ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2017 р.Справа № 922/1662/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

при секретарі судового засідання Цірук О.М.

за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, 04213, АДРЕСА_1, ідентиф. код НОМЕР_1; адреса для листування: АДРЕСА_3

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, 61072, АДРЕСА_2, ідентиф. код НОМЕР_2;

про стягнення 21600,00 грн.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_3 (довіреність б/н від 03.04.2017);

відповідача - не з'явився;

В розпочатому 10.07.2017 судовому засіданні представнику позивача роз'яснено права і обов'язки сторін, передбачені ст.ст. 20, 22, 81-1 ГПК України.

За відсутності клопотання сторін технічна фіксація судового процесу не здійснювалась.

Суть спору:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до господарського суду Харківської області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення 21600,00 грн. основного боргу, а також просить стягнути судові витрати.

Свої вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором про організацію перевезень вантажів автомобільним транспортом №Д-04082015-2 від 04.08.2015 щодо оплати за послуги з перевезення вантажів. Здійснюючи правове обґрунтування посилається на ст.ст. 526, 611, 612, 617, 625, 692 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.06.2017 було відкладено розгляд справи на 10.07.2017 о 10:30 год.

Позивач на виконання вимог ухвали суду надав супровідним листом від 10.07.2017 оригінал опису вкладення у цінний лист на ім'я ФО-П ОСОБА_2 від 22.05.2017 та оригінал фіскального чеку від 22.05.2017. Вказані документи долучено судом до матеріалів справи.

Відповідач у судове засідання не з'явився, явку свого повноважного представника не забезпечив, відзиву на позов суду не надав.Разом з цим, ухвала суду про порушення провадження у справі від 24.05.2017 направлена на його адресу, що вказана у позовній заяві - 61072, АДРЕСА_2, яка співпадає з адресою, зазначеною у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що зроблений судом, повернулася до суду 29.06.2017 без доказів вручення відповідачу, з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання». Крім того, відповідно до відомостей про відстеження пересилання поштових відправлень на сайті Українське державне підприємство поштового зв'язку «Укрпошта», відправлення за номером 296 (ухвала про відкладення розгляду справи від 27.06.2017) знаходиться в процесі оброблення. Востаннє воно зареєстроване 30.06.2017 в об'єкті поштового зв'язку ХАРКІВ 22 з індексом 61022.

Згідно із ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Відповідно до положень п.3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року зазначено, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Так, процесуальні документи у цій справі (ухвала суду про порушення провадження у справі та ухвала про відкладення) направлялися учасникам судового процесу, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідних документів.

Таким чином, суд вважає, що сторони повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, але відповідач не з'явився у судове засідання, водночас судом вжито всі заходи для належного повідомлення його про час та місце розгляду справи.

Суд перейшов до розгляду справи по суті.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві, просив задовольнити повністю.

За висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору та є необхідними для прийняття повного і обґрунтованого судового рішення, внаслідок чого справа розглядається відповідно до норм ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

У ч. 1 ст. 174 ГК України закріплено, що господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Згідно із положеннями ст.ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

04 серпня 2015 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі, виконавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (далі, експедитор) було укладено договір про організацію перевезень вантажів автомобільним транспортом № Д-04082015-2 (далі, договір).

Пунктами 1.1., 1.2. договору передбачено, що предметом договору є взаємовідносини сторін, що виникли під час планування, взаєморозрахунків і здійсненні перевезень вантажів автомобільним транспортом по території України, а також країн далекого та ближнього зарубіжжя. Виконавець на основі письмових заявок експедитора виконує перевезення вантажів власним автомобільним транспортом відповідно до умов цього договору і заявок, які являються невід'ємною частиною договору.

Згідно із п.2.1. договору у своїх відносинах сторони керуються умовами договору, заявки, а також нормами діючого законодавства України.

Відповідно до п.2.3. договору транспортування (перевезення) і/або організація перевезень вантажів автомобільним транспортом здійснюється виконавцем на основі заявки, оформленої експедитором. Заявка направляється експедитором на адресу виконавця за допомогою факсимільного зв'язку чи електронною поштою і повинна містити наступну інформацію: маршрут, дата подачі транспорту під завантаження і розвантаження, час і місце завантаження і розвантаження, дані про перевезений вантаж, телефони контактних осіб, місця митного оформлення вантажів, вимоги до автомобіля, вартість послуг перевезення, а також інші відомості, необхідні для здійснення перевезень, згідно із договором. Заявка, передана за допомогою факсимільного зв'язку чи електронною поштою, є офіційним підтвердженням до моменту отримання сторонами оригіналу.

Заявка вважається прийнятою виконавцем до виконання після підписання уповноваженою посадовою особою і скріплення її печаткою виконавця (п.2.4).

Пунктом 3.1 договору передбачено, що виконавець зобов'язаний підтвердити прийняття заявки до виконання шляхом її підписання і скріплення печаткою. Копію заявки з підписом та печаткою перевізника не пізніше 2-х годин з моменту отримання направити експедитору за допомогою факсимільного зв'язку чи електронною поштою; надати документи, передбачені умовами договору і заявкою; забезпечити своєчасну подачу транспортного засобу, яке відповідає санітарним нормам, в технічно задовільному стані, придатному для перевезення вантажів цього виду, відповідно до заявки експедитора, а також необхідні для здійснення перевезення документів, передбачених діючим законодавством країн, по дорозі прямування якої рухається транспортний засіб; надати оригінали акту виконаних робіт, податкової накладної, товарно-супровідних документів, передбачених заявкою і договором протягом 3-х робочих днів з моменту закінчення рейсу.

Відповідно до п.3.2. договору експедитор зобов'язаний надати виконавцю заявку не пізніше ніж за 12 годин до моменту подачі транспортного засобу в пункт завантаження (при міжнародних перевезеннях) і 6 годин (при перевезеннях по території України), а за згодою сторін, не пізніше часу, достатнього для подачі транспорту у пункт завантаження і оформлення документів; здійснювати оплату послуг в порядку і строки, передбачені договором і заявкою.

Сторони домовились, що у випадку неподачі транспортного засобу у пункт завантаження більше однієї години з моменту, домовленого у заявці, виконавець виплачує експедитору штраф у розмірі двадцяти відсотків від ставки за перевезення (фрахту), але не менше 500 грн. за кожний випадок неподачі транспортного засобу (п.4.1.3.).

Розділ 5 догвору регулює відносини сторін щодо вартості послуг і порядку розрахунків.

Так, розмір оплати за перевезення вантажів і інших послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу за договором, визначається тарифами і відображається у заявці. Всі розрахунки між сторонами здійснюються в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок перевізника із сум грошових коштів, фактично отриманих від вантажовідправника протягом 7 банківських днів з моменту отриманнія від виконавця оригіналів наступних документів: акту виконаних робіт, податкової накладної, ТТН (CMR) та інших документів, передбачених заявкою і договором (п.п.5.1., 5.2.).

У п.7.1. договору передбачено, що договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2015, але в будь-якому випадку до повного взаєморозрахунку між сторонами.

Із заявки №З-08122016-2 від 08.12.2016 на перевезення вантажів автомобільним транспортом Росія-Україна, яка підписана як експедитором, так і перевізником, скріплена їх печатками, вбачається, що сторони домовились, що маршрутом на перевезення вантажу - харчових добавок вагою 20 тонн є Лермонтов-Одеса. Дата завантаження - 14-15.12.2016, сума фрахту за автомобіль - 24000,00 грн.

У заявці сторони передбачили, що оплата проводиться за оригіналами документів: рахунок, АВР, CMR (оригінал), д-р остання сторінка, заявка з мокрою печаткою, протягом 5 банківських днів.

Також у заявці зазначено, що за неподачу автомобіля у визначені строки, штраф у розмірі 10% від вартості послуг.

Крім того, у заявці визначено, що вона є доповненням до основного договору і діюча при розгляді у суді.

Відповідач свої зобов'язання щодо перевезення вантажу за заявкою № З-08122016-2 від 08.12.2016 виконав, що підтверджується актом №67 здачі-прийомки виконаних робіт (послуг), складеного 26 грудня 2016 року. Сторони погодили, що вартість робіт (послуг) складає 21600,00 грн.

Як слідує із матеріалів справи суму у розмірі 24000,00 грн. було зменшено до 21600,00 грн. за погодженням обох сторін, так як виконавцем не було вчасно подано автомобіль за заявкою, а саме замість дати 14.12.2016 - 15.12.2016, автомобіль прибув на місце 16.12.2016 у другій половині дня, що складає 1, 5 (півтори) доби, у зв'язку із чим за несвоєчасну подачу автомобіля позивачу було нараховано штраф у розмірі 2400,00 грн., що складає 10 % від вартості послуг (фрахту), що підтверджується також претензією №2712-1 від 27.12.2016 (а.с.23).

24.0.2017 позивач звернувся до відповідача із претензією вих. №2 щодо оплати вартості фактично виконаних послуг, так як відповідно до п.5.2. договору і п.17 заявки оплата вартості фактично виконаних послуг проводиться експедитором протягом 5 банківських днів з моменту отримання від виконавця оригіналів документів, проте станом на 24.02.2017 оплата не проведена.

Позивач стверджує, що відповідач на направлену претензію не відповів, оплату коштів у розмірі 21600,00 грн. не здійснив, у зв'язку із чим він звернувся до суду за захистом свого права.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 509 ЦК України в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За своєю правовою природою договір про організацію перевезень вантажів автомобільним транспортом № Д-04082015-2 від 04.08.2015 є договором перевезення вантажу, за яким одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (ст. 909 ЦК України).

Частиною 1 ст.916 ЦК України передбачено, що за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.

Судом встановлено, що позивач свої зобов'язання за договором щодо перевезення вантажу - харчових добавок вагою 20 тонн по маршруту Лермонтов-Одеса виконав, що підтверджується актом здачі-прийомки виконаних робіт (послуг) від 26.12.2016, який підписаний як перевізником ФО-П ОСОБА_1, так і експедитором ФО-П ОСОБА_2 та скріплений їх печаткамит (а.с.22), а також міжнародною товарно-транспортною накладною А № 336129 від 22.12.2016 (а.с.24).

В зазначеному вище акті сторони погодили, що вартість робіт (послуг) відповідно до договору №З-08122016-2 від 08.12.2016 та рахунку-фактури №67 від 26 грудня 2016 року складає 21600,00 грн. без ПДВ. Крім того вказано, що сторони не мають ніяких претензій одна до одної.

Відповідно до приписів п.5.2. договору та п.17 заявки, яка є невід'ємною частиною договору оплата вартості фактично отриманих послуг здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок перевізника протягом 5 банківських днів з моменту отртмання оригіналів документів.

Як стверджує позивач та вбачається із матеріалів справи відповідач у порушення умов договору та заявки №З-08122016-2 від 08.12.2016, яка є його невід'ємною частиною, не здійснив оплату вартості фактично наданих послуг позивачем щодо перевезення вантажу у розмірі 21600, 00 грн.

Статтею 193 ГК України передбачено, що суб'єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (ч.1, 2).

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

При цьому, суд бере до уваги, що в п. 2.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12. 2011 року, зазначено, що якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

В матеріалах справи відсутні, а відповідачем у порядку ст.ст. 4-3, 32, 33, 34 ГПК України, не надано суду доказів сплати суми коштів у розмірі 21600,00 грн. за договором про організацію перевезень вантажів автомобільним транспортом № Д-04082015-2 від 04.08.2015 та не спростовано обставин, що викладені у позовній заяві.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача основного боргу у сумі 21600,00 грн. є правомірними, обгрунтованими, у зв'язку із чим підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ст. 49 ГПК України та покладає витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600, 00 грн. на відповідача.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 1, 4, 4-3, 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця - ОСОБА_2 (61072, АДРЕСА_2, ідентиф. код НОМЕР_2) на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (04213, АДРЕСА_1, ідентиф. код НОМЕР_1) 21600,00 грн. основного боргу та 1600,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 10.07.2017 р.

Суддя Н.А. Новікова