КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2017 р. Справа№ 910/23127/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Отрюха Б.В.

Гончарова С.А.

при секретарі судового засідання Даниленко Т.О.

за участю представників:

Від позивача: Танцюра В.А. - за довір. №39 від 02.03.2017

Від відповідача (апелянта): не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Колосаль Пампс"

на рішення Господарського суду міста Києва від 10.05.2017р.

у справі №910/23127/14 (суддя Трофименко Т.Ю.)

За позовом Публічного акціонерного товариства "Галичфарм"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Колосаль Пампс"

про розірвання договору поставки № 10-05-1488/2012 від 10.05.2012р. та стягнення 477 600,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.05.2017р. позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

Не погоджуючись з винесеним рішенням суду Товариство з обмеженою відповідальністю "Колосаль Пампс" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 10.05.2017р. та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.05.2017р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Колосаль Пампс" передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді: Куксова В.В., суддів: Отрюха Б.В., Гончарова С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.05.2017р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Колосаль Пампс" на рішення господарського суду міста Києва від 10.05.2017 р. у справі №910/23127/14 прийнято до провадження та призначено на 12.07.2017р.

23.06.2017р. до відділу документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Представник позивача у судове засідання від 12.07.2017р з'явився, з урахуванням наданого раніше відзиву, заперечив проти доводів викладених в апеляційній скарзі, просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення Господарського суду міста Києва від 10.05.2017р. залишити без змін.

У судове засідання яке відбулось 12.07.2017р. представник відповідача(апелянта) не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Згідно із п. 3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судовою колегією встановлено, що неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами, та, за таких обставин, розгляд справи за відсутності представника відповідача є можливим.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення учасників судового процесу, присутніх в судовому засіданні, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне.

10.05.2012 між Публічним акціонерним товариством "Галичфарм" (надалі позивач, Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Колосаль Пампс" (надалі відповідач, Продавець) було укладено договір поставки № 10-05-1488/2012 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Продавець зобов'язується поставити (передати у власність) Покупцю товар в асортименті, кількості і за цінами згідно із специфікаціями, що є невід'ємними частинами Договору, а Покупець зобов'язується прийняти вказаний товар і оплатити його на умовах, зазначених у Договорі..

Згідно п. 2.1 Договору Продавець поставляє товар за цінами, зазначеними в специфікаціях.

Якість і комплектність товару, що поставляється, повинна відповідати вимогам стандартів, технічним умовам, іншій технічній документації виробника, яка встановлює вимоги до його якості (п. 3.1 Договору).

Пунктом 3.2 Договору передбачено, що Продавець гарантує якість і надійність поставленого відповідно до Договору товару.

За умовами п. 3.3 Договору гарантійний строк визначається виробником для кожної групи товарів окремо, та зазначається в специфікаціях до Договору.

Згідно зі специфікацією від 14.12.2012 № 1 до Договору гарантійний термін вакуумної системи серії HYDROSYS 7F складає 12 місяців з дня вводу насосу в експлуатацію, але не більше 18 місяців з дня поставки насосу Покупцю.

Якщо Продавець, в гарантійний період, отримає від Покупця письмове повідомлення про виявлені в гарантійний термін дефекти товару, не пов'язані з порушенням Покупцем правил експлуатації або зберігання товару, він зобов'язаний за свій рахунок на вимогу Покупця, або усунути дефекти товару, або замінити товар (його частину) протягом 20 (двадцяти) календарних днів з дати складення сторонами дефектного акту, при умові наявності відповідного товару (його частини) на складі виробника (п. 3.4 Договору).

Пунктом 5.5 Договору сторони погодили, що передача-прийом товару здійснюється Покупцем згідно з INCOTERMS2010 та відповідно до Інструкції: "Про порядок приймання продуції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по кількості" (затв. 15.06.65 № П-6) та "Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю" (затв. 25.04.66 № П-7).

Про всі випадки виявлення фактів недостачі і/або поставки неякісного товару, Покупець зобов`язаний негайно повідомити Продавця (п. 5.6 Договору).

26.04.2013, на виконання умом Договору, відповідачем було здійснено поставку товару - вакуумної системи згідно специфікації № 1 від 14.12.2012, що підтверджується видатковою накладною від 26.04.2013 № РН-0000019.

Позивач, в свою чергу, оплатив вартість поставленого товару, що підтверджується платіжними дорученнями від 28.12.2012 № 2044 на суму 119 400 грн.; від 15.04.2013 № 2968 на суму 199 000 грн.; від 15.04.2013 № 2968 на суму 199 000 грн.

26.12.2013 було змонтовано та введено в експлуатацію придбане обладнання, що підтверджується актом введення в експлуатацію від 26.12.2013 № 1.

Як вбачається з позовної заяви, 16.08.2014 при експлуатації вакуумної системи працівниками Публічного акціонерного товариства "Галичфарм" було виявлено розгерметизацію першого ступеня вакуумного насосу, що спричинило витікання води.

18.08.2014 позивач звернувся до відповідача з листом № 11/1-2023 в якому повідомив про розгерметизацію вакуумного насосу та просив направити спеціалістів Товариства з обмежена відповідальністю "Колосаль Пампс" протягом 1 робочого дня для проведення діагностики вакуумної системи та виявлення причин розгерметизації корпусу вакуумного насосу.

03.09.2014, з метою проведення робіт з діагностування та ліквідації несправності обладнання, відповідачем було направлено уповноважених осіб, якими складено акт № 4, відповідно до якого: система змонтована правильно згідно рекомендацій виробника, слідів зовнішніх пошкоджень (ударів, вм`ятин, корозії) на елементах системи не виявлено; виявлено 2 отвори на корпусі 1 ступені вакуумного насосу TRHE 100-1600/X-C/F (який входить до складу вакуумної системи Hydrosys 7F сер. № DP 665). Характер отворів свідчить про те, що вони з'явилися зсередини та не є наслідком механічних чи хімічних пошкоджень насосу ззовні.

З акту вбачається, що при розбиранні вакуумного насосу було виявлено наступні несправності: зношування крайніх частин корпусу 1 ступені; пошкодження торцевої кришки насосу зі сторони двигуна; зношування лопаток крильчатки 1 ступені; пошкодження лопаток крильчатки 2 ступені; пошкодження торцевої кришки насосу зі сторони сепаратора; решта елементів робочої камери мають незначні ушкодження. Так, характер дефектів не дозволяє провести ремонт та, відповідно, подальшу, експлуатацію вакуумного насосу.

04.09.2014 позивачем направлено на адресу відповідача лист, відповідно до якого Публічне акціонерне товариство "Галичфарм" просило замінити вакуумний насос протягом 20 календарних днів з моменту складення дефектного акту № 4 від 03.09.2014.

08.09.2014 Товариство з обмеженою відповідальністю "Колосаль Пампс" надало відповідь на лист позивача, в якому зазначило, що насос з чавуну, нормально підходить для робот із парами з невеличкою кількістю спирту (максимально 2%), які не можуть так зруйнувати насос, в парах має бути ще якась газова субстанція з дуже низьким рН (кислотністю).

Отже, спір у справі виник через невиконання відповідачем своїх зобов'язань за Договором щодо поставки товару належної якості.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, стосовно задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч.2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Під час розгляду справи, з метою встановлення причин пошкодження вакуумного насосу, що є необхідним для правильного вирішення справи та його визначення потребує спеціальних знань, які у суду відсутні, було призначено судову експертизу матеріалів, речовин та виробів, проведення якої доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз (ухвала від 26.11.2014).

На вирішення експерта поставлені такі питання:

1) Чи відповідає матеріал, з якого виготовлено елементи робочої зони насосу (імпеллер, торцеві кришки та корпус першої і другої ступеней) матеріалу задекларованому у специфікації № 1 від 14.12.2012 р. до Договору № 10-05-1488/2012 від 10.05.2012 р. - ковкому чавуну з шароподібним графітом?

2) Чи усі деталі робочої зони насосу (імпеллер, торцеві кришки та корпус першої і другої ступеней), які повинні бути виготовлені з ковкового чавуну з шароподібним графітом, виготовлені з одного матеріалу та мають однакову структуру та чи відповідає вона задекларованим в специфікації заводу-виготовлювача?

3) Який характер руйнувань деталей робочої зони вакуумного насосу (механічне, хімічне, фізико-хімічне тощо)?

4) Чим спричинено руйнування імпеллера вакуумного насосу (гострі кромки) в місцях його пошкоджень?

5) Чи можуть деталі вакуумного насосу, виготовлені з одного типу чавуну, піддаватися різному впливу одного і того ж середовища (нерівномірний знос елементів робочих камер насосу першої та другої ступеней насосу?

6) Визначити хімічні властивості речовини (рідини), яка залишилася на внутрішніх стінках ушкоджених елементів вакуумного насосу TRHE 100-1600C, з визначенням їх рівня кислотності (спирту)?

7) З яким рівнем кислотності (спирту) мають бути рідини (їх пари), щоб завдати шкоди, що фактично завдана вакуумному насосу TRHE 100-1600C, переданого на експертизу?

8) Які рідини (їх пари) фактично відкачувалися з пошкодженого вакуумного насосу TRHE 100-1600C, з обов'язковим визначенням рівня кислотності (спирту) в таких рідинах (парах)?

9) Пошкодження вакуумного насосу TRHE 100-1600Cспричинено неправильною експлуатацією чи заводським дефектом?

Як вбачається з висновку судових експертів від 12.05.2015 № 2019/5020/5026, встановити наявність чи відсутність заводського дефекту не вбачається можливим у зв`язку із значними пошкодженнями і руйнуваннями деталей насосу.

Разом з тим, судові експерти у висновку вказали на те, що високоміцний чавун із кулястою (шароподібною) формою графіту з якого виготовлені імпеллери першої і другої ступені насосу не відповідає матеріалу - ковковому чавуну з шароподібним графітом, задекларованому у специфікації № 1 від 14.12.2012 до договору № 10-05-1488/2012 від 10.05.2012; сірий чавун із пластинчастими формами графіту з якого виготовлені торцеві кришки і корпуси першої та другої ступені насосу, не відповідає матеріалу - ковковому чавуну з шароподібним графітом, задекларованому у специфікації № 1 від 14.12.2012 до договору № 10-05-1488/2012 від 10.05.2012.

Також, судові експерти вказали на те, що внутрішні поверхні корпусу та кришки першої ступені вже мали механічні пошкодження внаслідок абразивного зношування до початку експлуатації за технологічним режимом, який здійснювався на ПАТ "Галичфарм".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.08.2015 призначено ще одну судову експертизу матеріалів, речовин та виробів, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

На вирішення експерта поставлені такі питання:

1) Чи відповідає матеріал, з якого виготовлено елементи робочої зони насосу (імпеллер, торцеві кришки та корпус першої і другої ступеней) матеріалу задекларованому у специфікації № 1 від 14.12.2012 р. до Договору № 10-05-1488/2012 від 10.05.2012 р. - ковкому чавуну з шароподібним графітом?

2) Чи усі деталі робочої зони насосу (імпеллер, торцеві кришки та корпус першої і другої ступеней), які повинні бути виготовлені з ковкового чавуну з шароподібним графітом, виготовлені з одного матеріалу та мають однакову структуру та чи відповідає вона задекларованим в специфікації заводу-виготовлювача?

3) Який характер руйнувань деталей робочої зони вакуумного насосу (механічне, хімічне, фізико-хімічне тощо)?

4) Чим спричинено руйнування імпеллера вакуумного насосу (гострі кромки) в місцях його пошкоджень?

5) Чи можуть деталі вакуумного насосу, виготовлені з одного типу чавуну, піддаватися різному впливу одного і того ж середовища (нерівномірний знос елементів робочих камер насосу першої та другої ступеней насосу?

6) Визначити хімічні властивості речовини (рідини), яка залишилася на внутрішніх стінках ушкоджених елементів вакуумного насосу TRHE 100-1600C, з визначенням їх рівня кислотності (спирту)?

7) З яким рівнем кислотності (спирту) мають бути рідини (їх пари), щоб завдати шкоди, що фактично завдана вакуумному насосу TRHE 100-1600C, переданого на експертизу?

8) Які рідини (їх пари) фактично відкачувалися з пошкодженого вакуумного насосу TRHE 100-1600C, з обов'язковим визначенням рівня кислотності (спирту) в таких рідинах (парах)?

9) Пошкодження вакуумного насосу TRHE 100-1600Cспричинено неправильною експлуатацією чи заводським дефектом?

Як вбачається з висновку судових експертів від 02.12.2016 № 15467-15471/15-34, встановити наявність чи відсутність заводського дефекту не вбачається можливим у зв`язку із значними пошкодженнями і руйнуваннями деталей насосу.

Разом з тим, судові експерти у висновку вказали на те, що високоміцний чавун із кулястою (шароподібною) формою графіту з якого виготовлені імпеллери першої і другої ступені насосу не відповідає матеріалу - ковковому чавуну з шароподібним графітом, задекларованому у специфікації № 1 від 14.12.2012 до договору № 10-05-1488/2012 від 10.05.2012; сірий чавун із пластинчастими формами графіту з якого виготовлені торцеві кришки і корпуси першої та другої ступені насосу, не відповідає матеріалу - ковковому чавуну з шароподібним графітом, задекларованому у специфікації № 1 від 14.12.2012 до договору № 10-05-1488/2012 від 10.05.2012.

Також, судові експерти вказали на те, що внутрішні поверхні корпусу та кришки першої ступені вже мали механічні пошкодження внаслідок абразивного зношування до початку експлуатації за технологічним режимом, який здійснювався на ПАТ "Галичфарм".

Так колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, стосовно того, що матеріал задекларований у специфікації не відповідає матеріалу з якого виготовлений насос, а введений він в експлуатацію ще до початку ведення останнього в експлуатацію позивачем.

Що стосується доводів апелянта оскільки з висновків експертиз вбачається, що встановити наявність чи відсутність заводського дефекту не вбачається можливим, у зв'язку із значними пошкодженнями та руйнуваннями деталей насосу, так само не можливо встановити наявність чи відсутність пошкоджень внутрішньої поверхні насосу до моменту його експлуатації за технологічним процесом на ПАТ «Галичфарм», а отже висновок місцевого господарського суду є хибним.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне, судовими експертизами встановлено, що внутрішні поверхні вакуумного насосу TRNE-100/1600C-F вже мали пошкодження (зношування) до початку експлуатації на ПАТ «Галичфарм», тобто до моменту продажу обладнання. Крім того експертами встановлено, що причиною утворення гострих кромок на імпелері вакуумного насосу в місцях пошкодження є вплив механічних та корозійних руйнівних факторів.

Окрім того, висновками обох експертиз встановлено невідповідність матеріалів виготовлення складових частин вакуумного насосу, тим які передбачені Договором поставки та технічному опису виробника обладнання (технічних умов), що свідчить про істотне порушення умов Договору, а саме постачання обладнання неналежної якості.

З матеріалів спраи вбачається, що позивач звертався до відповідача з претензією від 11.09.2014 № 16-2200 про забезпечення виконання гарантійних зобов'язань шляхом заміни дефектного насосу.

Проте, відповідач, всупереч умов п. 3.4. Договору не здійснив заміни насосу.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Свобода договору означає право громадян або юридичних осіб, та інших суб'єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості сторін на власний розсуд визначати умови договору, які і становлять його зміст. Винятком є умови, які конкретно передбачені законом щодо того чи іншого виду договорів.

В силу вимог статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Укладений між сторонами правочин за своєю правовою природою є договором поставки, а відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцю), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Матеріали справи свідчать, що між сторонами склалися господарські відносини на підставі укладеного між сторонами договору, які породили взаємні обов'язки: обов'язком відповідача стало передання позивачу товарно-матеріальних цінностей, а обов'язком позивача - прийняття товарно-матеріальних цінностей і оплата їх вартості на умовах, визначених договором.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч.1 статті 193 Господарського кодексу України).

Покупець, згідно приписів статті 692 Цивільного кодексу України, зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Щодо вимог про розірвання Договору, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у повному обсязі виконав умови Договору.

Разом з тим, відповідач в частині заміни товару неналежної якості, відмовив позивачу, чим порушив умови Договору.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

Отже, за приписами норм вказаної статті для розірвання договору за рішенням суду однією із необхідних умов є істотне порушення цього договору, для підтвердження якого необхідно довести, що внаслідок такого порушення другій стороні договору було завдано шкоду та внаслідок цієї шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки; відшкодування збитків.

Статтею 188 Господарського кодексу України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Як встановлено судом, позивач не звертався до відповідача із пропозицією розірвати Договір поставки.

Разом з тим, недотримання позивачем вимог даної норми закону щодо обов'язку надсилання іншій стороні пропозицій про розірвання договору в разі виникнення такої необхідності є правом, а не обов'язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує, та не позбавляє позивача права звернутися за захистом порушеного права шляхом подання позову до відповідача про розірвання договору.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 19 вересня 2011 року № 3-74гс11.

Що стосується доводів апелянта стосовно того, що вимоги позивача щодо розірвання Договору поставки та поверхня сплаченої вартості за поставлений товар не підлягає задоволенню, оскільки спір виник з виконання відповідачем гарантійних зобов'язань та не пов'язаний з виконанням Договору поставки.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне, що спір виник у зв'язку з поставкою неякісного обладнання і по своїй суті гарантійне зобов'язання щодо заміни неякісного обладнання є похідним. Факт поставки відповідачем неякісного обладнання доведено висновками двох судових експертиз.

Таким чином, відповідачем було допущено істотне порушення умов договору, а саме поставлено товар неналежної якості, в зв'язку з чим суд дійшов вірного висновку про обґрунтованість вимог позивача про розірвання Договору поставки.

Щодо вимог про стягнення з відповідача 398 000 грн. вартості вакуумної системи та 79 600 грн. штрафу, суд зазначає наступне.

У зв`язку із розірванням Договору позовна вимога про стягнення з відповідача 398 000 грн. вартості вакуумної системи підлягає задоволенню.

Що ж до позовної вимоги в частині штрафу суд зазначає наступне.

П. 6.5 Договору передбачено, що у випадку безпідставної відмови Продавця від виконання гарантійних зобов'язань та зобов'язань, передбачених п. 5.7 Договору, Продавець сплачує Покупцю штраф у розмірі 20% від вартості неякісного Товару.

Згідно із частиною першою статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною першою статті 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з частинами першою і другою статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Господарський кодекс називає неустойку, штраф і пеню різновидами штрафних санкцій, але не визначає ні один із цих різновидів.

Так, позовна вимога про стягнення 79 600 грн. штрафу підлягає задоволенню.

З урахуванням наведених обставин справи в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про обґрунтованість позовних вимог.

Згідно зі ст. ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування обставин, викладених у позові.

За результатами перегляду справи колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Натомість місцевим господарським судом було надано належну оцінку поданим доказам, у повному обсязі з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим підстави для зміни чи скасування рішення відсутні і апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Разом з тим, доводи скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Колосаль Пампс", викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Колосаль Пампс" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.05.2017р. у справі №910/23127/14 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Колосаль Пампс" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.05.2017р. у справі №910/23127/14- залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 10.05.2017р. у справі №910/23127/14 - залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/23127/14 повернути до суду першої інстанції.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді Б.В. Отрюх

С.А. Гончаров