РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2017Справа №910/8850/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гуд Діл"
до Публічного акціонерного товариства "Українська Залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця";
про визнання договору недійсним
Суддя Підченко Ю.О.
Представники сторін:
від позивача:не з'явився;
від відповідача:Поліщук О.І. - представник за довіреністю.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гуд Діл" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська Залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" про визнання недійсним договору № ДОН/Т-16458/НЮ на закупівлю вугілля сортового від 13.10.2016 р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що підписанти по договору № Дон/Т-16458/НЮ від 13.10.2016 р. з боку відповідача не мали необхідний обсяг цивільної дієздатності для укладання зазначеного Договору, а також тією обставиною, що наразі відсутні можливості для належного виконання зазначеного Договору, предметом якого є постачання товару на територію Донецької та Луганської областей (зони АТО).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.06.2017 р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 30.06.2017 р.

30.06.2017 р. представником відповідача через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.06.2017 р., з метою усунення порушення рівності та змагальності учасників судового процесу, враховуючи неявку в судове засідання представника позивача, що перешкоджає розгляду спору по суті, розгляд справи відкладено на 14.07.2017 р.

Сторін було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст. ст. 4-2, 4-3 ГПК України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

Позивач у судове засідання 14.07.2017 р. не з'явився, уповноважених представників не направив, про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача в судовому засіданні 14.07.2017 р. заперечував проти задоволення позову, надав усні пояснення по справі.

Оскільки представник позивача не з'явився у судове засідання, не зважаючи на належне повідомлення про розгляд справи, суд на підставі ст. 75 ГПК України, розглядає справу за наявними в ній матеріалами та доказами.

Відповідно до ст. 82 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 14.07.2017 р. відповідно до ст. 85 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника выдповыдача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

13.10.2016 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гуд Діл" (надалі за договором - продавець) та Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (надалі за договором - покупець) в особі регіональної філії "Донецька залізниця" укладено договір № ДОН/Т-16458/НЮ на закупівлю вугілля сортового (надалі - Договір).

Підпунктами 1.1., 1.2. та 1.3. Договору сторони погодили, що предметом Договору є поставка постачальником покупцю товару в асортименті та кількості згідно специфікації (Додаток 1), яка є невід'ємною частиною чинного Договору. Найменування товару - "Вугілля кам'яне" за кодом СРУ за ДК 021:2015 -09111- (Вугілля) АМ (13-25) Виробник товару - ПАТ "ГЗФ "Червона Зірка".

Як вбачається із Специфікації до Договору, сторони погодили постачання вугілля кам'яного за кодом ЄРУ за ДК 021:2015-09111 - (вугілля антрацит) марки АМ (13-25) в загальній кількості 1201 тони, загальною вартістю 2 978 480, 00 грн., яка згодом, відповідно до Додаткової угоди була зменшена до 2 948 455, 00 грн.

За своєю правовою природою між позивачем та відповідачем укладено договір поставки. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. ст. 180, 181, 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України), він вважається укладеним згідно частини 8 статті 181 ГК України, а саме подія, до якої прагнули сторони відбулася.

Так, згідно з пунктом 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму

Мотивуючи позовну вимогу, позивач вказує на ту обставину, що як вбачається зі змісту преамбули Договору, від імені Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" договір підписали в. о. начальника структурного підрозділу "Служба локомотивного господарства регіональної філії "Донецька залізниця" Бондаренко Сергій Вікторович та в. о. першого заступника начальника структурного підрозділу "Служба локомотивного господарства регіональної філії "Донецька залізниця" ОСОБА_3 та повноваження зазначених осіб не підтверджені інформацією з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, або відповідними довіреностями.

Суд зазначає, що підставою недійсності правочину, у відповідності до ст. 215 ЦК України, є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Положеннями ст. 203 ЦК України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Під час вирішення даної справи суд виходить з того, що договір може бути визнаний недійсним лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Тому в справі про визнання договору недійсним суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання його недійсним і настання певних юридичних наслідків.

У відповідності до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Отже, в силу припису ст. 204 ЦК України, правомірність правочину презюмується, а відтак, заявляючи позов про визнання недійсним договору позивач має довести наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними.

Відповідно до п. 2. ч. 2. ст. 207 ЦК України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Як вбачається з п. 3.3. "Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013 р. "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" вирішуючи спори, пов'язані з представництвом юридичної особи у вчиненні правочинів, господарські суди повинні враховувати таке.

Письмовий правочин може бути вчинений від імені юридичної особи її представником на підставі довіреності, закону або адміністративного акта. Особа, призначена повноважним органом виконуючим обов'язки керівника підприємства, установи чи організації, під час вчинення правочинів діє у межах своєї компетенції без довіреності.

Що ж до кола повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи стосовно вчинення правочинів від імені цієї особи, то воно визначається її установчими документами, положенням про відокремлений підрозділ, яке затверджене юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу.

Судом встановлено, що регіональна філія "Донецька залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (надалі за текстом - Філія), є відокремленим підрозділом публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (надалі за текстом - Товариство), який не має статусу юридичної особи.

Філія діє від імені Товариства та в його інтересах, здійснює делеговані Товариством функції у визначеному регіоні транспортної мережі, відповідно до мети, завдань та предмету діяльності Товариства. Філія створена відповідно до законодавства України та статуту Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Так, як вбачається зі змісту пункту 99.11 Статуту Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" «До компетенції правління належить: видача довіреностей від імені товариства та їх відкликання;».

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем, в особі виконуючого обов'язки голови правління Завгороднього Олександра Вікторовича та члена правління Кравцова Євгена Павловича, уповноважено виконуючого обов'язки начальника регіональної філії "Донецька залізниця" Зародова Олександра Олександровича та виконуючого обов'язки заступника начальника регіональної філії "Донецька залізниця" Носулько Олександра Олександровича діяти від імені Товариства та здійснювати певні дії, пов'язані з регіональною філією "Донецька залізниця", про що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заїзжай K.M. були посвідчені відповідні довіреності за № 1067 від 09.12.2015 р. та №1152 від 15.12.2015 р., копії яких містяться в матеріалах справи.

Згідно пункту 2.8. положення про Філію "Донецька залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця": «Філія має право від імені Товариства, відповідно до наданих повноважень та довіреності: вчиняти правочини, укладати цивільні та господарські договори (угоди, контракти), вести претензійну роботу, тощо.» та пункту 19 довіреностей № 1067 від 09.12.2015 р. та № 1152 від 15.12.2015 р.: «Видавати в установленому порядку довіреності від імені Довірителя працівникам Філії, іншим особам в порядку передоручення, з обов'язковим повідомленням Довірителя про видачу довіреності з наданням відомостей про особу, якій передані відповідні повноваження.».

З рахуванням вищезазначеного, відповідачем, в порядку передоручення, були видані довіреності № 36 від 06.01.2016 р. та № 50 від 06.01.2016 р. 06.01.2016 р., які були посвідчені приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Донецької області Бігун В.В. та зазначеними довіреностями було відповідно уповноважено виконуючого обов'язки начальника структурного підрозділу "Служба локомотивного господарства» регіональної філії "Доненька залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" Бондаренка Сергія Вікторовича та виконуючого обов'язки заступника начальника структурного підрозділу "Служба локомотивного господарства" регіональної філії "Донецька залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" Запару Володимира Івановича «п. 9. Вчиняти правочини, укладати, змінювати та розривати будь-які договори в межах діяльності Філії». Копії зазначених довіреностей №36 та №50 від 06.01.2016 р. містяться в матеріалах справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що підписанти по договору № Дон/Т-16458/НЮ від 13.10.2016 р. від імені відповідача мали необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Окрім того позивач посилається на ту обставину, що оскільки відповідно до Указу Президента України № 62/2017 від 15.03.2017 р. "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15 березня 2017 року "Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національній безпеці України», тимчасово, до реалізації пунктів 1 і 2 Мінського "Комплексу заходів" від 12.02.2015 р., а також до повернення захоплених підприємств до функціонування згідно із законодавством України, припинено переміщення вантажів через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей та доручено Кабінету Міністрів України невідкладно вжити відповідні заходи

Оскільки, згідно умов договору № Дон/Т-16458/НЮ від 13.10.2016 р. виробником товару є ПАТ "ГЗФ "Червона Зірка", що розташоване за адресою: Донецька область, м. Чистякове, смт. Пелагіївка, вул. Баумана, буд. 17, тобто, безпосередньо у зоні проведення антитерористичної операції (АТО), а точніше - на території Донецької області, тимчасово не підконтрольній українській владі, то відсутні можливості для належного виконання зазначеного договору, предметом якого є постачання товару на територію Донецької та Луганської областей (зони АТО).

Між тим, посилання позивача на зазначену обставину, як підставу для визнання недійсним договору № Дон/Т-16458/НЮ від 13.10.2016 р., а також пункту 9.3. цього Договору є необґрунтованим, оскільки суперечить принципу, закріпленому статтею 627 ЦК України, якою встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Та, оскільки не виключена можливість усунення причин, які унеможливлюють виконання укладеного між сторонами Договору, то дана обставина не позбавляє сторін права на укладення Договору, з метою його реалізації в майбутньому.

Окрім того, пунктом 10.1. Договору сторони обумовили, що жодна з сторін не несе відповідальності за повне або часткове невиконання будь-яких умов в разі настання наступних обставин: повінь, пожежі, землетрус, катастроф, інших незалежних від сторін обставин, або ембарго, накладених державною владою на експорт та імпорт, якщо вони виникнуть після вступу даного Договору в силу, прийняття нормативного акту який унеможливлює виконання умов Договору. Якщо будь-яка з вищевказаних обставин прямо вплине на своєчасність виконання умов, що передбачені даним Договором, то вони будуть продовжені на період, рівний по тривалості цим обставинам.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що згідно положень ст. 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Так, пунктом 3.4. роз'яснень Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" визначено, що наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (стаття 241 ЦК України). Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з'ясовувати пов'язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину.

Якщо керівник відособленого підрозділу юридичної особи мав відповідні повноваження, але у правочині помилково відсутні вказівки на те, що її укладено від імені юридичної особи, то ця обставина також не може бути підставою для визнання правочину недійсним. У таких випадках правочин слід вважати вчиненим від імені юридичної особи.

Як було зазначено вище, сторонами було погоджено та укладено специфікацію до Договору, якою сторони погодили постачання вугілля кам'яного за кодом ЄРУ за ДК 021:2015-09111 - (вугілля антрацит) марки АМ (13-25) в загальній кількості 1201 тони, загальною вартістю 2 978 480,00 грн., яка згодом, відповідно до Додаткової угоди була зменшена до 2 948 455,00 грн.

Таким чином, шляхом погодження специфікації, сторонами було здійснено наступне схвалення Договору № Дон/Т-16458/НЮ від 13.10.2016 р., що унеможливлює визнання його недійсним з зазначених підстав.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України визначає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що підстави для визнання договору № ДОН/Т-16458/НЮ на закупівлю вугілля сортового від 13.10.2016 р. недійсним відсутні, а тому позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ГУД ДІЛ" є необґрунтованими та у позові слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Гуд Діл" до Публічного акціонерного товариства "Українська Залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" про визнання договору № ДОН/Т-16458/НЮ на закупівлю вугілля сортового від 13.10.2016 р. недійсним - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено: 17.07.2017р.

Суддя Ю.О. Підченко