ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2017 р.Справа № 916/839/15-г
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гладишевої Т.Я.

суддів: Головея В.М., Савицького Я.Ф.

секретар судового засідання Федорончук Д.О.

за участю представників сторін у судовому засіданні від 04.07.2017:

від позивача ОСОБА_1, за довіреністю

від відповідача не зявився

від органу ДВС не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Перший Український ОСОБА_2 банк

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 29.05.2017 про залишення без розгляду скарги Публічного акціонерного товариства „Перший Український ОСОБА_2 на дії Департаменту ДВС Міністерства юстиції України в порядку, передбаченому ст. 121-2 ГПК України

по справі № 916/839/15-г

за позовом: Публічного акціонерного товариства „Перший Український ОСОБА_2 банк

до відповідача: Приватного акціонерного товариства „Перший лікеро-горілчаний завод

про стягнення 4964365,86 доларів США та 20481956,70 грн.

за участю Департаменту ДВС Міністерства юстиції України У судовому засіданні 04.07.2017 згідно ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 27.04.2015 по справі № 916/839/15-г позов Публічного акціонерного товариства „Перший Український міжнародний банк (далі також ПАТ «ПУМБ», ОСОБА_2, позивач, стягувач) до Приватного акціонерного товариства „Перший лікеро-горілчаний завод про стягнення 4964365,86 доларів США та 20481956,70 грн. задоволено.

25.05.2015 місцевим господарським судом у порядку ст. 116 ГПК України було видано наказ №916/839/15-г про примусове виконання рішення.

У рамках відповідного виконавчого провадження № 49098458 постановою держвиконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України про повернення виконавчого документа стягувачу від 14.03.2017 виконавчий документ наказ № 916/839/15-г, виданий Господарським судом Одеської області 25.05.2015, повернуто стягувачеві.

29.05.2017 до Господарського суду Одеської області надійшла скарга (вх. № 2-2863/17) ПАТ «ПУМБ», в якій ОСОБА_2 просив суд визнати протиправними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України щодо винесення вищевказаної постанови, скасувати постанову про повернення виконавчого документа від 14.03.2017 №49098458 стягувачу, зобовязати держвиконавця поновити виконавче провадження №49098458.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.05.2017 (суддя Желєзна С.П.) залишено без розгляду скаргу ПАТ «ПУМБ» (вх. № 2-2863/17 від 29.05.2017) на дії Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в порядку, передбаченому ст. 121-2 ГПК України.

Ухвала суду мотивована тим, що з вказаною вище скаргою стягувач звернувся до Господарського суду Одеської області 29.05.2017, тобто з пропущенням строку, встановленого ст. 121-2 ГПК України та ст. 74 Закону України „Про виконавче провадження, без заяви про його відновлення.

Не погодившись з даною ухвалою, ОСОБА_2 звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Одеської області від 29.05.2017 у справі 916/839/15-г скасувати та передати справу на розгляд місцевого господарського суду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та не дослідження судом обставин справи. Так скаржник зазначив, що безпосередньо з постанови про повернення виконавчого документа ОСОБА_2 не мав змоги встановити повноту/неповноту дій державного виконавця із примусового виконання рішення суду у даній справі, у звязку з чим 16.05.2017 (перший робочий вівторок) представник ПАТ «ПУМБ» ознайомився з матеріалами відповідного виконавчого провадження (за посиланням Банку раніше 16.05.2017 стягувач не міг дізнатися про порушення свого права на повне, всебічне та обєктивне провадження виконавчих дій держвиконавцем). Відтак, як стверджує скаржник, ПАТ «ПУМБ» довідався про порушення свого права саме 16.05.2017, тому десятиденний строк для оскарження дій державного виконавця, на думку Банку, почав свій перебіг з 17.05.2017, тобто останнім днем для подання скарги було 30.05.2017. За таких обставин, як вказує стягувач, скарга на дії держвиконавця була подана ним в межах встановленого законом строку.

У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов до суду апеляційної інстанції електронною поштою, Департамент ДВС Міністерства юстиції України просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі, розглянувши скаргу без участі представника названого департаменту.

У абз. 3 п.п. 3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розяснено, що за змістом статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Приватне акціонерне товариство „Перший лікеро-горілчаний завод, будучи належним чином повідомлене про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується засвідченою копією витягу з реєстру на відправку рекомендованої пошти суду апеляційної інстанції від 20.06.2017, не зявилось, а отже, не скористалось своїм процесуальним правом прийняти учать у засіданні суду апеляційної інстанції.

Перевіривши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, надавши оцінку всім обставинам справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши представника позивача, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Як вище згадувалось, на виконання рішення Господарського суду Одеської області від 27.04.2015 по справі № 916/839/15-г 25.05.2015 місцевим господарським судом у порядку ст. 116 ГПК України було видано наказ № 916/839/15-г про примусове виконання зазначеного рішення.

У рамках відповідного виконавчого провадження № 49098458 постановою держвиконавця про повернення виконавчого документа стягувачу від 14.03.2017 виконавчий документ наказ № 916/839/15-г, виданий Господарським судом Одеської області 25.05.2015, повернуто стягувачеві.

26.05.2017 (згідно відтиску поштового штемпеля на конверті, в якому скарга надійшла до місцевого господарського суду) ПАТ «ПУМБ» звернулось до Господарського суду Одеської області зі скаргою (вх. № 2-2863/17 від 29.05.2017), в якій просило суд визнати протиправними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України щодо винесення вищевказаної постанови, скасувати постанову про повернення виконавчого документа від 14.03.2017 №49098458 стягувачу, зобовязати держвиконавця поновити виконавче провадження №49098458.

У силу ч. 1 ст. 121-2 ГПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Частиною 5 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, питання про відновлення пропущеного процесуального строку розглядається судом за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи. У заяві повинно міститися обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами розділу V ГПК України. Суд відновлює процесуальний строк, якщо визнає причини пропуску строку поважними.

У п. 9.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України розяснено, що встановлений у частині першій статті 121-2 ГПК десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог статті 53 ГПК може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання. Скарга, пропущений строк подання якої не відновлений, залишається без розгляду, про що з посиланням на статті 53 і 121-2 ГПК судом без виклику сторін виноситься ухвала. Якщо ж скаргу було подано з пропуском згаданого строку без заяви про його відновлення, суд без виклику сторін виносить ухвалу про залишення скарги без розгляду, що не перешкоджає повторному поданню скарги із заявою про відновлення строку такого подання. При цьому у вирішенні питання про відновлення пропущеного строку подання скарги на бездіяльність органу Державної виконавчої служби у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення, поданої більш як через десять днів після закінчення визначеного законом строку здійснення виконавчого провадження, господарський суд має, як правило, виходити з неможливості такого відновлення. Наведене ґрунтується на тому, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження та не отримав у визначений законом строк задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він з матеріалами виконавчого провадження. Якщо ж обов'язок органу Державної виконавчої служби вчинити певну дію прямо передбачено законом, але строк її вчинення не зазначений, то бездіяльність даного органу може бути оскаржена в будь-який час, коли скаржник дійде висновку про порушення у зв'язку з цією бездіяльністю його прав і охоронюваних законом інтересів, оскільки правопорушення є таким, що триває в часі. Якщо Законом України "Про виконавче провадження" встановлено спеціальний порядок обчислення строку звернення до суду зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби (як-от статтями 26, 47, 49, 57, частиною четвертою статті 58 названого Закону), то господарському суду слід виходити саме з такого порядку (п. 9.7-1 названої постанови).

Як свідчать матеріали справи та підтверджено представником Банку у засіданні суду апеляційної інстанції, оскаржувана постанова держвиконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України про повернення виконавчого документа стягувачу від 14.03.2017 та відповідний супровідний лист від 14.03.2017 № 20.1-643/5 були отримані стягувачем 04.05.2017, що підтверджується відтиском штемпеля вхідної кореспонденції Банку на вказаному супровідному листі. Однак, зі скаргою на вказану постанову стягувач звернувся до Господарського суду Одеської області лише 26.05.2017, тобто з пропущенням встановленого ст. 121-2 ГПК України та ст. 74 Закону України „Про виконавче провадження строку. При цьому, Банком не було заявлено клопотання про відновлення пропущеного процесуального строку ані в самій скарзі, ані у відповідній заяві, що має подаватись одночасно зі скаргою.

Також, враховуючи вищевикладені положення чинного законодавства, судова колегія зауважує про помилковість посилання скаржника на обчислення строку оскарження вищезгаданої постанови з дати ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 49098458 (16.05.2017), коли ОСОБА_2 нібито довідався про порушення свого права, оскільки в даному випадку процесуальний строк оскарження відраховується з наступного дня після отримання ПАТ «ПУМБ» постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 14.03.2017, яка містить мотиви її винесення та посилання на відповідні норми Закону України «Про виконавче провадження», - з 05.05.2017. Пропустивши вказаний процесуальний строк, ОСОБА_2, звертаючись із скаргою на дії органу ДВС, мав право одночасно заявити клопотання про поновлення цього строку, однак не зробив цього.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про залишення зазначеної вище скарги ПАТ «ПУМБ» без розгляду.

Викладені в апеляційній скарзі доводи Банку не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду від 29.05.2017, тому дану ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 99, 101-103, 105, 106, 121-2 ГПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 29.05.2017 про залишення без розгляду скарги Публічного акціонерного товариства „Перший Український ОСОБА_2 на дії Департаменту ДВС Міністерства юстиції України в порядку, передбаченому ст. 121-2 ГПК України по справі № 916/839/15-г залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено та підписано 10.07.2017.

Головуючий суддя: Т.Я. Гладишева

Суддя: В.М. Головей

Суддя: Я.Ф. Савицький