КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2017 р. Справа№ 910/3378/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Смірнової Л.Г.

секретар судового засідання Борух А.С.

за участю представників:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: Богуш М.Є. - за належним чином оформленою довіреністю;

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Юнівес"

на рішення Господарського суду міста Києва від 11.04.2017р.

у справі №910/3378/17 (суддя Сівакова В.В.)

за позовом Ужгородського міжрайонного управління водного господарства

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Юнівес"

про стягнення 32 142,87 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Ужгородське міжрайонне управління водного господарства звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Юнівес" про стягнення 32 142,87 грн., з яких: 31 342,87 грн. вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, 800,00 грн. вартість проведеного дослідження визначення вартості матеріального збитку.

В обґрунтування вимог позивач посилався на те, що 24.06.2016р. внаслідок ДТП з вини водія транспортного засобу (далі -ТЗ) Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_1, цивільно-правова відповідальність якого застрахована у відповідача, відбулося зіткнення з ТЗ Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_2, який належить позивачу на праві оперативного управління. Позивач повідомив відповідача про ДТП, надав всі необхідні для виплати страхового відшкодування документи, проте відповідач грошові кошти не сплатив, рішення про відмову у виплаті не направив.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.04.2017р. у справі №910/3378/17 позов задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Юнівес" на користь Ужгородського міжрайонного управління водного господарства 31 342,87 грн. страхового відшкодування та 1 560,17 грн. витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Юнівес" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Наводячи підстави, з яких порушено питання про перегляд оскаржуваного рішення, скаржником зазначено про прийняття судом першої інстанції рішення, яке не відповідає нормам матеріального та процесуального права.

На думку скаржника, у відповідача не виникає правових підстав для виплати страхового відшкодування, оскільки позивачем не підтверджено право власності на ТЗ Daewoo Lanos д/н НОМЕР_2 на момент ДТП.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2017р. апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Юнівес" прийнято до провадження, у визначеному складі колегії суддів: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Смірнова Л.Г., Пономаренко Є.Ю. та призначено до розгляду на 12.07.2017р.

27.06.2017р. до Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив, в якому його представник заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

27.06.2017р. до Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Позивач до судового засідання, що відбулось 05.07.2017р., не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Згідно із п. 3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судовою колегією встановлено, що неявка представника позивача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами, та, за таких обставин, розгляд справи є можливим.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення апелянта, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується, що постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.07.2016р. у справі № 308/6832/16-п встановлено вину водія ОСОБА_1 автомобіля НОМЕР_1 у зіткненні з ТЗ Daewoo Lanos д/н НОМЕР_2.

Внаслідок вказаної ДТП пошкоджено автомобіль НОМЕР_2, який належить позивачу на праві оперативного управління.

Цивільно-правова відповідальність власника ТЗ Toyota Camry д.н.з НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_1, на момент ДТП, була застрахована ПрАТ "Страхова компанія "Юнівес" відповідно до Полісу серія НОМЕР_5. Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну визначено в розмірі 50 000,00 грн., розмір франшизи 0 грн.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність власника ТЗ Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_1, застрахована у відповідача то відповідно до положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов'язок щодо відшкодування збитку, завданого внаслідок ДТП вищевказаним водієм власнику автотранспортного засобу покладається на відповідача.

08.07.2016р. позивачем, як потерпілою особою, подано відповідачу повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду разом з пакетом документів.

22.07.2017р. відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для здійснення виплати страхового відшкодування, у зв'язку з непідтвердженим права власності позивача на пошкоджений транспортний засіб.

З мотивами відмови у виплаті страхового відшкодування колегія суддів погодитися не може, оскільки такі є незаконними.

Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. У разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Згідно з п. 1 ст. 137 Господарського кодексу України правом оперативного управління у цьому Кодексі визнається речове право суб'єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами, а також власником майна (уповноваженим ним органом).

Згідно з п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992р., під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав.

Згідно з наказом Державного комітету України по водному господарству №244-б від 08.12.2008р. «Про безоплатну передачу транспортних засобів» та наказом Закарпатського обласного управління по меліорації і водному господарству №73 від 16.12.2008р., акту №2 прийому-передачі від 16.12.2008р., накладної №2 від 16.12.2008р., АВІЗО №2 від 16.12.2008р. ТЗ Daewoo Lanos д/н НОМЕР_2 передано позивачу.

Таким чином, з моменту передання автомобіля за рішенням власника у володіння позивачу останній є титульним володільцем автомобіля і тому відповідно до п. 3 ст. 137 Господарського кодексу України його речове право захищається законом відповідно до положень, встановлених для захисту права власності.

Отже, шкода, заподіяна пошкодженням ТЗ Daewoo Lanos д/н НОМЕР_2 при дорожньо-транспортній пригоді підлягає відшкодуванню позивачу, як титульному володільцю в силу статті 1166 Цивільного кодексу України в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до звіту № 161 від 22.12.2016р., складеного оцінщиком ОСОБА_5, розмір відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2 складає 31 342,87 грн.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Абзацом другим пункту 12.1 статті 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Враховуючи, що позивачем документально підтверджено розмір нанесеної шкоди, забезпеченим ТЗ, вина водія якого доведена в судовому порядку і цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем за полісом страхування НОМЕР_5, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування підлягають задоволенню в розмірі 31 342,87 грн.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача 800,00 грн. вартості наданих ОСОБА_5 послуг з проведення оцінки пошкодженого автомобіля задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Згідно з п. 34.3. ст. 34 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Разом з цим, позивачем належними та допустимими засобами доказування не підтверджено розмір понесених позивачем витрат на проведення оцінки (складання звіту) в сумі 800,00 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на встановлене, судова колегія не вбачає підстав для скасування прийнятого судом першої інстанції рішення у даній справі, у зв'язку з чим апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Юнівес" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.04.2017р. у справі №910/3378/17 слід залишити без задоволення, а оскаржуваний судовий акт - без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладається на апелянта.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Юнівес" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.04.2017р. у справі №910/3378/17 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 11.04.2017р. у справі №910/3378/17 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/3378/17 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді Є.Ю. Пономаренко

Л.Г. Смірнова