РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2017Справа №910/7691/17
За позовом Дочірнього підприємства "Ямниця" Відкритого Акціонерного товариства "Івано-Франківськцемент"

до Публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК"в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ"ВіЕйБі Банк"Славкіної Марини Анатоліївни

про визнання протиправним та скасування повідомлення

Суддя Пінчук В.І.

Представники сторін:

від позивачане з'явився
від відповідача Шевченко В.Г. - предст.
Рішення прийняте 06.07.2017 р., оскільки у судовому засіданні 01.06.2017 р. оголошувалась перерва

Обставини справи:

Позивач - Дочірнє підприємство "Ямниця" Відкритого Акціонерного товариства "Івано-Франківськцемент" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача - Публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної Марини Анатоліївни про визнання протиправним та скасування повідомлення.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву проти позивних вимог позивача заперечує та просить суд у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача, суд -

ВСТАНОВИВ:

24.09.2012 р. між Публічним акціонерним товариством «ВіЕйБі Банк» та Дочірнім підприємством «Ямниця» Відкритого акціонерного товариства "Івано-Франківськцемент" було укладено кредитний договір №319-2012, відповідно до якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит у формі відновлювальної кредитної лінії з лімітом 1799780, 17 грн. у тимчасове користування.

В подальшому неодноразово було укладено договори про внесення змін до кредитного договору, згідно умов яких сторони домовились про зменшення процентної ставки за користування кредитом, збільшення строку користування кредитом та відстрочення сплати процентів.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 20.11.2014 р. №733 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 21.11.2014 р. №123 «Про запровадження тимчасової адміністрації, яким було розпочато процедуру виведення ПАТ «ВіЕйБі Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці по 20.11.2015 р. включно.

Рішенням Фонду від 17.02.2015 р. №35 продовжено здійснення тимчасової адміністрації по 20.03.2015 р.

Відносини пов'язані з виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків регулюються спеціальним Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», метою якого є захист прав та законних інтересів вкладників банку.

Згідно ч. 2 ст. 38 зазначеного закону протягом дії тимчасової адміністрації Уповноважена особа зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Частиною 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачений вичерпний перелік підстав нікчемності правочинів.

Таким чином, уповноваженою особою під час здійснення тимчасової адміністрації забезпечено перевірку правочинів (договорів) вчинених неплатоспроможним банком, на предмет виявлення нікчемних правочинів.

У ході проведення перевірки правочинів, вчинених Пат «ВіЕйБі Банк» у період з 21.11.2013 р. по 20.11.2014 р., виявлено ряд правочинів, які є нікчемними у розумінні ч. 3 ст. 38 «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

За результатами перевірки договорів, укладених банком протягом 1 року до дня запровадження тимчасової адміністрації уповноважена особа у відповідності до ч. 4 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» повідомляє сторони за договором про нікчемність такого договору.

Унаслідок чого, 28.08.2015 р. уповноваженою особою надіслано на адресу позивача повідомлення про нікчемність укладених договорів про внесення змін до кредитного договору №319-2012 від 24.09.2012 р.

Дане повідомлення обґрунтоване тим, що згідно п. 6, 7 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

- банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

- банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що укладенні договори про внесення змін до кредитного договору слід вважати такими, що не суперечать встановленим принципам та умовам забезпечення конкуренції у банківській системі. У зв'язку із чим, позивач не погоджується із отриманим повідомленням про нікчемність правочину, вважає його безпідставним, незаконним і таким, що підлягає скасуванню.

Крім того, позивач наголошує на тому, що в оспорюваному повідомленні №11/2-27195 від 28.08.2015 р. жодним чином, на думку позивача, не було визначено конкретних підстав та фактів нікчемності правочинів (договорів про внесення змін) визначених чинним законодавством України.

Разом з тим, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав:

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У ході розгляду справи судом встановлено, що нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не передбачено жодних дій, які необхідно вчинити уповноваженій особі, для визнання правочинів нікчемними. Правочин є нікчемним в силу прямої вказівки закону та не потребує додаткового визнання цього факту у будь-якій формі. Зазначеним законом визначено, що уповноважена особа не визнає правочин нікчемним, а лише забезпечує перевірку правочинів на предмет виявлення таких, які вже є нікчемними, та фіксує даний факт.

Перелік повноважень уповноваженої особи Фонду передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та Положенням про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 р. №2.

Відповідно до ст. 37 вказаного закону та глави 1 розділу 3 Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку уповноважена особа Фонду наділена лише правом встановлювати факт нікчемності правочину у разі наявності встановлених законодавством підстав.

Тобто, законодавство не наділяє уповноважену особу правами визнавати правочин нікчемним та видавати будь-які розпорядчі акти із визнання правочинів такими. Уповноваженій особі надано право лише повідомляти сторін за договором, у той час як граничні строки та форма такого повідомлення законодавством не встановлена.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).

Таким чином, суд вважає твердження позивача про те, що повідомлення про нікчемність правочину (договору) є рішенням уповноваженої особи Фонду про визнання нікчемними договори про внесення змін до кредитного договору, безпідставним та помилковим.

Суд також вважає, що повідомлення про нікчемність правочину не є правочином в розумінні ст. 202 ЦК України і не може бути предметом спору відповідно до ст. 12 ГПК України.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

дата підписання повного тексту рішення 11.07.2017 р.

СуддяВ.І.Пінчук