ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

11 липня 2017 року Справа № 5020-1922/2011
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - суддіГрека Б.М., - (доповідача у справі),
суддів :Могил С.К., Палія В.В.
перевіривши матеріали касаційної скаргиДепартаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 12.04.2017
у справі№5020-1922/2011
господарського судуміста Києва
за позовомДочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"
доКомунального підприємства "Севтеплоенерго" Севастопольської міської Ради
простягнення заборгованості
на діїВідділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України
В С Т А Н О В И В:

Подана касаційна скарга Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не приймається до розгляду і підлягає поверненню скаржнику, оскільки вона не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 1111 ГПК України особа, яка подала касаційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копії касаційної скарги і доданих до неї документів, які у цієї сторони відсутні.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано доказів надіслання її копії іншій стороні (сторонам) у справі.

Виходячи зі змісту наведених норм, особа, яка оскаржує судове рішення, повинна надавати суду прямий доказ, який однозначно свідчив би про повідомлення сторін про оскарження особою судових рішень.

Не повідомлена належним чином сторона у справі, як учасник господарського процесу, позбавлена можливості володіти об'єктивною інформацією стосовно руху господарського процесу.

Дослідивши касаційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.04.2017 у справі № 5020-1922/2011 з доданими до неї документами, колегія суддів касаційної інстанції встановила, що до скарги не додано доказів надсилання її копій відповідачу у справі - Комунальному підприємству "Севтеплоенерго" Севастопольської міської Ради, що відповідно до вищезазначеного, є підставою для повернення касаційної скарги без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Згідно з п.4 ст.1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Порядок та розмір справляння судового збору встановлений ЗУ "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI.

Згідно з пп.7 п.2 ч.2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір" (у редакції від 06.12.2016) при поданні до господарського суду касаційної скарги на ухвалу суду судовий збір справляється у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Колегія Вищого господарського суду України звертає увагу скаржника, що розмір судового збору, який підлягає сплаті становить 1 600,00 грн., втім на час звернення із касаційною скаргою, у порушення зазначених норм законодавства, заявником не надано Вищому господарському суду України доказів сплати судового збору у встановленому розмірі. При цьому у резолютивній частині касаційної скарги скаржник просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.04.2017 та ухвалу господарського суду міста Києва від 25.01.2017 й прийняти нове рішення, відповідно до якого у задоволенні скарги Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" відмовити у повному обсязі та/або направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Разом з тим, скаржник звернувся з клопотанням про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на оскаржуване судове рішення. В обґрунтування зазначеного клопотання скаржник посилається на те, що оскільки процедура сплати судового збору за подачу касаційної скарги займає деякий час в частині необхідності погодження та проведення виплати через органи казначейства, просить суд відстрочити сплату судового збору на розумний строк або до ухвалення рішення у справі.

Згідно із ст. 8 Закону України "Про судовий збір" (далі - Закон) у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою, зокрема, відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до приписів розділу 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 № 7 у розгляді питань, пов'язаних, зокрема, з відстроченням та розстроченням сплати судового збору (стаття 8 Закону) господарським судам слід враховувати таке. Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

За змістом положень ст. 8 вказаного Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом (п. 3 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015 № 01-06/2093/15 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 № 484-VIII)").

При цьому оскільки статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для відстрочки від такої сплати. До того ж, вказаною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

Згідно із ст. 1118 ГПК України касаційна скарга у випадках, передбачених пунктом 1 частини першої статті 107 цього Кодексу, розглядається протягом одного місяця, а у випадках, передбачених пунктом другим частини першої статті 107 цього Кодексу, - протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття касаційної скарги до провадження Вищим господарським судом України.

У свою чергу, скаржник в обґрунтування заявленого клопотання не надав належних доказів того, що у нього на момент подання касаційної скарги відсутні кошти для сплати судового збору та доказів, які б свідчили про вжиття скаржником усіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору, та які б підтверджували можливість сплати судового збору протягом визначеного законом строку розгляду касаційної скарги до прийняття постанови у справі.

За таких обставин, згадане клопотання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.04.2017 у справі № 5020-1922/2011 задоволенню не підлягає.

Дані обставини є підставою для повернення касаційної скарги на підставі п.п. 3, 4 ч.1 ст.1113 ГПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.86, 109, п.,п. 3, 4 ч.1 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

У Х В А Л И В :

Відмовити Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.04.2017 у справі № 5020-1922/2011.

Касаційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.04.2017 у справі № 5020-1922/2011 повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий - суддя Б.М. Грек

Судді С.К. Могил

В.В. Палій