КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2017 р. Справа№ 04/5026/803/2012

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Андрієнка В.В.

Алданової С.О.

за участю секретаря Чміль Я.Є.

та представників:

від апелянта: Тимошенко Б.А. (дов. б/н від 14.11.16);

від ДК «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»: Юзвенко В.Г. ( дов. № 269/16 від 27.12.16);

від прокуратури м. Києва: Лиховид О.С. ( посв. № 041073 від 03.02.16);

ліквідатор: Назаренко С.А. ( посв. № 563 від 10.04.13);

від ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України»: Мусієнко Г.І. (дов. № 010-00/1656 від 24.04.17);

інші учасники провадження: не з'явились.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛВС-2012"

на ухвалу господарського суду Черкаської області від 11.04.2017

за клопотанням боржника в особі ліквідатора банкрута

про зобов'язання повернути майно

у справі № 04/5026/803/2012 (Суддя Хабазня Ю.А.)

за заявою ініціюючого кредитора управління Пенсійного фонду України в Жашківському районі

до боржника товариства з обмеженою відповідальністю "ВІГ - Жашківський цукровий завод"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 11.04.2017 у справі № 04/5026/803/2012 задоволено повністю заяву боржника в особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Назаренка С.А., від 01.03.2017 №02-05/23; зобов'язано товариство з обмеженою відповідальністю "ЛВС-2012" (вул.Робітнича, 9, с.Воронівка, Городищевський район, Черкаська область, 19532, ідентифікаційний код 36772093) повернути товариству з обмеженою відповідальністю "ВІГ-Жашківський цукровий завод" (вул.Радгоспна,7, м.Жашків, Черкаська область, ідентифікаційний код 36773076) рухоме майно, отримане ним за договором купівлі-продажу від 06.10.2015, укладеним між товариством з обмеженою відповідальністю "ВІГ-Жашківський цукровий завод" та товариством з обмеженою відповідальністю "ЛВС-2012".

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛВС-2012" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд поновити пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Черкаської області від 11.04.2017 у даній справі, скасувати ухвалу господарського суду Черкаської області від 11.04.2017 у даній справі та відмовити ліквідатору банкрута Назаренку С.А. у задоволенні заяви про застосування правових наслідків недійсності правочину - договору купівлі-продажу від 06.10.2015, укладеного між ТОВ "ВІГ -Жашківський цукровий завод" та ТОВ "ЛВС-2012".

В обґрунтування апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛВС-2012" (далі - ТОВ "ЛВС-2012") посилається на те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.06.2017 у даній справі прийнято до провадження вказану апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Черкаської області від 20.04.2017 у даній справі та призначено її розгляд на 03.07.2017.

03.07.2017 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від ліквідатора надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу першої інстанції - без змін.

В судове засідання 03.07.2017 з'явились ліквідатор та представники апелянта, ДК «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», прокуратури м. Києва, ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», представники інших учасників провадження в судове засідання не з'явились. Про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до статті 64 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Представник апелянта в судовому засіданні апеляційної інстанції 03.07.2017 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити. Ліквідатор та інші представники учасників провадження у даній справі, присутні у судовому засіданні, заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили суд залишити оскаржувану ухвалу без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В даному випадку, відповідно до приписів розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі по тексту - Закон), застосовуються норми Закону в редакції, що діє з 19.01.2013.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону провадження у справах про банкрутство регулюється Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Частиною 2 статті 4-1 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом.

Згідно зі статтями 4, 43 ГПК України судове рішення є законним та обґрунтованим лише у випадку всебічного повного та об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності у відповідності з нормами матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у даній справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІГ - Жашківський цукровий завод" порушено ухвалою господарського суду Черкаської області від 29.05.2012.

Постановою господарського суду Черкаської області від 18.04.2014 боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком до 12 місяців, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Левченко Олену Аркадіївну.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 26.09.2016 задоволено повністю скаргу ПАТ "Укрексімбанк" на дії ліквідатора банкрута від 02.06.2015, №176-04/252 та усунуто арбітражного керуючого Левченко Олену Аркадіївну від виконання обов'язків ліквідатора ТОВ "ВІГ - Жашківський цукровий завод"; призначено ліквідатором арбітражного керуючого Назаренка Сергія Анатолійовича; відмовлено у задоволенні клопотання ПАТ "Укрексімбанк" від 17.08.2015 №176-04/420 про призначення ліквідатором арбітражного керуючого Носань Н.С.; відмовлено у задоволенні скарги ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Левченко О.А. від 30.06.2015 № 83 на дії ПАТ "Укрексімбанк"; відмовлено у задоволенні клопотання ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Левченко О.А. від 19.02.2016 №27/16 про продовження строку для подання звіту та ліквідаційного балансу тощо.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.11.2016 у даній справі апеляційну скаргу залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду Черкаської області від 26.09.2016 - без змін.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 26.09.2016 задоволено повністю заяву ПАТ "Укрексімбанк" від 28.10.2015 №176-04/559 та визнано недійсними результати аукціону з продажу майнового комплексу ТОВ "ВІГ - Жашківський цукровий завод" по лоту №1, проведеного товарною біржею "Перша універсальна біржа "Україна" 06.10.2015; та визнано недійсним договір купівлі-продажу від 06.10.2015, укладений між ТОВ "ВІГ - Жашківський цукровий завод" та ТОВ "ЛВС-2012".

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.11.2016 апеляційну скаргу залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду Черкаської області від 26.09.2016 - без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.01.2017 у даній справі касаційні скарги арбітражного керуючого Левченко Олени Аркадіївни та товариства з обмеженою відповідальністю "ЛВС-2012" залишено без задоволення, постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.11.2016 та ухвалу господарського суду Черкаської області від 26.09.2016 у справі № 04/5026/803/2012 залишено без змін.

02.03.2017 ліквідатором банкрута, арбітражним керуючим Назаренка С.А., було подано до суду першої інстанції заяву від 01.03.2017 №02-05/231 із заявою про її уточнення від 03.04.2017 №02-05/311 (вх.суду №7675/17) з вимогою застосувати правові наслідки недійсності правочину, договору купівлі-продажу від 06.10.2015, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "ВІГ-Жашківський цукровий завод" та товариством з обмеженою відповідальністю "ЛВС-2012", і зобов'язати ТОВ "ЛВС-2012" повернути боржнику рухоме майно.

Оскаржуваною ухвалою суд першої інстанції задовольнив заяву ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Назаренка С.А., та зобов'язав товариство з обмеженою відповідальністю "ЛВС-2012" повернути товариству з обмеженою відповідальністю "ВІГ-Жашківський цукровий завод" рухоме майно, отримане за договором купівлі-продажу від 06.10.2015

З даним судовим рішенням апелянт не погодився.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшов висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції винесена з повним дослідженням матеріалів справи та є такою, що відповідає вимогам законодавства, з наступних підстав.

Заява ліквідатора обґрунтована тим, що згідно з договором купівлі-продажу від 06.10.2015 боржником продано, а ТОВ "ЛВС-2012" придбано рухоме майно за переліком в кількості 665 одиниць; передача майна відбулась на підставі акту передачі рухомого майна від 06.10.2016; оскільки договір купівлі-продажу від 06.10.2015, на підставі якого ТОВ "ЛВС-2012" набуто право власності на вказане у заяві рухоме майно, визнано недійсним, то останнім, як стороною такого правочину, отримане майно має бути повернуто в порядку реституції.

Судовою колегією встановлено, що за результатами проведеного 06.10.2015 товарною біржею "Перша Універсальна біржа "Україна" аукціону продажу майна товариства з обмеженою відповідальністю "ВІГ-Жашківський цукровий завод" та згідно з договором купівлі-продажу від 06.10.2015 товариством з обмеженою відповідальністю "ЛВС-2012" отримано від боржника, товариства з обмеженою відповідальністю "ВІГ-Жашківський цукровий завод", рухоме майно в кількості 58 одиниць транспортних засобів на суму 277 736,42 грн. та 665 одиниць обладнання на суму 773 169,51 грн., що підтверджується актом передачі рухомого майна від 06.10.2015, підписаного сторонами та скріпленого їх печатками.

Як вже було зазначено вище, ухвалою суду від 26.09.2016 у даній справі, яку постановами Київського апеляційного господарського суду від 16.11.2016 та Вищого господарського суду від 25.01.2017 залишено без змін, задоволено позовну заяву ПАТ "Державний експортно-імпортний банк" від 28.10.2015 №176-04/559, та визнано недійсними результати вищевказаного аукціону з продажу майна боржника (лот №1) і укладеного за його результатами договору купівлі-продажу від 06.10.2015.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а у разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 06.11.2009 № 9 реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину.

Питання про повернення грошей ТОВ "ЛВС-2012" судом першої інстанції не вирішувалося, оскільки ТОВ "ЛВС-2012" суду не надано доказів того, яку суму боржник одержав на виконання недійсного правочину, за майно, яке є предметом вимоги ліквідатора банкрута у цій заяві та відповідних заяв про повернення відповідних грошових сум до суду не заявлялось. Разом з тим, представник апелянта у суді апеляційної інстанції також не наголошував на поверненні ТОВ "ЛВС-2012" відповідних грошових коштів за недійсним договором.

Доводи апелянта стосовно того, що суд першої інстанції порушив ст. 77 ГПК України та не відклав розгляд справи у зв'язку з неявкою представника ТОВ "ЛВС-2012" в судове засідання 20.04.2017, відхиляються судовою колегією, оскільки, у відповідності до ст. 77 ГПК України, суд відкладає розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. В матеріалах справи відсутні будь-які клопотання від ТОВ "ЛВС-2012" про відкладення розгляду справи, хоча представник ТОВ "ЛВС-2012" не заперечує факту належного повідомлення його про дату та час розгляду заяви ліквідатора в суді першої інстанції.

Твердження апелянта щодо неналежного дослідження судом першої інстанції наявності у ТОВ "ЛВС-2012" спірного рухомого майна відхиляються судовою колегією, оскільки, в матеріалах справи відсутні докази продажу ТОВ "ЛВС-2012" третім особам спірного рухомого майна. Протилежного апелянт в суді апеляційної інстанції не довів. На запитання судової колегії представник апелянта відповів, що надати такі докази не має можливості.

У ст. 33 ГПК України вказується, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, розглянувши заяву ліквідатора про застосування правових наслідків недійсності правочину, враховуючи, що до суду не надано доказів того, що вказане спірне рухоме майно за недійсним договором купівлі-продажу від 06.10.2015 не належить ТОВ "ЛВС-2012", судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо доцільності задоволення заяви ліквідатора про застосування правових наслідків недійсності правочину та зобов'язання товариства з обмеженою відповідальністю "ЛВС-2012" повернути товариству з обмеженою відповідальністю "ВІГ-Жашківський цукровий завод" відповідне рухоме майно, отримане за договором купівлі-продажу від 06.10.2015.

У відповідності до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доводи, наведені апелянтом в апеляційній скарзі, колегією суддів відхиляються, оскільки не спростовують обставин, що на підставі належних та допустимих доказів встановлені судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛВС-2012", зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції від 11.04.2017 у справі № 04/5026/803/2012. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування оскаржуваної ухвали у даній справі, судовою колегією не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4-1, 33, 34, 43, 101-106 ГПК України, Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛВС-2012" залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Черкаської області від 11.04.2017 у справі № 04/5026/803/2012 - без змін.

2. Матеріали справи № 04/5026/803/2012 повернути до господарського суду Черкаської області.

Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ГПК України.

Повний текст постанови підписаний 10.07.2017.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді В.В. Андрієнко

С.О. Алданова