ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.07.2017 Справа № 904/6290/17

За позовом Дніпропетровського державного аграрно - економічного університету в особі Верхньодніпровського коледжу Дніпропетровського державного аграрно - економічного університету, м. Верхньодніпровськ, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут", м. Дніпро

про визнання недійсним пункту 2 Додаткової угоди №2 від 24.02.2017 року до Договору на постачання природного газу від 06.02.2017р. № 11410QABQXAB027

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 46-11-1563 від 22.12.16р.

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 007.1Др-20-0417

Суть спору:

Дніпропетровський державний аграрно - економічний університет в особі Верхньодніпровського коледжу Дніпропетровського державного аграрно - економічного університету (далі - позивач) звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (далі - відповідач) про визнання недійсним пункт 2 Додаткової угоди № 2 від 24.02.2017 р. до Договору на постачання природного газу від 06.02.2017 року № 11410QABQXAB027 між позивачем та відповідачем.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2017 р. по справі № 904/6290/17 порушено провадження і розгляд справи призначено до розгляду у судовому засіданні на 20.06.2017 р.

В судових засіданнях 20.06.2017 р. та 11.07.2017 р. оголошено перерву до 11.07.2017 р. та до 18.07.2017 р.

Представник позивача у судових засіданнях підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судових засіданнях заперечував проти позовних вимог, з підстав викладених у відзиві на позов.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 18.07.2017 р. оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

06.02.2017 р. року між позивачем (споживач) та відповідачем (постачальник) укладений Договір №11410QABQXAB027 на постачання природного газу (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору постачальник зобов'язується передати у власність споживачу у 2017 році природний газ, а споживач зобов'язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строках та порядку, що визначені Договором.

На виконання умов Договору постачальник здійснив постачання природного газу споживачу для власного споживання в лютому 2017 року в обсязі 9, 977 тис. м3 на суму 102 999,76 грн., що підтверджено постачальником і споживачем підписаним 28.02.2017 року Актом приймання-передачі природного газу № ДО300007573 до договору на постачання природного газу № 11410QABQXAB027 від 06.02.2017 року та актом звіряння взаєморозрахунків від 09.03.2017 р., а отже, наявність боргу визнано відповідачем.

В обгрунтовування позовних вимог позивач як на підставу недійсності пунктів 2 спірних додаткових угод посилається на п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", відповідно до якого істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов'язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

У той же час, позивач зазначає, що ціна змінювалася наступним чином: - п. 3.2 договору - 9022,24 грн. за 1000 куб.м. (разом з ПДВ). При цьому ціна договору складає 729 989,44 грн. разом з ПДВ.; - п. 2 додаткової угоди №1 - 9924,46 грн. за 1000 куб.м. (разом з ПДВ). Збільшення ціни відбулося на 9,1%, але ціна договору складає 729 983,73 грн. разом з ПДВ.; - п. 2 додаткової угоди №2 - 10323,72 грн. за 1000 куб.м. (разом з ПДВ). Разом з тим сума договору складає лише 98 674,12 грн.

Відповідно до роз'яснень Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 07.04.2015 р. №3302-05/11398-07 та від 27.10.2016 р. №3302-06/34307-06 "Щодо зміни істотних умов договору про закупівлю" у залежності від коливання ціни товару на ринку сторони протягом дії договору про закупівлю можуть вносити зміни декілька разів в частині ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків кожного разу з урахуванням попередніх змін, внесених до нього, сукупність яких може перевищувати 10 відсотків від ціни за одиницю товару, визначеної сторонами на момент укладання договору про закупівлю.

Ціна 10323,72 грн. лише на 3,86% перевищує ціну, встановлену у додатковій угоді №1, а тому порушення п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" не відбулося.

Відповідно до п. 2.9.5 Договору у випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі газу, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання до 10 числа місяця, наступного за звітним, такий акт вважається підписаним споживачем.

Таким чином, позивач підписавши акти приймання-передачі газу, визнав факт споживання газу саме у таких обсягах та на таку суму.

Відповідно до п. 5.4.5 Договору споживач зобов'язується самостійно обмежити (припинити) відбір газу у випадку перевищення добової норми та/або місячного підтвердженого обсягу газу без узгодження з постачальником.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач відповідне обмеження не здійснив, тобто продовжував споживати природний газ.

Отже, умовами Договору передбачено обов'язок позивача здійснити розрахунок за фактично спожитий природний газ на підставі актів приймання-передачі природного газу.

У позові позивач зазначив, що п. 2 додаткових угод суперечать ч. 3 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", оскільки збільшення ціни на газ у спірних документах передбачається з 01.02.2017, тобто до проведення процедури закупівлі та до підписання договору 06.02.2017 року.

У відповідній нормі ч. 3 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" вказано, що забороняється укладання договорів, що передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель, крім випадків, передбачених цим законом.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про публічні закупівлі" закупівля може здійснюватися шляхом застосування однієї з таких процедур: відкриті торги; конкурентний діалог; переговорна процедура закупівлі. Тобто, процедура закупівлі охоплює період проведення торгів, а не тільки період укладення договору.

З наданої тендерної документації вбачається, що процедура закупівлі розпочалася 29.12.2016 року, тобто задовго до укладання договору та спірних додаткових угод.

Крім того, у протоколі розбіжностей до Додаткової угоди №1 позивач запропонував зміну ціни саме з 01.02.2017 року. До того ж це не є підставою недійсності договору про закупівлю відповідно до ст. 37 Закону України "Про публічні закупівлі", в якій зазначені всі підстави нікчемності договору про закупівлю.

Відповідно до наказу ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" від 10.02.2017 р. №0,1Но-6-6-0317 "Про внесення змін до наказу від 01.02.2017р. №0,1НО-3-0217 " Про встановлення ціни на природний газ для бюджетних установ, промислових споживачів та інших суб'єктів господарювання" ціна на природний газ у розмірі 10323,72 грн. з 01.02.2017 включає в себе вартість природного газу та тариф на транспортування магістральними трубопроводами.

Також, позивач зазначив, що зміна ціни за одиницю товару призводить до того, що ціна на газ не є найбільш економічно вигідною пропозицією, що визнана найкращою за результатами оцінки тендерних пропозицій.

Однак, як зазначалося вище, ціна договору змінювалася наступним чином: п. 3.2 договору - 729989,44 грн. разом з ПДВ; додаткова угода №1 - 729983,73 грн. разом з ПДВ.; додаткова угода №2 - 98 674,12 грн.

Тобто ціна договору тільки зменшилася, а тому твердження позивача не відповідають дійсності.

Позивач також посилається на п. 3.3 Договору, де зазначено, що зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього договору.

Однак, відповідно до ст. 218 Цивільного кодексу України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

Згідно з ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, -відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до ч. 3 ст. 207 Господарського кодексу України, виконання господарського зобов'язання, визнаного судом недійсним повністю або в частині, припиняється повністю або в частині з дня набрання рішенням суду законної сили як таке, що вважається недійсним з моменту його виникнення. У разі якщо за змістом зобов'язання воно може бути припинено лише на майбутнє, таке зобов'язання визнається недійсним і припиняється на майбутнє.

Так, зі змісту Договору на постачання природного газу від 06.02.2017 випливає, що зобов'язання за цим договором може бути припинено лише на майбутнє, оскільки неможливо повернути усе одержане за ним (здійснено споживання природного газу).

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне відмовити з задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 36, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Судовий збір покласти на позивача.

Суддя ОСОБА_3

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК

України " 20 " липня 2017 р.

20.07.2017