ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2017 року Справа № 923/557/17

Господарський суд Херсонської області у складі судді Задорожної Н.О. при секретарі Кудак М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Херсонської філії ПАТ "Укртелеком", м. Херсон

до Управління соціальної політики Херсонської міської ради, м. Херсон

про стягнення 1297988 грн. 79 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, представник, дов. № 1496 від 29.12.2016р.;

від відповідача - ОСОБА_2, представник, дов. № 1966 від 18.07.2017р.; ОСОБА_3, представник, дов. № 1967 від 18.07.2017р.

за участю слухача - ОСОБА_4, посвідчення № 48 від 15.05.2017р. ст. юрисконсульт Херсонської філії ПАТ "Укртелеком".

Сутність спору: Позивач (Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Херсонської філії, м. Херсон, ) звернувся з позовом, в якому просить господарський суд стягнути з відповідача (Управління соціальної політики Херсонської міської ради, м. Херсон, код ЄДРПОУ 26084 грн. 79 коп., які складають борг по відшкодуванню вартості телекомунікаційних послуг, наданих у період з 01.01.2016р. по 31.12.2016р. пільговій категорії абонентів, які проживають на території м. Херсона.

Обґрунтовуючи позов, позивач посилається на те, що встановлені законом пільги з оплати послуг надаються споживачам відповідно до чинного законодавства за місцем проживання з дня пред'явлення документа, що підтверджує право на пільги.

Управління соціальної політики є виконавчим органом міської ради, до компетенції якого відносяться обов'язки щодо прийняття від підприємств, що надають послуги зв'язку пільговій категорії абонентів, актів звіряння розрахунків в підтвердження факту надання телекомунікаційних послуг громадянам та організаціям, що мають пільги для звірки їх з інформацією в реєстрі та проведення подальшої компенсації цих витрат.

Позивач належним чином виконував зобов'язання в частині надання послуг пільговій категорії абонентів протягом 2016р., але всупереч вимогам чинного законодавства його витрати по наданих послугах відповідачем не відшкодовано.

З посиланням на положення ст.ст. 525, 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України, правову позицію судів вищого рівня зазначає, що відсутність бюджетних коштів для відшкодування вартості наданих пільговій категорії абонентів телекомунікаційних послуг не є і не може бути підставою для звільнення зобов'язаної особи від виконання зобов'язання.

У судовому засіданні уповноважений представник позивача підтримала позов у повному обсязі.

Відповідач позов не визнає та просить господарський суд відмовити у задоволенні позовних вимог з урахуванням наступного.

Частиною 1 ст. 102 Бюджетного кодексу України встановлено, що видатки місцевих бюджетів, передбачені у підпункті "б" п. 4 ч. 1 ст. 89 цього Кодексу, проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002р. № 256 (далі Порядок) визначено, що фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних та районних бюджетах на зазначені цілі.

Якщо застосування пільг, компенсацій та гарантій для певних категорій громадян потребує фінансування за рахунок коштів державного бюджету України, його обсяги не можуть визначатися будь-яким іншим законом, крім Закону України "Про Державний бюджет України".

Законом України "Про Державний бюджет України на 2016р." № 928-VIII від 25.12.2015р., в Державному бюджеті на 2016р. не передбачено видатків на фінансування пільг з послуг зв'язку, інших передбачених законодавством пільг, компенсацій за пільговий проїзд окремих категорій громадян за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Оскільки в Державному бюджеті України на 2016р. не було закладено коштів на фінансування пільг по послугах зв'язку за рахунок субвенцій з державного бюджету, проведення розрахунків з постачальником цих послуг було неможливим.

Таким чином, відповідачу у 2016р. не було затверджено бюджетні призначення на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, тому управління політики не було визнано головним розпорядником коштів з цих програм.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Херсонської філії є оператором телекомунікацій, який надає телекомунікаційні послуги споживачам відповідно до вимог Цивільного та Господарського кодексів України, Закону України "Про телекомунікації", Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 р. № 295, інших законодавчих актів України.

Відповідно до п. 3 ст. 63 Закону України "Про телекомунікації" та п. 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 11.04.2012 р., споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, телекомунікаційні послуги надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Пунктом 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг визначено, що встановлені законом пільги з оплати послуг зв'язку надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня пред'явлення ним документа, що підтверджує право на пільги.

ПАТ "Укртелеком" в особі Херсонської філії протягом періоду з 01 січня 2016р. по 31 грудня 2016р. надавав на пільгових умовах послуги зв'язку пільговій категорії абонентів, які проживають на території м. Херсона і включені до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, на яких поширюється дія приписів п. 19 ч. 1 ст. 12, п. 10 ч. 1 ст. 13, п. 18 ч. 1 ст. 14, п. 20 ч. 15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", п. 11 ст. 20, ст. 21 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", п. 6 ч. 1 ст. 6, ч. 3 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист", ч. 5 ст. 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", п. 4 ч. 3 ст. 13 Закону України "Про охорону дитинства".

Відповідно до ст. 87 Бюджетного кодексу України, видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення належать до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України. При цьому порядок та умови надання субвенцій з державного бюджету обласним та місцевим бюджетам визначаються Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 97 Бюджетного кодексу України).

Згідно пп. "б" п. 4 ч. 1 ст. 89 та ст. 102 Бюджетного кодексу України, видатки на відшкодування вартості послуг, наданих пільговим категоріям громадян, здійснюються з місцевих бюджетів за рахунок коштів, які надходять з Державного бюджету України (субвенцій з Державного бюджету України) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256, якою затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету (далі - Порядок № 256), встановлено механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення компенсаційних виплат за вказані пільги окремих категорій громадян за рахунок субвенцій з Державного бюджету України. Зокрема, пунктом 2 вищевказаної Постанови встановлено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

При цьому, згідно п. 3 Порядку № 256, головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Таким чином, розпорядником коштів бюджетного фінансування вищевказаних соціальних пільг, які надаються на території м. Херсона є Управління соціальної політики Херсонської міської ради, а отже, на підставі вищезазначених норм законодавства та положень Постанови та Порядку № 256, відшкодування витрат, понесених позивачем внаслідок надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян, здійснюється відповідачем за рахунок державних субвенцій.

Відповідно до ч. 1 п. 8 Порядку № 256 отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державного казначейства, для здійснення відповідних видатків. При цьому головні розпорядники коштів у пятиденний термін здійснюють розрахунки з постачальниками відповідних послуг (ч. 2 п.8 Порядку № 256).

На підставі вищевказаних нормативних актів, відповідач, за рахунок державних субвенцій, зобов'язаний відшкодувати витрати, понесені позивачем внаслідок надання на території м. Херсона послуг зв'язку на пільгових умовах.

Проте, в порушення вищезазначених вимог законодавства та положень Порядку перерахування деяких субвенцій з Державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субвенцій та компенсацій від 11.01.2005 № 20 (в редакції згідно постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2015 № 64 Про внесення змін до Порядку перерахування деяких субвенцій з Державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субвенцій та компенсацій), відповідач не здійснив в повному обсязі відшкодування позивачу вартості наданих послуг зв'язку пільговій категорії населення за 2016р., внаслідок чого станом на 01.01.2017р. у нього утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 1297988 грн. 79 коп.

Як вбачається та встановлено з матеріалів справи, у період з 01 січня 2016р. по 31 грудня 2016р. позивачем надавалися послуги споживачам телекомунікаційних послуг, що проживають на території м. Херсона, які мають право на встановлені чинним законодавством України пільги. У зв'язку з цим, позивачем понесені витрати по наданих зазначеній категорії пільговиків послугах на загальну суму 1297988 грн. 79 коп.

На підтвердження факту понесення витрат по наданих пільговій категорії населення послугах зв'язку позивачем надано розрахунки видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг населенню, яке проживає на території м. Херсона за січень-грудень (включно) 2016р. (а.с. 77-101).

Щомісяця протягом 2016р. позивач направляв відповідачу рекомендованим відправленням з повідомленням про вручення форми "2-пільга" та акти звіряння розрахунків по наданих послугах, звіти по кількості пільговиків по кожній категорії пільговиків (а.с. 17-45); неодноразово звертався з листами про прийняття звітів за формою "2-пільга" та їх підписання. (а.с. 46-52).

22.03.2017р. позивач звернувся до відповідача з претензією (лист № 4-65С000/28), яка містила вимогу у місячний строк від дня одержання претензії сплатити заборгованість по наданих пільговій категорії абонентів у 2016р. телекомунікаційних послугах в сумі 1297988 грн. 79 коп. (а.с. 14-15).

В наданій відповіді від 14.04.2017р. № 590 у здійсненні відшкодування було відмовлено, зважаючи на те, що у Державному бюджеті України на 2016р. не було передбачено субвенції місцевим бюджетам на надання гарантованих державою пільг, зокрема, на послуги зв'язку. (а.с. 16).

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження та надавши їм правову оцінку згідно ст. 43 ГПК України, господарський суд визнав позов обґрунтованим і задовольняє його у повному обсязі з урахуванням наступного.

Згідно з ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1, 3 ст. 63 Закону України "Про телекомунікації" телекомунікаційні послуги мають надаватися відповідно до законодавства. Телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

В Законі України від 22.10.1993 р. № 3551 - XII Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу, Законі України від 23.03.2000 р. № 1584-111 Про жертви нацистських переслідувань, Законі України від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Законі України від 24.03.2008 р. № 203/98-ВР Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний статус та Законі України від 26.04.2001 р. № 2402 ІІІ Про схорону дитинства передбачено надання пільг при оплаті за послуги зв'язку (телекомунікаційні послуги).

Посилання відповідача на неналежне бюджетне фінансування суд вважає безпідставним.

Законодавством не передбачена залежність відшкодування від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, чи випадки повного або часткового звільнення від обов'язку здійснення розрахунків з постачальниками послуг на пільгових умовах, оскільки надання пільг певним категоріям населення відбувається не внаслідок власної недбалості, чи власного бажання, а у відповідності до вимог Законів України.

Відповідно до частини першої статті 96 ЦК України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Частина 2 ст. 218 Господарського кодексу України та ст. 617 ЦК України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставиною, яка є підставою для звільнення від відповідальності.

Згідно з п. 5 Оглядового листа Вищого господарського суду України № 01-06/374/2013 від 18.02.2013 р., відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобовязання.

Також, Європейським судом з прав людини у рішеннях у справі ОСОБА_2 ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України від 18.10.2005 р. та у справі Бакалов проти України від 30.11.2004 р. зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобовязання.

Аналогічна правова позиція викладена в Постановах Верховного Суду України від 15.05.2012 р. у справі № 11/446, від 15.05.2012 р. у справі № 3-28гс12 та Постанові Вищого господарського суду України від 23.08.2012 р. у справі № 15/5027/715/2011.

За таких обставин, Управління соціальної політики Херсонської міської ради відповідає за своїми зобов'язаннями, які виникли безпосередньо із закону і така відповідальність не може ставитись у залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

Згідно з ч. 6 ст. 48 Бюджетного кодексу України, зобов'язання щодо виплати субсидій, допомог, пільг по оплаті за надані послуги та компенсації громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються органами Державного казначейства України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень. Зазначена норма є спеціальною по відношенню до загальних положень ч. 1-4 ст. 48 Бюджетного кодексу України.

У листі від 30.06.2011 р. № 31-07310-10-24/16584 Міністерство фінансів України роз'яснило, що ... деякі програми, які відносяться до державних програм соціального захисту населення, є державною гарантією і одержувачу не може бути відмовлено в їх наданні у разі, якщо він має на них право. У цьому випадку проводиться відшкодування витрат за фактично спожиті послуги (нараховані соціальні виплати) в межах встановлених норм (розмірів).

Таким чином, зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв'язку, компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Врахувавши викладене, позовні вимоги судом визнані обґрунтованими і задовольняються.

Витрати по оплаті судового збору в сумі 19469 грн. 83 коп. покладаються на відповідача.

Доводи відповідача спростовуються вищевикладеними обставинами справи і наведеними правовими нормами і до уваги не приймаються.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити.

Стягнути з Управління соціальної політики Херсонської міської ради, 73000, м. Херсон, вул. Потьомкінська (ОСОБА_5), 29, , р. рахунки не відомі на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Херсонської філії ПАТ "Укртелеком", 73000, м. Херсон, пр. Ушакова, 41, рахунок № 8 в АБ "Укргазбанк", МФО 320478, код ЄДРПОУ 97988 (один мільйон двісті дев'яносто сім тисяч дев'ятсот вісімдесят вісім) грн. 79 коп. основного боргу та 19469 (дев'ятнадцять тисяч чотириста шістдесят дев'ять) грн. 83 коп. витрат по оплаті судового збору.

Повне рішення складено 20.07.2017р.

Суддя Н.О. Задорожна