КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2017 р. Справа№ 910/5886/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Зеленіна В.О.

Зубець Л.П.

За участю секретаря судового засідання Москаленко Г.С.

представників сторін:

від позивача - не прибув;

від відповідача - Ліповуз Д.І., дов. № 01/340-450 від 08.11.2016 року;

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія

«Українська страхова група»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 15.05.2017 року

у справі № 910/5886/17 (суддя Ковтун С.А.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія

«Українська страхова група»

до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова

компанія «Альфа-гарант»

про відшкодування 2 394,36 грн. в порядку регресу

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.05.2017 року по справі № 910/5886/17 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2017 року по справі № 910/5886/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.06.2017 року апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 12.07.2017 року.

12.07.2017 року через Відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-гарант» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного судового рішення.

Представник Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-гарант» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, заперечував проти доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити в задоволенні скарги та залишити без змін оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду як таке, що прийняте з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи.

Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» у судове засідання на прибув, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції по даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника позивача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

10.11.2016 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі - позивач, страховик, ПАТ «СК «Українська страхова група») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» (далі - страхувальник, ТОВ «Тедіс Україна») було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів (КАСКО) (далі - Договір), яким позивач застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією транспортного засобу автомобіля марки «Форд» д.р.н. НОМЕР_2.

23.12.2016 року сталась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля «Форд» д.р.н. НОМЕР_2 та автомобіля «ВАЗ» д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3, внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Згідно постанови Тячівського районного суду Закарпатської області від 30.01.2017 про закриття кримінального провадження та листа № 2/Д-237 від 28.12.2015 року, ДТП особою, винною в скоєнні адміністративного правопорушення, визнано ОСОБА_3 (а.с. 31).

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» встановлено, що при настанні страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до акту огляду пошкодженого транспортного засобу від 03.01.2017 року (а.с. 32), калькуляції та рахунку ТОВ «Форвард Автоцентр» (а.с. 34-40), заяви про настання страхового випадку від 03.01.2017 року (а.с. 41-43), страхового акту № 3СКА-6137 від 27.02.2017 року (а.с. 44) та розрахунку суми страхового відшкодування від 27.02.2017 року (а.с. 45) сума страхового відшкодування за пошкодження у результаті пошкодження автомобіля «Форд» д.р.н. НОМЕР_2 склала 8 297,39 грн.

Виконуючи взяті на себе зобов'язання за Договором, позивач виплатив страхове відшкодування у розмірі 8 297,39 грн. на рахунок ТОВ «Тедіс Україна», що підтверджується платіжним дорученням № 3741 від 27.02.2017 року.

Згідно статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ВАЗ» д.р.н. НОМЕР_1 була забезпечена Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-гарант» (далі - відповідач, ТОВ «СК «Альфа-гарант») згідно полісу № АЕ/9556136, яким передбачено, що франшиза становить 500,00 грн., а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 100 000,00 грн. (а.с. 86).

Отже, відповідно до вищенаведених вимог закону, ПАТ «СК «Українська страхова група», після виплати страхового відшкодування на вимогу ТОВ «Тедіс Україна», отримало право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, страховиком якої є ТОВ «СК «Альфа-гарант».

ТОВ «СК «Альфа-гарант» відшкодувало ПАТ «СК «Українська страхова група» 5 403,03 грн., що підтверджується платіжним дорученням №від 21.04.2017 року (а.с. 89).

Як стверджує позивач, відповідач повинен відшкодувати йому ще 2 394,36 грн. (8 297,39 грн. - 500,00 грн. франшиза - 5 403,03 грн. сплачене відшкодування).

По-перше, за розрахунком СТО - ТОВ «Форвард Автоцентр» вартість відновлювальних робіт склала 8 314,04 грн. з ПДВ, а без ПДВ 6 928,37 грн., вартість деталей 1 483,35 грн. з ПДВ, без ПДВ 1 236,13 грн.

Проте, виплата у сумі 8 297,39 грн. була здійснена не на рахунок СТО, а на рахунок ТОВ «Тедіс Україна» та без урахування ПДВ.

По-друге, на замовлення відповідача було здійснено розрахунок зносу автомобіля «Форд» д.р.н. НОМЕР_2, який склав 61,6 %, згідно звіту № R14-/31/4 від 18.04.2017 року, складеного аварійним комісаром ОСОБА_4 (а.с. 90-99). Таким чином, відповідач зазначив, що відновна сума вартості деталей без ПДВ з урахуванням зносу склала 474,67 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «СК «Альфа-гарант» відшкодувало ПАТ «СК «Українська страхова група» 5 403,03 грн. з яких 474,67 грн. вартість деталей зі зносом + 6 928,37 грн. вартість робіт - 2 000 грн. франшизи (за договором КАСКО з позивачем 1 500,00 грн. + 500,00 грн. за ОСАГО з відповідачем).

Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обмежує розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особі, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність (п. 22.1 ст. 22 - межами ліміту відповідальності; ст. 29 - вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу (у випадку його наявності), розрахованого у порядку, встановленому законодавством; відповідно до п. 32.7 ст. 32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з п. 12.1 ст. 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту).

Враховуючи вищевказане, різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу, який відшкодовує страховик згідно з Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на підставі ст. 1194 Цивільного кодексу України відшкодовує особа, яка завдала збитків.

Згідно підпунктів д), е) п. 1.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 № 142/5/2092 (далі - Методика), вона застосовується з метою визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ; визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ.

Положеннями п. 7.38 Методики передбачено, що знос застосовується для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких перевищує 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД та 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів.

Автомобіль «Форд» д.р.н. НОМЕР_2, згідно технічного паспорту відноситься до категорії С1 - вантажних автомобілів.

Згідно розрахунку здійсненого аварійним комісаром ОСОБА_4 з урахуванням п. 7.38 Методики, вартість фізичного зносу автомобіля «Форд» д.р.н. НОМЕР_2 складає 61,6 %, а отже вартість нових запчастин для відновлювального ремонту, з урахуванням зазначеного коефіцієнта фізичного зносу, розрахованого на суму вартості запчастин без урахування ПДВ складає 474,67 грн. (1 236,13 грн.* 61,6 %).

З урахуванням зазначеного, ТОВ «СК «Альфа-гарант» визначило вірну суму відшкодування у розмірі 5 403,03 грн. та сплатило її на користь ПАТ «СК «Українська страхова група».

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача додатково 2 394,36 грн. сплаченого страхового відшкодування.

Інших доводів та доказів, які б слугували підставою для скасування судового рішення по даній справі позивачем не наведено.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Обставини, викладені Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2017 року по справі № 910/5886/17 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «Українська страхова група» (апелянта).

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2017 року по справі № 910/5886/17 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 910/5886/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді В.О. Зеленін

Л.П. Зубець

Повний текст рішення складено 14.07.2017 року.