ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

07.07.2017 Справа № 914/1895/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого-судді Бонк Т.Б.

суддів Кравчук Н.М.

ОСОБА_1

розглянувши заяву фірми «Агроексім» від 01 липня 2017 року про відновлення строку на подання апеляційної скарги

на ухвалу господарського суду Львівської області від 29.05.2017 року (головуючий суддя Н.Мороз)

у справі № 914/1895/15

за позовом Фірми Агроексім, м.Белград, Республіка Сербія

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Яблуневий Дар, м.Городок, Львівська область

за участю третьої особи-1, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ТБ САД, м. Львів

за участю третьої особи-2, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача GATEBORG SOLUTIONS LTD, м.Лондон, Великобританія

про стягнення 157 064,81 євро (що становить 3 699 590,61 грн. згідно офіційного курсу гривні щодо євро встановленого НБУ станом на 09.06.2015 року)

В С Т А Н О В И В :

06.07.17 року до Львівського апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Фірми «Агроексім» від 29.06.2017 року.

Статтею 93 ГПК України передбачено, що апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом.

Строк подання апеляційної скарги обчислюється не з дня фактичного отримання стороною повного тексту рішення, а з дня оголошення рішення місцевим господарським судом, відповідно до ч.1 ст.93 ГПК України (постанова Вищого господарського суду України від 18.07.2012 року у справі № 5015/507/12), чи також з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

Зважаючи на вищенаведене, останній день для оскарження ухвали Господарського суду Львівської області від 29.05.2017 року - 06.06.2017 року.

Скаржником було пропущено зазначений строк для подання апеляційної скарги і подано клопотання про поновлення пропущеного строку, мотивоване тим, що копію оскаржуваної ухвали скаржником було отримано лише 24.06.2017 року.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Львівської області від 17.05.2017 року призначено розгляд заяви фірми «Агроексім» про відстрочку виконання рішення суду на 29.05.2017 року.

З матеріалів справи вбачається, що представник Фірми «Агроексім» отримав поштове відправлення, а саме копію вищезазначеної ухвали суду від 17.05.2017 року - 31.05.2017 року.

Проте, разом з тим, 25.05.2017 року до Господарського суду Львівської області від Фірми «Агроексім» надійшло клопотання про перенесення судового засідання, призначеного на 29.05.2017 року, на іншу дату (а.с.69 Т.5).

Таким чином, скаржнику було відомо про призначене на 29.05.2017 року судове засідання по розгляду заяви про відстрочку виконання рішення суду.

29.05.2017 року судом першої інстанції було прийнято рішення за заявою про відстрочку винесено оскаржувану ухвалу та згідно відбитку штампу суду направлено сторонам 01.06.2017 року.

Згідно ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд загальної юрисдикції вносить до Реєстру всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту.

Сторона у справі не позбавлена можливості дізнатися про відоме їй провадження у справі згідно положень Закону України «Про доступ до судових рішень».

Згідно ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Зазначена конституційна норма конкретизована законодавцем у ст. 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення, а також на перегляд справи Верховним Судом України.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться у залежність від окремих положень процесуального закону, а вданому випадку від тих, які регулюють порядок поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Відповідно до статті 93 ГПК України апеляційний господарський суд може поновити пропущений строк у разі наявності поважних причин пропуску цього строку.

Згідно ст. 53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Про відновлення пропущеного строку зазначається в рішенні, ухвалі чи постанові господарського суду. Про відмову у відновленні строку виноситься ухвала, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. № 7 „Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України" клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 53 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Слід також відзначити, що лише факт подання клопотання про поновлення строку не кореспондується з автоматичним обов'язком суду відновити цей строк, оскільки клопотання про поновлення строку для подання апеляційної скарги з огляду на приписи ч.1 ст.53 Господарського процесуального кодексу України повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску цього строку.

Таким чином, відновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яким суд користується, виходячи із поважності причин пропуску строку скаржником.

При цьому Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Суд у кожному випадку повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску процесуального строку оцінити доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску.

Відповідно до чинного законодавства поважними визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

У клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Заявник зазначає, що він дізнався про оскаржуване судове рішення лише 24.06.2017 року.

З даних веб-сайту Укрпошти встановлено, що 06.06.2017 року поштове відправлення з штрихкодовим ідентифікатором 640 надійшло до відділу поштового звязку у м.Одеса 12 06.06.2017 року. Також встановлено, що таке 07.06.2017 року «не вручене під час доставки».

Скаржником не наведено доводів неможливості своєчасного отримання поштового відправлення з ідентифікатором 640 та не надано доказів, що таке не було вручено йому своєчасно з вини органу поштового звязку.

А отже, з аналізу вищенаведеного вбачається те, що можливість вчасного подання скаржником апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Львівської області від 29.05.2017 року у справі № 914/1895/15 залежала від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб'єктивний характер.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що скаржником не наведено поважних причин пропуску строку для подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Львівської області від 29.05.2017 року у справі № 914/1895/15, які мали б об'єктивний характер та свідчили б про існування дійсних непереборних перешкод для подання апеляційної скарги у межах встановленого процесуального строку.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі "ОСОБА_3 проти України", заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 року, та "Трух проти України" (ухвала), заява № 50966/99, від 14.10.2003 року).

За таких обставин, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду не вбачає підстав для задоволення поданого скаржником клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Львівської області від 29.05.2017 року у справі № 914/1895/15.

Згідно з п.4 ч.1 ст.97 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо вона подана після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Керуючись ст.ст. 53, 86, 93, 97 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви фірми «Агроексім» про відновлення строку на подання апеляційної скарги від 01 липня 2017 року у справі № 914/1895/15 - відмовити.

2. Апеляційну скаргу Фірми «Агроексім» від 29.06.2017 року на ухвалу господарського суду Львівської області від 29.05.2017 року у справі № 914/1895/15, з додатками - повернути скаржнику.

3. Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий Т.Б. Бонк

Судді Н.М. Кравчук

ОСОБА_1