КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2017 р. Справа№ 910/9308/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зеленіна В.О.

суддів: Ткаченка Б.О.

Чорногуза М.Г.

при секретарі Волуйко Т.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю від 11.04.2017

від відповідача 1: ОСОБА_3 директор

від відповідача 2: не з'явися;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Експерементальний механічний завод"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.06.2017

у справі №910/9308/17 (головуючий суддя Смирнова Ю.М.)

за позовом ОСОБА_4

до 1) Публічного акціонерного товариства "Експерементальний механічний завод",

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Лакіпром"

про визнання недійсним договору купівлі-продажу

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.06.2017 у справі № 910/9308/17 заяву ОСОБА_4 про вжиття заходів до забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на нерухоме майно (реєстраційний номер 000) загальною площею 7452,2 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 Накладено арешт на нерухоме майно (реєстраційний номер 000) загальною площею 563,9 кв.м за адресою: АДРЕСА_1

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, Публічне акціонерне товариство "Експерементальний механічний завод" звернулось із апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу місцевого господарського суду скасувати.

Скарга мотивована тим, що при прийнятті оскаржуваної ухвали судом було порушено норми процесуального права, оскільки заходи до забезпечення позову вжиті без наявності у справі належних та достатніх доказів для їх застосування.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.07.2017 (колегія суддів у складі головуючого судді Зеленіна В.О., суддів Чорногуза М.Г., Ткаченка Б.Р.) апеляційну скаргу прийнято до провадження, призначено розгляд справи на 17.07.2017.

Представник відповідача 2 у судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини, хоча був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання шляхом направлення ухвали суду на адресу державної реєстрації.

З метою не порушення та не обмеження скаржника у здійсненні прав, передбачених п. 1 ст. 6 § 1, ст. 8, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікована Верховною Радою України (Закон України від 17.07.97 N 475/97-ВР), та строків розгляду апеляційних скарг на ухвали суду, встановлених ч. 2 ст.102 ГПК України, колегія суддів вважає можливим, відповідно до ст. 75 ГПК України, здійснити перевірку ухвали суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами та без участі представників відповідача 2.

Представник відповідача 1 (апелянта) у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали оскарження, мотиви апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача 1, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду встановила наступне.

08.06.2017 ОСОБА_4 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Експерементальний механічний завод" і Товариства з обмеженою відповідальністю "Лакіпром" та просить суд:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу ? нежилої будівлі (літ.М), загальною площею 563,9 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 000), укладений 24.12.2016 між Публічним акціонерним товариством "Експерементальний механічний завод" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лакіпром", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною Вікторією Михайлівною;

- визнати недійсним проведений поділ нерухомого майна, відомості про який внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що належить Публічному акціонерному товариству "Експерементальний механічний завод" на об'єкт нерухомого майна (реєстраційний номер 000) загальною площею 7452,2 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 та об'єкт нерухомого майна (реєстраційний номер 000) загальною площею 563,9 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.06.2017 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/9308/17 та призначено розгляд справи на 05.07.2017.

Також 08.06.2017 від позивача надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову, в якій позивач просить накласти арешт на нерухоме майно загальною площею 7452,2 кв.м, загальною площею 563,9 кв.м за адресою: АДРЕСА_1

Обґрунтовуючи підстави для вжиття заходів до забезпечення позову позивач посилався на те, що ним, як акціонером Публічного акціонерного товариства "Експерементальний механічний завод", оспорюється договір купівлі-продажу, за умовами якого Публічне акціонерне товариство "Експерементальний механічний завод" відчужило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лакіпром" ? нежилої будівлі (літ.М), загальною площею 563,9 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 000), а також правомірність проведення перед укладенням спірного договору поділу належного Публічному акціонерному товариству "Експерементальний механічний завод" нерухомого майна на два об'єкти: загальною площею 7452,2 кв.м (реєстраційний номер 000) та об'єкт нерухомого майна загальною площею 563,9 кв.м (реєстраційний номер 000), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Як стверджує позивач, попри встановлену ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.12.2016 у справі №826/50057/16 заборону суб'єктам державної реєстрації прав здійснювати проведення державної реєстрації прав та обтяжень щодо нерухомого майна по АДРЕСА_1 із реєстраційним номером 00, у зв'язку із здійсненням поділу вказаного нерухомого майна на 2 об'єкти із присвоєнням нових реєстраційних номерів у державному реєстрі існує ймовірність повторного відчуження спірного майна.

Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що майно за оспорюваним договором вибуло із власності Публічного акціонерного товариства "Експерементальний механічний завод" на користь зацікавленої (пов'язаної) особи за заниженою ціною, на невигідних умовах для товариства, що є порушенням як прав товариства, так і прав його акціонерів, позивач просить з метою забезпечення позову накласти арешт на вищевказане нерухоме майно.

Оскаржуваною ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.06.2017 у справі № 910/9308/17 заяву ОСОБА_4 про вжиття заходів до забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на нерухоме майно (реєстраційний номер 000) загальною площею 7452,2 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 Накладено арешт на нерухоме майно (реєстраційний номер 000) загальною площею 563,9 кв.м за адресою: АДРЕСА_1

Задовольняючи заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що обраний позивачем захід до забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, не перешкоджає господарській діяльності відповідача 1, не порушує права інших осіб, а лише запроваджує тимчасові обмеження, існування яких дозволяє створити належні умови для виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, при цьому наявний зв'язок між зазначеними позивачем заходами забезпечення позову і предметом спору.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погоджується із вказаним висновком місцевого господарського суду, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Частиною першою статті 67 вказаного Кодексу передбачено, що позов може забезпечуватись, у тому числі, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Так, пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", роз'яснено, що заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи.

Необхідною умовою вжиття заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що не вжиття відповідних заходів утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Вибір способу забезпечення залежить від суті позовної вимоги та повинен бути співрозмірним.

Вжиття наведених заходів до забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді, в разі задоволення позову - забезпечить можливість виконання рішення суду.

Навпаки, невжиття зазначених заходів до забезпечення позову може утруднити виконання рішення. За змістом цієї статті заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що предметом позовних вимог є вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу ? нежилої будівлі (літ.М), загальною площею 563,9 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, та вимоги про визнання недійсним проведеного поділу нерухомого майна, відомості про який внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що належить ПАТ "Експерементальний механічний завод" на об'єкт нерухомого майна (реєстраційний номер 000) загальною площею 7452,2 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 та об'єкт нерухомого майна (реєстраційний номер 000) загальною площею 563,9 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, а тому заявлені заходи до забезпечення позову взаємопов'язані з предметом позову у даній справі.

Також, як вбачається із заяви про забезпечення позову, спірний договір укладено від імені ПАТ "Експерементальний механічний завод" головою правління ОСОБА_3, незаконність призначення якого встановлено рішенням суду у справі №910/23360/16, договір укладено із пов'язаною особою ОСОБА_6, який доводиться батьком цивільної дружини ОСОБА_3, отже у позивача є обґрунтоване припущення, що майно може бути повторно відчужено, що, в свою чергу, утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення.

Отже, заява позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, правомірно задоволена судом першої інстанції, оскільки обраний захід до забезпечення позову безпосередньо стосується предмета спору і невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у разі задоволення позовних вимог позивача, а застосований захід до забезпечення позову не перешкоджає господарській діяльності відповідачів.

При цьому колегію суддів Київського апеляційного господарського суду також враховано, що відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Невжиття заходів до забезпечення позову у даній справі призведе до порушення права позивача на ефективний спосіб юридичного захисту.

Доводи апелянта, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують висновку суду першої інстанції про необхідність вжиття заходів до забезпечення позову.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 09.06.2017 у справі №910/9308/17 підлягає залишенню без змін, оскільки відсутні підстави, які вказували б на порушення Господарським судом міста Києва норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Експерементальний механічний завод" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.06.2017 у справі № 910/9308/17 - без змін.

2. Матеріали оскарження у справі № 910/9308/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя В.О. Зеленін

Судді Б.О. Ткаченко

М.Г. Чорногуз