КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2017 р. Справа№ 925/334/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Зеленіна В.О.

Пашкіної С.А.

за участю секретаря судового засідання Бовсунівської Л.О.

представників

Позивача ОСОБА_2

Відповідача Кравець І.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Комунального підприємства "Придніпровська служба утримання будинків" Черкаської міської ради

на рішення Господарського суду Черкаської області від 06.06.2017 по справі №925/334/17 (суддя Чевгуз О.В. )

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

до Комунального підприємства "Придніпровська служба утримання будинків" Черкаської міської ради

про стягнення 47925,73 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 06.06.2017 по справі №925/334/17 позов задоволено частково.

Стягнуто з Комунального підприємства "Придніпровська служба утримання будинків" Черкаської міської ради на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 37040, 53 грн основного боргу, 5339,65 грн пені, 811,79 грн 3% річних, 4720, 24 грн інфляційних втрат та 1600,00 грн судового збору.

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Комунальне підприємство "Придніпровська служба утримання будинків" Черкаської міської ради звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Черкаської області від 06.06.2017 скасувати, постановити нове, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначив, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.06.2017 колегією суддів у складі: головуючий суддя Сітайло Л.Г., судді Баранець О.М., Пашкіна С.А. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду 17.07.2017.

Розпорядженням від 13.07.2017 призначено повторний автоматизований розподіл справи, в зв'язку з перебуванням судді Баранця О.М. у відпустці.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу суддів від 13.07.2017, в зв'язку з перебуванням судді Баранця О.М. який не є головуючим суддею у відпустці, сформовано новий склад колегії суддів, головуючий суддя - Сітайло Л.Г. судді: Зеленін В.О., Пашкіна С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.07.2017 колегією суддів, в зазначеному складі прийнято апеляційну скаргу Комунального підприємства "Придніпровська служба утримання будинків" Черкаської міської ради на рішення Господарського суду Черкаської області від 06.06.2017 по справі №925/334/17 до свого провадження.

14 липня 2017 року, через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів, представником позивача подано заперечення на апеляційну скаргу.

В судове засідання 17.07.2017 з'явились представники позивача та відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі та просив залишити без змін оскаржуване рішення Господарського суду Черкаської області від 06.06.2017.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив скасувати оскаржуване рішення Господарського суду Черкаської області від 06.06.2017.

Представником відповідача в судовому засіданні заявлено клопотання про зупинення провадження по справі до вирішення пов'язаної справи №925/486/17.

Представник позивача просив відмовити в задоволення клопотання в зв'язку з необґрунтованістю.

Колегія суддів відмовляє в задоволенні зазначеного клопотання з огляду на наступне.

Згідно з п. 2.17 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" №11 від 29.05.2013 р. спір про визнання недійсним правочину (господарського договору) вирішується одночасно з розглядом іншим судом іншої справи, позовні вимоги в якій ґрунтуються на цьому ж правочині (зокрема, про стягнення коштів, витребування майна тощо), то наведене згідно з ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України може, з урахуванням обставин конкретної справи, бути підставою для зупинення провадження у такій іншій справі до закінчення розгляду справи про визнання правочину (господарського договору) недійсним.

З огляду на зміст вищенаведених правових норм та роз'яснень, для вирішення питання про зупинення провадження у справі до закінчення розгляду іншої судової справи господарському суду слід у кожному конкретному випадку з'ясовувати наступне:

- як саме справа, яка розглядається господарським судом, пов'язана з іншою судовою справою;

- якою обставиною обумовлена неможливість розгляду даної справи до набрання законної сили рішення у іншій судовій справі.

При цьому, пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі. Вказані обставини повинні бути істотними для вирішення спору по даній справі.

Неможливість розгляду справи, що знаходиться в провадженні господарського суду, до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються в іншій справі, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі.

Предметом судового розгляду по справі №925/334/17 є матеріально-правові вимоги про стягнення заборгованості, пені та 3% річних за неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором підряду №94 від 04.04.2016. При цьому право вимоги у позивача за зазначеним договором виникло на підставі укладеного договору №3 про відступлення права вимоги

В свою чергу, предметом позову по справі №925/486/17 є визнання недійсним вищезазначеного договору.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 10.05.2017 по справі №925/334/17 зупинено провадження по справі до вирішення справи №925/486/17.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 31.05.2017 по справі №925/334/17 поновлено провадження по справі, в зв'язку з прийняттям Господарським судом Черкаської області рішення по справі №925/486/17 про відмову в позові.

При цьому колегія суддів враховує закріплену в ст. 204 Цивільного кодексу України, презумпцію правомірності правочину.

Також, колегія суддів звертає увагу, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, передбачено право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, в якій вона є стороною. Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

В листі Верховного Суду України № 1-5/45 від 25.01.2006 зазначено, що у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження, для цілей статі 6 Конвенції, розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд, за наявними у справі та додатково поданими доказами, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність та обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши, на підставі встановлених фактичних обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд встановив наступне.

04 квітня 2016 року між Комунальник підприємством "Придніпровська служба утримання будинків" Черкаської міської ради ( замовник) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (виконавець) укладено договір підряду №94 на поточний ремонт покрівлі житлового будинку по АДРЕСА_1 (далі - Договір).

Відповідно до умов Договору замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання по виконанню робіт з поточного ремонту покрівлі житлового будинку по АДРЕСА_1. Виконавець зобов'язався виконати весь комплекс робіт з поточного ремонту, згідно з вимогами нормативно-правових актів, що діють у сфері житлово-комунального господарства та відповідно до вимог ДСТУ БД.1.1-1:2013.

Порядок розрахунків сторонами визначено розділом 3 договору підряду, згідно з яким замовник, після пред'явлення виконавцем рахунку на оплату роботи, здійснює оплату шляхом перерахування грошових коштів виконавцю на умовах відстрочки платежу до 60 банківських днів з моменту підписання уповноваженими представниками замовника та виконавця актів виконаних робіт. Здача-приймання виконаних робіт здійснюється сторонами за актом (форма №№КБ-2В,КБ-3) подекадно (10,20,30 числа поточного місяця), але не пізніше 03 числа місяця наступного за звітним. Замовник розглядає їх протягом 3 робочих днів, погоджуючись з ним або повертаючи виконавцю із мотивованими зауваженнями. Повідомленням про готовність предмету підряду є реєстр та додані до нього акти виконаних робіт (форма №№КБ-2В.КБ-3).

Згідно з п. 8.1 Договору останній вступає в силу з моменту його підписання та діє до 30 грудня 2016 року.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору позивач виконав роботи на загальну суму 37040 грн 53 коп. Відповідач свої зобов'язання за Договором, в частині оплати належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 37040 грн 53 коп.

Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 838 ЦК України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

Частиною першою ст. 875 ЦК України передбачено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи, відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

За змістом ч. 4 ст. 879 ЦК України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною (ч. 4 ст. 882 ЦК України).

Наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 04.12.2009 № 554 "Про затвердження примірних форм первинних документів з обліку в будівництві" затверджено примірні форми первинних облікових документів у будівництві, а саме: № КБ-2в "Акт приймання виконаних будівельних робіт" та № КБ-3 "Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати".

Відповідно до листа Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 09.03.2010 № 12/19-2-9-21-2368 "Про застосування типових форм первинних облікових документів у будівництві", типові форми первинних облікових документів у будівництві "Акт приймання виконаних будівельних робіт" (типова форма № КБ-2в) та "Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати" (типова форма № КБ-3), затверджені наказом Мінрегіонбуду від 04.12.2009 № 554, підлягають обов'язковому застосуванню при проведенні взаєморозрахунків за виконані роботи між замовниками та виконавцями робіт з будівництва, що здійснюється за рахунок бюджетних коштів та коштів підприємств, установ і організацій державної власності. У вказаному листі також зазначено, що по об'єктах, будівництво яких здійснюється за рахунок інших джерел фінансування, типові форми застосовуються відповідно до умов договору підряду.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, виконання робіт підтверджується підписаними між сторонами довідками про вартість виконаних робіт КБ3 та актами виконаних робіт КБ2в.

Колегія суддів звертає увагу, що зазначені документи є первинними, в розумінні чинного законодавства.

Поряд з цим, зазначені акти виконаних робіт підписано представниками та скріплено печатками сторін без заяважень.

08 листопада 2016 року ФОП ОСОБА_4 на адресу відповідача надіслав цінним листом з описом вкладення вимогу про оплату заборгованості в сумі 37040 грн 53 коп, однак зазначена вимога замовником не виконана, борг не сплачений.

05 квітня 2017 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (первісний кредитор) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (новий кредитор) укладено договір №3 про відступлення права вимоги, що виникло у ФОП ОСОБА_4 до КП "Придніпровська служба утримання будинків" Черкаської міської ради на підставі договору підряду №94 від 04 квітня 2016 року.

Відповідно до пункту 1.2 договору про відступлення права вимоги первісний кредитор відступає новому кредитору, а новий кредитор набуває відступлене право і стає кредитором в зобов'язаннях, які спрямовані на забезпечення виконання зобов'язання боржника на підставі основного договору. Від первісного кредитора до нового кредитора відступне право переходить в повному обсязі і на умовах, що передбачені договором, на підставі якого виникло відступне право. Зокрема до відступного права включається право на отримання 37040 грн. 53 коп. основної заборгованості, які боржник повинен сплатити відповідно до основного договору за виконані роботи, інфляційних втрат, 3% річних та штрафних санкцій за несвоєчасне виконання зобов'язань боржником, а також судового збору, сплаченого в зв'язку з поданням позову. Від первісного кредитора до нового кредитора переходять усі права позивача в межах справи №925/334/17, що перебуває в провадженні господарського суду Черкаської області.

В пункті 1.3 договору про відступлення права вимоги відступне право переходить до первісного кредитора до нового кредитора з моменту укладення цього договору.

Відповідно до п.2.5 договору про відступлення права вимоги первісний кредитор втрачає право вимоги на підставі договору підряду №94 від 04.04.2016, з моменту підписання цього договору.

Пунктом 4.3 договору про відступлення права вимоги цей договір набуває чинності з моменту підписання та діє до повного виконання сторонами зобов'язань за ним.

Місцевим господарським судом встановлено, що 05.04.2017 Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 направила боржнику КП "Придніпровська служба утримання будинків" Черкаської міської ради цінним листом з описом вкладення повідомлення про укладення договору про відступлення права вимоги за договором підряду №94 від 04.04.2016 та просила перерахувати на її рахунок суму боргу, що виникла на підставі договору підряду укладеного між Комунальник підприємством "Придніпровська служба утримання будинків" Черкаської міської ради та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 .

Зазначена вимога також залишена відповідачем без задоволення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позовні вимоги, в частині стягнення основного боргу, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з пунктом 3.2 Договору замовник за виконані роботи здійснює оплату шляхом перерахування грошових коштів виконавцю на умовах відстрочки платежу до 60 банківських днів з моменту підписання уповноваженими представниками замовника та виконавця актів виконаних робіт. Сторонами договору акт приймання виконаних будівельних робіт підписано за травень 2016 року, тому відповідач за виконані роботи мав розрахуватися до 23 серпня 2016 року і першим днем прострочки платежу є 24 серпня 2016 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів, перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, здійснений місцевим господарським судом, який складено арифметично вірно, прийшла до висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідальність за порушення замовником умов договору визначена п. 6.2 Договору, згідно з яким, у випадку прострочення терміну оплати виконаних робіт, замовник зобов'язується сплатити виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент нарахування пені, від вартості виконаних робіт за кожен день прострочення.

Колегія суддів, перевіривши розрахунок пені, складений місцевим господарським судом, прийшла до висновку про його обґрунтованість.

Статтями 33, 34, 43 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення ухвалено відповідно до норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги Комунального підприємства "Придніпровська служба утримання будинків" Черкаської міської ради та скасування рішення Господарського суду Черкаської області від 06.06.2017 по справі №925/334/17.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 99, 101 - 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Придніпровська служба утримання будинків" Черкаської міської ради залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Черкаської області від 06.06.2017 по справі №925/334/17 залишити без змін.

2.Матеріали справи №925/334/17 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді В.О. Зеленін

С.А. Пашкіна