінансові інвестиції (частки, акції) собівартість яких складала 2 млн. 735 тис. грн. є недостовірний і упереджений. При цьому, не заперечує самого змісту приміток до річної фінансової звітності за 2016 рік, про які зазначив суд в оскаржуваній ухвалі, проте наголошує, що для правильного фінансового аналізу необхідно проаналізувати фінансові документи (форми), що слугували підставою заповнення цих приміток. Вважає хибним висновок суду першої інстанції про нездійснення виробничої діяльності у 2016 році. Дохід від реалізації продукції за 2016 рік становить 1 млн. 853 тис. грн..

Вважає некоректним і таким, що суперечить ст.62 Конституції України посилання суду в ухвалі на відкрите кримінальне провадження, оскільки лише факт здійснення кримінального провадження не може слугувати доказом вчинення правопорушення.

Також пояснює, що надавав суду і комітету кредиторів інформацію щодо погашення вимог кредиторів. Зокрема, комітет кредиторів 30 березня 2017 року заслухав звіти керуючого санацією ОСОБА_6 і розпорядника майна ОСОБА_5, одноголосно вирішив прийняти звіти до відома, а також одноголосно прийняв рішення щодо продовження процедури санації боржника та повноважень керуючого санацією. Наголошує, що згідно з ч.8 ст.17 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, чинній до 19 січня 2013 року) підставою звільнення керуючого санацією від виконання його обовязків повинно бути доведення факту невиконання або неналежного виконання обовязків, визначених законом. Натомість, факт невиконання або неналежного виконання ОСОБА_6 обовязків керуючого санацією відкритого акціонерного товариства «Коломиясільмаш» недоведений, а ґрунтується лише на припущеннях.

Про розгляд справи учасникам провадження у справі про банкрутство повідомлено належним чином.

У судовому засіданні ОСОБА_6 і його представник апеляційну скаргу підтримали у повному обсязі.

Прокурор, представники кредиторів просять задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_6.

Згідно з статтею 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

За змістом статті 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Згідно зі статтею 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Львівський апеляційний господарський суд заслухав пояснення апелянта, прокурора, представників кредиторів і боржника розглянув апеляційну скаргу, матеріали справи і вважає, що ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 25 травня 2017 року у справі № Б-7/49-21/160 слід скасувати з наступних підстав.

Конституцією України (ч. 2 ст. 19) встановлено обовязок органів державної влади, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією і законами України.

Згідно з частиною 2 статті 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

За змістом пункту 1-1 Перехідних та прикінцевих положень закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону України від 22.12.2011 р. № 4212-VI, чинній з 19 січня 2013 року положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом.

З урахуванням дати порушення провадження у справі №Б-7/49-21/160 про банкрутство відкритого акціонерного товариства Коломиясільмаш (12 лютого 2003 року) і стадії судової процедури банкрутства (санація боржника) застосуванню підлягають положення закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, чинній до 19 січня 2013 року, за винятком положень, що регулюють продаж майна.

У судовій процедурі санації відкритого акціонерного товариства Коломиясільмаш застосуванню підлягають лише положення закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону України від 22.12.2011 р. № 4212-VI, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство.

Згідно з частиною 3 статті 53 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" керуючий санацією - керівник боржника здійснює свої повноваження згідно з цим Законом, з урахуванням обмежень, встановлених частиною тринадцятою статті 13 цього Закону.

Згідно з частиною 11 статті 53 цього Закону якщо справу про банкрутство боржника порушено за заявою кредитора (кредиторів), комітет кредиторів має право звернутися до господарського суду з клопотанням про призначення керуючим санацією керівника боржника, а також розпорядника майна. Керуючий санацією та розпорядник майна діють відповідно до вимог цього Закону з урахуванням особливостей, передбачених цією статтею.

Згідно з частиною 13 статті 53 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" за поданням комітету кредиторів або розпорядника майна керуючий санацією - керівник боржника може бути звільнений господарським судом від виконання повноважень керуючого санацією.

Підставою розгляду Господарським судом Івано-Франківської області 25 травня 2017 року питання про звільнення керівника боржника ОСОБА_6 від виконання повноважень керуючого санацією ВАТ «Коломиясільмаш» слугувало відповідне подання розпорядника майна арбітражного керуючого ОСОБА_5 про звільнення керуючого санацією від виконання повноважень керуючого санацією у зв'язку із систематичним невиконанням своїх обов'язків встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

Це подання було подано суду під час виїзного судового засідання 18 травня 2017 року, яке відбулось за місцезнаходженням боржника ВАТ «Коломиясільмаш».

У поданні арбітражний керуючий ОСОБА_5 вказує на порушення керуючим санацією ВАТ «Коломиясільмаш» положень частини 2 статті 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", статей 13, 16, 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". А саме, 01 листопада 2016 року керуючий санацією уклав договір оренди майна (приміщення цеху №25 в копусі №1) без погодження із розпорядником майна боржника і з комітетом кредиторів та без дотримання обовязкових процедур, встановлених частиною 2 статті 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Наголошує, що частка держави у статутному капіталі ВАТ «Коломиясільмаш» становить 93,436%, яка належить до сфери управління ОСОБА_9 державного майна України. На підставі визначення терміну «державне підприємство» у статті 1 Закону України «Про фінансову реструктуризацію» стверджує, що ВАТ «Коломиясільмаш» є державним підприємством. Керуючий санацією 01 листопада 2016 року уклав договір оренди майна (приміщення цеху №25 в копусі №1) без погодження із розпорядником майна боржника і з комітетом кредиторів та без дотримання обовязкових процедур, встановлених частиною 2 статті 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Також, із суми 280493,93 грн. коштів, отриманих від реалізації основних засобів ВАТ «Коломиясільмаш», на погашення вимог кредиторів було спрямовано лише 50000,00 грн., що є порушенням вимог статті 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Крім того, керуючий санацією не виконав вимог ухвали суду від 07 червня 2016 року не надав суду рецензування звіту про незалежну оцінку майна боржника, запропонованого на продаж 09 червня 2016 року.

Господарський суд Івано-Франківської області погодився із такими доводами арбітражного керуючого ОСОБА_10 , а також навів й інші висновки та 25 травня 2017 року ухвалив звільнити керуючого санацією - керівника ВАТ Коломиясільмаш ОСОБА_6 від виконання обовязків керуючого санацією ОСОБА_7.

Ухвала Господарського суду Івано-Франківської області від 25 травня 2017 року є необґрунтованою та передчасною з огляду на наступне.

У преамбулі Закону України «Про фінансову реструктуризацію» зазначено, що цей Закон визначає умови та порядок проведення процедури добровільної фінансової реструктуризації боржника із вжиттям заходів, передбачених цим Законом.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про фінансову реструктуризацію» для цілей цього Закону терміни вживаються в такому значенні, зокрема, державне підприємство - підприємство, що діє на основі державної власності, або підприємство, у статутному капіталі якого частка державної власності становить 50 і більше відсотків.

Отже, визначення термінів у статті 1 Закону України «Про фінансову реструктуризацію» підлягає застосуванню виключно для цілей цього Закону.

Натомість, поняття акціонерного товариства визначено статтею 152 Цивільного кодексу України. Установлено, що акціонерне товариство - господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями. Акціонерне товариство самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями усім своїм майном. Акціонери не відповідають за зобов'язаннями товариства і несуть ризик збитків, пов'язаних з діяльністю товариства, у межах вартості акцій, що їм належать (крім випадків, установлених законом). Гарантії захисту майнових прав акціонерів встановлюються законом (ч.1 ст.152).

Особливості правового статусу акціонерних товариств, створених у процесі приватизації державних підприємств, встановлюються законом (ч.4 ст.152).

Згідно з наказом ОСОБА_9 державного майна України від 24 лютого 1995 року за №5-АТ державне підприємство Коломийський завод сільськогосподарських машин перетворено у відкрите акціонерне товариство «Коломийський завод сільськогосподарських машин». Державна реєстрація відкритого акціонерного товариства «Коломийський завод сільськогосподарських машин» проведена 06 березня 1995 року.

Отже, з дати проведення державної реєстрації відкрите акціонерне товариство «Коломийський завод сільськогосподарських машин» не є державним підприємством з усіма правовими наслідками, що випливають з такого статусу. Зокрема, встановлений частиною 2 статті 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" порядок укладення договорів оренди не поширюється на передачу в оренду майна ВАТ Коломиясільмаш.

План санації ВАТ Коломиясільмаш передбачає одним із заходів відновлення платоспроможності боржника передачу майна в оренду, як складову формування ефективної структури активів.

Тому доводи розпорядника майна і висновок суду про недотримання керуючим санацією ВАТ Коломиясільмаш при укладенні 01 листопада 2016 року з ТОВ «Вуд- Панель Коломия» договору оренди майна (приміщення цеху №25 в копусі №1) вимог частини 2 статті 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" є безпідставними.

Щодо укладення 01 листопада 2016 року керуючим санацією договору оренди майна ВАТ «Коломиясільмаш» з ТзОВ «Вуд- Панель Коломия» без погодження з розпорядником майна ВАТ «Коломиясільмаш».

Статтею 53 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено особливості провадження санації боржника його керівником. Водночас, згідно з частиною 11 цієї статті якщо справу про банкрутство боржника порушено за заявою кредитора (кредиторів), комітет кредиторів має право звернутися до господарського суду з клопотанням про призначення керуючим санацією керівника боржника, а також розпорядника майна. Керуючий санацією та розпорядник майна діють відповідно до вимог цього Закону з урахуванням особливостей, передбачених цією статтею.

Такими особливостями є зокрема, встановлений частиною 3 статті 53 названого Закону обовязок керуючого санацією - керівника боржника здійснювати свої повноваження згідно з цим Законом, з урахуванням обмежень, встановлених частиною тринадцятою статті 13 цього Закону.

За приписами частини 13 статті 13 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" керівник або орган управління боржника виключно за погодженням з розпорядником майна укладає угоди щодо передачі нерухомого майна в оренду.

Призначення розпорядника майна боржника та визначення його компетенції має на меті забезпечення майнових інтересів кредиторів у провадженні справи про банкрутство, про що вказано у частині першій статті 13 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Отже, керуючий санацією зобовязаний був погодити з розпорядником майна боржника арбітражним керуючим ОСОБА_5 укладення угоди про передачу в оренду нерухомого майна - приміщення цеху №25 в копусі №1, проте не погодив і тим самим порушив приписи частини 13 статті 13 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

У цій частині висновок суду першої інстанції є законним і обгрунтованим.

Разом з тим ні в оскаржуваній ухвалі, ні у поданні про звільнення керуючого санацією не вказано про порушення прав кредиторів, що вже настали або можуть настати із укладенням і виконанням цього договору оренди.

Із змісту договору оренди майна ВАТ «Коломиясільмаш», укладеного 01 листопада 2016 року ВАТ «Коломиясільмаш» (орендодавець) з ТзОВ «Вуд- Панель Коломия»(орендар) слідує, що сторони визначили умови передачі та повернення майна (ст.2); орендну плату визначили на підставі затвердженої Кабінетом Міністрів України Методики розрахунку орендної плати (ст.3); порядок використання амортизаційних відрахувань (ст.4); права та обовязки сторін (ст.ст. 5-8); відповідальність сторін (ст. 9); термін дії договору, умови зміни і розірвання договору (ст.10). До договору додано розрахунок орендної плати та акт приймання-передачі обєкта оренди - приміщення цеху №25 в копусі №, інв.. №01746 загальною площею 5760 кв.м.

Перевіркою, проведеною 16 17 березня 2017 року Управлінням західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківській області, не виявлено порушень щодо правильності нарахування орендної плати, розрахунків за оренду, відображення господарських операцій в бухгалтерському обліку.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні докази, що допущене керуючим санацією ВАТ «Коломиясільмаш» порушення частини 13 статті 13 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" при укладенні названого договору оренди призвело до збитків і порушення прав кредиторів.

Щодо доводів розпорядника майна арбітражного керуючого ОСОБА_5 про порушення керуючим санацією вимог статті 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" про необхідність згоди комітету кредиторів ВАТ «Коломиясільмаш» на укладення договору оренди.

Так, згідно із частиною 8 статті 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення про надання згоди на укладення арбітражним керуючим значних угод боржника чи угод боржника, щодо яких є заінтересованість.

Проте, ВАТ «Коломиясільмаш» перебуває на стадії судової процедури санації.

За приписами частини 9 статті 17 названого Закону значні угоди та угоди, щодо яких є заінтересованість, укладаються керуючим санацією тільки за згодою комітету кредиторів, якщо інше не передбачено цим Законом або планом санації.

За визначенням статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" для цілей цього Закону терміни вживаються у такому значенні:

значні угоди - угоди щодо розпорядження майном боржника, балансова вартість якого перевищує один відсоток балансової вартості активів боржника на день укладення угоди;

угоди, щодо яких є заінтересованість - угоди, сторонами яких є заінтересовані особи зі сторони боржника, керуючого санацією чи кредиторів.

Інше цим Законом передбачено, а саме в силу положень статей 13, 53 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" для укладення угод необхідна наявність згоди розпорядника майна боржника, про що вказано вище. План санації ВАТ «Коломиясільмаш» не містить вказівок щодо порядку укладення договорів оренди.

Крім того, у матеріалах справи відсутні обґрунтування і докази, що договір оренди майна ВАТ «Коломиясільмаш», укладений 01 листопада 2016 року ВАТ «Коломиясільмаш» (орендодавець) з ТзОВ «Вуд- Панель Коломия»(орендар), належить до значних угод чи до угод, щодо яких є заінтересованість.

Відтак, у силу закону згода комітету кредиторів ВАТ «Коломиясільмаш» на укладення названого договору оренди не вимагалась.

Щодо дотримання керуючим санацією вимог статті 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та щодо фінансового стану ВАТ «Коломиясільмаш», як результату виконання плану санації .

Статтею 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено черговість задоволення вимог кредиторів за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, тобто у ліквідаційній процедурі, коли усі вимоги кредиторів (і конкурсні, і поточні) відомі та відображені у реєстрі вимог кредиторів.

Однак наслідки уведення судової процедури санації боржника не є тотожними наслідкам визнання боржника банкрутом і уведення ліквідаційної процедури. Зокрема, боржник продовжує здійснювати господарську діяльність, а господарська діяльність банкрута припиняється. У судовій процедурі санації отримані кошти не можуть спрямовуватися виключно на погашення вимог конкурсних кредиторів, а використовуються й для погашення вимог поточних кредиторів, витрат судової процедури санації, виробничих витрат тощо.

За визначенням статті першої названого закону санація - система заходів, що здійснюються під час провадження у справі про банкрутство з метою запобігання визнання боржника банкрутом та його ліквідації, спрямована на оздоровлення фінансово-господарського становища боржника, а також задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів шляхом кредитування, реструктуризації підприємства, боргів і капіталу та (або) зміну організаційно-правової та виробничої структури боржника.

Згідно із статтею 18 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" план санації повинен містити, серед іншого, заходи щодо відновлення платоспроможності боржника, строк та черговість виплати боржником або інвестором боргу кредиторам, строк відновлення платоспроможності боржника. Платоспроможність вважається відновленою за відсутності ознак банкрутства, визначених цим Законом. Заходами щодо відновлення платоспроможності боржника можуть бути: реструктуризація підприємства; перепрофілювання виробництва; закриття нерентабельних виробництв; відстрочка та (або) розстрочка платежів або прощення (списання) частини боргів; ліквідація дебіторської заборгованості; продаж частини майна боржника; звільнення працівників боржника, які не можуть бути задіяні в процесі реалізації плану санації. Вихідна допомога у цьому разі виплачується за рахунок реалізації майна боржника або за рахунок кредиту, одержаного для цієї мети; інші способи відновлення платоспроможності боржника.

Затверджений судом у 2004 році план санації ВАТ «Коломиясільмаш», з урахуванням змін до плану санації затверджених судом у 2010 році, визначає такі заходи відновлення платоспроможності боржника, як погашення вимог конкурсних кредиторів у сумі 8 881 182,00 грн., продаж частини майна боржника, ведення господарської діяльності, закриття нерентабельних виробництв, звільнення працівників, передача майна в оренду, передача у комунальну власність обєктів житлового фонду і соціальної інфраструктури на загальну суму 8 477 983,92 грн. План санації передбачає використання коштів від продажу активів боржника не тільки на погашення конкурсної заборгованості, а й на поточні витрати господарської діяльності, сплату бюджетних платежів, витрат процедури санації, оплату праці.

Господарський суд Івано-Франківської області ухвалою від 06 жовтня 2016 року продовжив на шість місяців процедуру санації ВАТ «Коломиясільмаш».

30 березня 2017 року комітет кредиторів ВАТ «Коломиясільмаш» заслухав і прийняв до відома звіти керуючого санацією і розпорядника майна боржника, вирішив звернутись до суду з клопотанням продовжити на шість місяців строк процедури санації боржника і повноваження керуючого санацією ОСОБА_6 Також, комітет кредиторів зазначив, що погодження передачі в оренду нерухомого майна боржника відноситься виключно до компетенції розпорядника майна боржника. Усі рішення прийнято одноголосно.

Керуючий санацією ОСОБА_6 03 квітня 2017року подав Господарському суду Івано-Франківської області клопотання про продовження строку процедури санації на шість місяців, а 14 березня 2017 року - звіт про проведену роботу керуючого санацією ВАТ «Коломиясільмаш» за період з 01 жовтня 2016 року до 27 березня 2017 року.

У звіті вказано, що за означений період боржнику надійшло 1 027 808,98 грн., з яких: 280493,93 грн. від реалізації основних засобів; 315394,34 грн. від оренди; 381181,61 грн. від реалізації комплектуючих, надання послуг; 50739,10 грн. для проведення експертизи.

З отриманих коштів витрачено на оплату: електроенергії - 218861,18 грн.; послуг звязку 5418,31 грн.; зарплату 271036,99 грн.; регресний позов 4872,00 грн.; послуг охорони 144000,00 грн.; матеріалів та сировини - 245869,47 грн.; господарських витрат 6952,40 грн.; послуг ЗАКЦ 4588,41 грн.; послуг арбітражного керуючого 15000,00 грн.; експертиза основних засобів (Львів НДІ) 23163,00 грн.; інвентаризація БТІ 27576,10 грн.; інформаційно-консультативні послуги - 4764,00 грн.; реєстрова кредиторська заборгованість комунального підприємства Коломияводоканал - 50000,00 грн.

Як зазначив керуючий санацією, у суму зобовязань 13 млн. 028 тис. грн., відображену в балансі станом на 31 грудня 2016 року, входять непогашені вимоги конкурсних кредиторів (3 млн.808 тис.грн.), пільгові пенсії, нараховані за останні шість років (3 млн.485 тис. грн..), заборгованість по земельному податку (2 млн.808 тис. грн., у тому числі за 2016 рік 1 млн.655 тис. грн..), заборгованість по ЄСВ за останні три роки (1 млн.248 тис. грн..), заборгованість по ПДВ від реалізації основних засобів згідно плану санації(772 тис. грн..). Ці суми відображені в бухгалтерському обліку підприємства, як цього вимагає закон.

Присутні у судовому засіданні представники Державної податкової інспекції та Пенсійного фонду підтвердили правильність і повноту нарахованих зобовязань.

Суд апеляційної інстанції констатує, що в силу положень статті 21 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, чинній до 19 січня 2013 року) господарський суд розглядає звіт керуючого санацією, який повинен бути поданий і відповідати вимогами названої норми права. За результатами розгляду суд вправі прийняти одне з рішень, передбачених частинами 10, 11 статті 21 цього Закону.

Господарський суд Івано-Франківської області неодноразово на підставі рішень комітету кредиторів ВАТ «Коломиясільмаш» і клопотань керуючого санацією розглядав звіти керуючого санацією за певний період, продовжував строк судової процедури санації ВАТ «Коломиясільмаш», відкладав розгляд справи. Останній раз суд ухвалою від 06 жовтня 2016 року продовжив на шість місяців процедуру санації ВАТ «Коломиясільмаш».

Отже, в усіх випадках вирішуючи питання про продовження процедури санації ВАТ «Коломиясільмаш» суд першої інстанції повинен був мати законні і обґрунтовані підстави для такої процесуальної дії.

Господарський суд Івано-Франківської області 25 травня 2017 року не розглядав звіту керуючого санацією ВАТ «Коломиясільмаш» про проведену роботу за весь період судової процедури санації, а лише за період з 01 жовтня 2016 року до 27 березня 2017 року.

У контексті викладених вище обставин справи Львівський апеляційний господарський суд критично оцінює висновки суду першої інстанції щодо порівняння фінансового стану боржника станом на 01 січня 2004 року, коли активи підприємства становили 78 млн.173 тис.грн., а зобовязання 7 млн. 536 грн., із фінансовим станом боржника станом на кінець 2016 року, згідно з яким актив боржника становить 18 млн. 196 тис. грн., а зобовязання 13 млн. 028 тис. грн.; щодо реалізації за 357 тис. грн. фінансових інвестиції (частки, акції) собівартість яких складала 2 млн. 735 тис. грн.; щодо надходження і використання коштів за час санації; щодо незбереження майна, нездійснення виробничої діяльності.

Також, суд апеляційної інстанції вважає неприпустимим застосування у судовому рішенні зворотів, які допустив суд першої інстанції у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали.

За наведених обставин звіт про проведену роботу керуючого санацією ВАТ «Коломиясільмаш» за період з 01 жовтня 2016 року до 27 березня 2017 року не дає підстав для висновку про неналежне виконання чи невиконання ОСОБА_6 зобовязань керуючого санацією ВАТ «Коломиясільмаш».

Щодо продажу майна ВАТ «Коломиясільмаш».

В оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції зазначив, що розпорядник майна боржника під час виїзного судового засідання 18 травня 2017 року подав документи про проведення Корпорацією "Західний аукціонно-консалтінговий центр" 01 і 07 червня 2016 року торгів з продажу майна боржника, незважаючи на ухвалу суду від 07 червня 2016 року про заборону керуючому санацією ОСОБА_6 здійснювати реалізацію майна боржника до подання документів, які підтвердять рецензування звіту про незалежну оцінку майна боржника ОСОБА_9 державного майна України, однак, таких документів суду не було надано.

У звязку з цим суд апеляційної інстанції констатує, що на підставі пункту 1-1 Перехідних та прикінцевих положень закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону України від 22.12.2011 р. № 4212-VI, чинній з 19 січня 2013 року у судовій процедурі санації відкритого акціонерного товариства Коломиясільмаш застосуванню підлягають положення закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону України від 22.12.2011 р. № 4212-VI - лише в частині, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство.

Продаж майна у провадженні справ про банкрутство урегульовано розділом ІV (статті 49 76) закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону України від 22.12.2011 р. № 4212-VI, чинній з 19 січня 2013 року.

Зокрема у розділі ІV закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону України від 22.12.2011 р. № 4212-VI унормовано вимоги до договору про проведення аукціону; особливості укладення договору на аукціоні; строк та час проведення аукціону; скасування аукціону; порядок визнання аукціону таким, що не відбувся, анулювання результатів аукціону, визнання результатів аукціону недійсними; відповідальність організатора аукціону перед особами, які не змогли взяти участь або перемогти на аукціоні; визначення початкової вартості майна; порядок і зміст оголошення та повідомлення про проведення аукціону; порядок проведення аукціону та оголошення про результати; порядок сплати ціни й передачі речі або права власності на нерухоме майно.

Згідно з статтею 49 цього Закону продаж майна боржника в провадженні у справі про банкрутство здійснюється в порядку, встановленому цим Законом, шляхом проведення торгів у формі аукціону, за винятком майна, продаж якого відповідно до законодавства України здійснюється шляхом проведення закритих торгів (ч.1 ст.49).

Порядок організації проведення аукціонів у проваджені у справах про банкрутство та вимоги до їх організаторів стосовно майна державних підприємств та підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує п'ятдесят відсотків, установлюються органом, уповноваженим управляти державним майном (ч.3 ст.49).

За приписами статті 51 цього Закону за договором про проведення аукціону організатор аукціону зобов'язується за свій рахунок провести аукціон та укласти договір з його переможцем, а замовник - сплатити організаторові аукціону обумовлену договором винагороду. Після оприлюднення оголошення про проведення аукціону організатор може відмовитися від договору лише у випадку, коли проведення аукціону стало неможливим з причин, за які організатор аукціону не відповідає. Організатор аукціону виконує такі функції: публікує і розміщує повідомлення про продаж майна боржника і повідомлення про результати проведення торгів; приймає заявки на участь в аукціоні; укладає із заявниками договори про завдаток; визначає учасників торгів; здійснює проведення торгів; визначає переможця торгів і підписує протокол про результати проведення торгів; повідомляє учасників торгів про результати проведення торгів.

Відповідно до вимог статті 54 Закону організатор аукціону має право відмовитися від проведення аукціону не пізніше ніж за десять днів до його початку з негайним розміщенням повідомлення про це в друкованих засобах масової інформації, в яких публікувалося оголошення про проведення аукціону, із зазначенням причин.

Згідно з статтею 57 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону України № 4212-VI початкова вартість майна визначається арбітражним керуючим і підлягає зазначенню у договорі на проведення аукціону. У разі наявності обґрунтованих сумнівів щодо визначеної арбітражним керуючим початкової вартості майна комітет кредиторів або окремий кредитор чи власник майна боржника можуть звернутися до господарського суду з клопотанням про проведення незалежної оцінки. Господарський суд своєю ухвалою може призначити незалежну оцінку майна боржника за рахунок зацікавлених кредиторів (кредитора), що здійснюється у порядку, визначеному Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону України № 4212-VI не наділяє господарський суд компетенцією забороняти продаж майна боржника у судовій процедурі санації. Крім того, торги з продажу майна боржника 01 і 07 червня 2016 року проводила Корпорація "Західний аукціонно-консалтінговий центр", а не керуючий санацією ВАТ Коломиясільмаш.

Разом з тим, суд вправі призначити незалежну оцінку майна боржника за рахунок зацікавлених кредиторів (кредитора), що здійснюється у порядку, визначеному Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". А продаж майна боржника з порушенням приписів розділу ІV закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону України № 4212-VI, у тому числі продаж за незаконно заниженою ціною, є підставою визнання недійсними результатів аукціону та укладеного з переможцем аукціону договору купівлі-продажу. У разі ж наявності обґрунтованих підстав для висновку про вчинення кримінально-караного діяння при підготовці і продажу майна боржника, суд повідомляє про це прокуророві.

Згідно з статтею 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Господарський суд Івано-Франківської області направив у прокуратуру Івано-Франківської області повідомлення в порядку статті 90 ГПК України. За результатами повідомлення зареєстровано кримінальне провадження №0000067.

Однак, ця обставина не є належним і допустимим доказом наявності як самої події злочину, так і вини керуючого санацією ОСОБА_6

Окремо суд апеляційної інстанції наголошує на правовій підставі звільнення керуючого санацією ВАТ «Коломиясільмаш». Такою підставою Господарський суд Івано-Франківської області називає частину 13 статті 53 закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, чинній до 19 січня 2013 року, за приписами якої за поданням комітету кредиторів або розпорядника майна керуючий санацією - керівник боржника може бути звільнений господарським судом від виконання повноважень керуючого санацією.

Однак, розглядаючи подання розпорядника майна ВАТ «Коломиясільмаш» суд першої інстанції вийшов за межі цього подання і дав оцінку стану виконання плану санації ВАТ «Коломиясільмаш» за весь період судової процедури санації без відповідного звіту керуючого санацією, повідомлення про розгляд звіту учасникам у справі про банкрутство.

Виходячи із викладених обставин справи і приписів закону Господарський суд Івано-Франківської області не мав підстав для задоволення подання розпорядника майна арбітражного керуючого ОСОБА_5 про звільнення керуючого санацією ОСОБА_6 від виконання повноважень керуючого санацією ВАТ «Коломиясільмаш» у зв'язку із систематичним невиконанням своїх обов'язків встановлених частиною 2 статті 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", статей 13, 16, 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Недотримання керуючим санацією ВАТ «Коломиясільмаш» положень частини 13 статті 13 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" при укладенні 01 листопада 2016 року договору оренди майна ВАТ «Коломиясільмаш» (приміщення цеху №25 в копусі №1) не призвело до збитків і порушення прав кредиторів. Таке порушення не носить системного характеру, оскільки про інші порушення положень частини 13 статті 13 Закону не зазначено в поданні та в оскаржуваній ухвалі.

Відповідно до вимог статті 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

За приписами статей 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За змістом ст. 103 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове рішення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 104, 105, 106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 25 травня 2017 року у справі № Б-7/49-21/160 скасувати і прийняти нове рішення: відмовити розпоряднику майна арбітражному керуючому ОСОБА_5 у задоволенні подання про звільнення керуючого санацією ОСОБА_6 від виконання повноважень керуючого санацією ВАТ «Коломиясільмаш» у зв'язку із систематичним невиконанням своїх обов'язків встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку.

Головуючий суддя В.М. Гриців

суддя І.Б. Малех

суддя Б.Д. Плотніцький