ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.07.2017р. Справа №905/798/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Донецький завод будівельних матеріалів

Астор, м.Донецьк

до відповідача ОСОБА_1 підприємства "Дюфор", м.Бахмут

про стягнення заборгованості в сумі 900203,72 грн.

Головуючий суддя Г.В. Левшина

Суддя І.К. Чорненька

Суддя С.С. Тарапата

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2-по дов.

від відповідача: не з'явився

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Донецький завод будівельних матеріалів Астор, м.Донецьк, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, ОСОБА_1 підприємства "Дюфор", м.Бахмут, про стягнення заборгованості в сумі 900203,72 грн., у тому числі основний борг в сумі 443024,24 грн., три проценти річних в сумі 38968,95 грн. та інфляція в сумі 418210,53 грн.

Згідно із ст.22 Господарського процесуального кодексу України позивач заявою №0307/1-17 від 03.07.2017р. зменшив позов, заявивши вимоги про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 443024,21 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на видаткові накладні №№2776 від 09.06.2014р., №2563 від 26.05.2014р., №2414 від 20.05.2014р., №2161 від 08.05.2014р.,№2118 від07.05.2014р., №1911 від 29.04.2014р., №1873 від 28.04.2014р., №1752 від 23.04.2014р.,№1725 від 22.04.2014р., №1644 від 17.04.2014р., №1616 від 16.04.2014р.,№1516 від 12.04.2014р., №1807 від 10.04.2014р.,№1465 від 10.04.2014р.,№1437 від 09.04.2014р., №1371 від 07.04.2014р.,№1336 від 05.04.2014р., довіреності на отримання матеріальних цінностей, податкові накладні, банківські виписки.

Відповідач в судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав.

Згідно позовної заяви та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Дочірнє підприємство "Дюфор" зареєстроване за адресою: 84536 м.Бахмут, с.м.т.Красна Гора, вул.Першотравнева, за якою і здійснювалось направлення поштової кореспонденції судом.

Відповідно до ч.1 ст.64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам та учасникам судового процесу за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Отже, відповідача було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст.ст.42, 43 Господарського процесуального кодексу України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

За таких обставин, враховуючи достатність зібраних по справі доказів, згідно зі ст.75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, господарський суд встановив:

Згідно наданих до матеріалів справи видаткових накладних №2776 від 09.06.2014р., №2563 від 26.05.2014р., №2414 від 20.05.2014р., №2161 від 08.05.2014р.,№2118 від 07.05.2014р., №1911 від 29.04.2014р., №1873 від 28.04.2014р., №1752 від 23.04.2014р.,№1725 від 22.04.2014р., №1644 від 17.04.2014р., №1616 від 16.04.2014р.,№1516 від 12.04.2014р., №1807 від 10.04.2014р.,№1465 від 10.04.2014р.,№1437 від 09.04.2014р., №1371 від 07.04.2014р., №1336 від 05.04.2014р. позивачем було передано, а відповідачем прийнято товар на суму 443024,14 грн. з урахуванням часткової сплати заборгованості відповідачем.

Факт постачання позивачем товару на вказану суму підтверджується підписом уповноваженої особи відповідача на накладній та печаткою підприємства.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Згідно із ст.202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Погоджена дія двох або більше сторін є дво- чи багатостороннім правочином.

Таким чином, за висновками суду, з урахуванням вимог ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України внаслідок передачі позивачем товару та прийняття останнього відповідачем, між сторонами виникли відповідні зобовязання.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Строк виконання відповідного грошового зобов'язання визначається за правилами, встановленими частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України. Отже, якщо інше не встановлено укладеним сторонами договором або актом цивільного законодавства, перебіг строку виконання грошового зобов'язання, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу, починається з моменту прийняття товару або прийняття товаророзпорядчих документів на нього.

Викладене відображає правову позицію Вищого господарського суду України, яка доведена у оглядовому листі від 29.04.2013р. N01-06/767/2013 «Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», інформаційному листі від 17.07.2012р. N01-06/928/2012 «Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права».

З урахуванням викладеного, за висновками суду, відповідач мав сплатити вартість отриманого від позивача товару в день його прийняття, який зазначений у відповідній накладній.

За висновками суду, свої зобов`язання щодо своєчасної та повної сплати позивачу грошових коштів в сумі 443024,14 грн. за отриманий товар за видатковими накладними, всупереч ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України відповідач не виконав.

Відповідач заперечень проти позовних вимог не надав.

За таких обставин, враховуючи, що позов доведений позивачем та обгрунтований матеріалами справи, виходячи з того, що відповідач заперечень проти позову не надав, вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в сумі 443024,14 грн. підлягають задоволенню.

Судовий збір підлягає віднесенню на відповідача повністю.

При цьому, враховуючи зменшення позивачем позовних вимог, згідно п.1 ч.1 ст.7 Закону України Про судовий збір, судовий збір в сумі 6857,69 грн. підлягає поверненню позивачу з державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4-3, 22, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Донецький завод будівельних матеріалів Астор, м.Донецьк до ОСОБА_1 підприємства "Дюфор", м.Бахмут про стягнення заборгованості в сумі 4443024,14 грн. задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 підприємства "Дюфор" (84536 м.Донецьк, м.Бахмут, с.м.т.Красна Гора, вул.Першотравнева, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Донецький завод будівельних матеріалів Астор (83077 м.Донецьк, вул.Артемівська, 379, рах.№4 у ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» м.Київа, МФО 380805, ) основний борг в розмірі 443024 грн. 14 коп., судовий збір у розмірі 6645 грн. 36 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю Донецький завод будівельних матеріалів Астор (83077 м.Донецьк, вул.Артемівська, 379, рах.№4 у ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» м.Київа, МФО 380805, ) з державного бюджету України судовий збір в сумі 6857,69 грн., сплачений згідно платіжного доручення №11 від 03.04.2017р.

В судовому засіданні 13.07.2017р. оголошено повний текст рішення.

Головуючий суддя Г.В. Левшина

Суддя І.К. Чорненька

Суддя С.С. Тарапата