ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2017р. Справа № 917/763/17

За позовом Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Полтавській області, вул. Небесної Сотні, 1/23, м. Полтава, 36014

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про стягнення 2316,86 грн.

Суддя Семчук О.С.

Представники:

від позивача: Левішко Т.В. (довіреність № 3 від 03.01.2017р.);

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Полтавській області звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 2316,86 грн. заборгованості, з яких: 1729,72 грн. - основна заборгованість, 587,14 грн. - пеня. В обґрунтування позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем договору оренди нерухомого майна від 19.12.2013р. № 121/13-Н.

15.06.2017р. до суду надійшла заява позивача про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої позивач просить стягнути з відповідача 1729,72 грн. основного боргу та 244,24 грн. пені.

Відповідно до п. 3.10. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (далі - Постанова Пленуму ВГСУ № 18) передбачені ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з ч. 3 ст. 55 Господарського процесуального кодексу ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір.

Суд приймає зазначену заяву до розгляду та вирішує спір виходячи з нової ціни позову, а саме, про стягнення з відповідача 1973,96 грн., в тому числі 1729,72 грн. основної заборгованості та 587,14 грн. пені.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 29.05.2017р. порушено провадження у справі, розгляд якої призначено на 20.06.2017р.

У зв'язку із невиконанням відповідачем вимог суду та неявкою в судове засідання представника відповідача, суд ухвалою від 20.06.2017р. відклав розгляд справи на 17.07.2017р.

Представник відповідача в судове засідання 17.07.2017р. не з'явився, про час, дату та місце проведення судового засідання відповідач повідомлений належним чином, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням.

Згідно п. 3.9.2. Постанови Пленуму ВГСУ № 18 у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них, справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідач відзиву на позов не надав.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, керуючись ст. 75 ГПК України, судом розглянуто справу за наявними матеріалами.

Представник позивача в судовому засіданні 17.07.2017р. позов підтримав у повному обсязі (з врахуванням поданої заяви про зменшення розміру позовних вимог).

В судовому засіданні 17.07.2017р. суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 85 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

19.12.2013р. між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Полтавській області (далі - позивач/ РВ ФДМУ) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (далі - відповідач/ ФОП ОСОБА_1) було укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №121/13-Н (далі - договір), відповідно до якого позивач виступав орендодавцем, а відповідач - орендарем (копія договору - в матеріалах справи).

Відповідно до п. 1.1. договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне майно - нежитлові приміщення. реєстровий номер (за даними Єдиного реєстру об'єктів державної власності) - 21560045.1700.АААЖЕЖ138 (далі - об'єкт оренди). Об'єкт оренди знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (п. 1.2. договору).

Згідно п. 1.5. договору об'єкт оренди знаходиться на балансі Полтавської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» (далі - балансоутримувач).

На виконання умов договору позивач передав в оренду майно, що підтверджується Актом приймання-передачі в оренду нерухомого майна, що належить до державної власності від 19.12.2013р., який є додатком № 1 до договору.

09.02.2015р. сторонами укладено Додаткову угоду №1 до договору (копія додаткової угоди - в матеріалах справи).

Згідно п. 3.1 договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р. № 786 зі змінами (далі - Мотодика) і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - грудень 2014 року - 862,11 грн.

Орендна плата за кожен наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (п. 3.2. договору).

Відповідно до п. 3.3. договору орендна плата перераховується до Державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70% та 30% щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним місяцем з урахуванням щомісячного індексу інфляції відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж:

- 70 % орендної плати - до Державного бюджету на рахунок, що відкривається на ім'я територіальних органів Державного казначейства;

- 30% орендної плати - балансоутримувачу.

Згідно п. 4.3.1 договору, відповідач зобов'язувався у повному обсязі та своєчасно вносити орендні платежі незалежно від наслідків господарської діяльності та фінансового стану.

Позивач стверджує, що відповідач не виконав умови договору в частині своєчасного внесення орендних платежів.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 06.10.2016р. по справі № 917/1214/16, яке набрало законної сили 21.10.2016р., з ФОП ОСОБА_1 було стягнуто на користь держави в особі РВ ФДМУ 6880,85 грн. заборгованості з орендної плати за період з січня 2016 року по липень 2016 року, а також розірвано договір оренди №121-13-Н. та зобов'язано ФОП ОСОБА_1 повернути об'єкт оренди.

Відповідно до Акту приймання-передачі (повернення) нерухомого майна, що належить до державної власності об'єкт оренди було повернуто відповідачем 30.09.2016р. (копія акту - в матеріалах справи).

Згідно п. 3.9 договору, у разі припинення (розірвання) договору оренди орендар (відповідач) сплачує орендну плату до дати закінчення договору оренди включно. Закінчення строку дії Договору оренди не звільняє відповідача від обов'язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції, до державного бюджету та Балансоутримувачу.

За період з серпня по вересень 2016 року включно за відповідачем утворився борг по орендній платі в розмірі 1729,72 грн., який позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача суми основного боргу, суд виходить з наступного.

Оскільки об'єкт оренди є державним майном, то даний спір повинен вирішуватися відповідно до Закону України "Про оренду державного та комунального майна" ( далі - ЗУ "Про оренду державного та комунального майна").

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЗУ "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Відносини щодо оренди державного майна, майна, що належить Автономній республіці Крим або перебуває в комунальній власності, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ст. 3 ЗУ "Про оренду державного та комунального майна").

Згідно п. 3 ст. 18 ЗУ "Про оренду державного та комунального майна" (із змінами та доповненнями) орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату. Одностороння відмова від договору оренди не допускається (п. 1 ст. 26 ЗУ "Про оренду державного та комунального майна").

Відповідно п. п. 1, 3 ст. 19 ЗУ "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ст.ст. 173 -175 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання є господарським зобов'язанням. В силу якого, один суб'єкт зобов'язаний вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають, в тому числі, на підставі договору.

Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (стаття 610 ЦК України).

За даних обставин, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по орендній платі за серпень-вересень 2017р. в розмірі 1729,72 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім цього позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, за кожен день прострочення за загальний період з 16.09.2016р. по 16.04.2017р. в сумі 244,24 грн.

При вирішенні питання щодо стягнення з відповідача суми пені, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. п. 3.5., 7.2 договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації та стягується до державного бюджету, відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

Судом перевірено наданий позивачем розрахунок пені (доданий до заяви про зменшення розміру позовних вимог) та встановлено, що позивач неправомірно нараховує пеню на орендну плату за вересень 2016 року з 16.10.2016р.

Так, відповідно до п. 3.3. договору орендна плата перераховується орендарем щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним місяцем.

Тобто, згідно умов договору орендну плату за вересень 2016 року відповідач повинен був сплатити не пізніше 15 жовтня. Проте, 15 жовтня 2016 року було вихідним днем (суботою), а згідно ч. 5 ст. 254 ЦК України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Тобто, прострочення зобов'язання по сплаті орендної плати за вересень 2016 року розпочинається з 18.10.2016р. і саме з цієї дати слід нараховувати пеню на заборгованість за вересень у сумі 864,86 грн.

Крім цього, при нарахуванні пені на орендну плату за серпень 2016 року позивачем безпідставно включено до періоду нарахування 16.03.2017р.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Зобов'язання по сплаті орендної плати за серпень 2016 року згідно умов договору мало бути виконано не пізніше 15.09.2016р., тобто 6-місячний строк нарахування пені закінчується 15.03.2016р., а не 16.03.2017р., як вказано позивачем.

Таким чином стягненню підлягає пеня нарахована на заборгованість по орендній платі за серпень 2016 року у розмірі 864,86 грн. за період з 16.09.2016р. по 15.03.2017р., та пеня нарахована на заборгованість по орендній платі за вересень 2016 року у розмірі 864,86 грн. за період з 18.10.2016р. по 16.04.2017р.

Суд здійснив перерахунок суми пені за допомогою калькулятора системи "Ліга. Закон Підприємство 9.5.3" та встановив, що позовна вимога про стягнення пені підлягає задоволенню частково, на суму 242,06 грн.

В іншій частині вимога про стягнення пені задоволенню не підлягає.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Полтавській області (вул. Небесної Сотні, 1/23, м. Полтава, 36014; ) 1729 грн. 72 коп. заборгованості по орендній платі, 242 грн. 06 коп. пені, 1598 грн. 23 коп. судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 18.07.2017р.

Суддя О.С. Семчук