номер провадження справи 4/74/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2017 Справа № 908/909/17

м. Запоріжжя

За позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства КОНЦЕРН СТИРОЛ, (юридична адреса: 84610, Донецька область, м. Горлівка, вул. Горлівської дивізії, 10; поштова адреса: 18014, м. Черкаси, вул. Героїв Холодного Яру, 72)

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна, (69008, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 81)

про стягнення 8206,93 грн заборгованості за договором поставки № 84001/12 від 23.07.2012, 541,63 грн втрат від інфляції грошових коштів та 121,41 грн 3 % річних

Суддя Зінченко Н.Г.

Представники сторін:

від позивача не зявився;

від відповідача ОСОБА_2, довіреність № 4 від 03.01.2017;

СУТЬ СПОРУ:

28.04.2017 до Господарського суду Запорізької області звернулось Публічне акціонерне товариство КОНЦЕРН СТИРОЛ, м. Горлівка, Донецька область з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна, м. Запоріжжя про стягнення 8206,93 грн заборгованості за договором поставки № 84001/12 від 23.07.2012, 541,63 грн втрат від інфляції грошових коштів та 121,41 грн 3 % річних.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справ між суддями від 28.04.2017 справу № 908/909/17 призначено до розгляду судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 28.04.2017 порушено провадження у справі № 908/909/17 справі присвоєно номер провадження 4/74/17, судове засідання призначено на 24.05.2017, у сторін витребувані документи і матеріали, необхідні для вирішення спору по суті.

Ухвалою від 24.05.2017 строк розгляду справи за клопотанням відповідача продовжено на п'ятнадцять днів до 13.07.2017, судове засідання призначено на 10.07.2017.

Заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на ст. ст. 526, 610, 611, 625 ЦК України, ст. 193 ГК України, ст. ст. 1, 12, 13, 54 ГПК України і полягають в тому, що на виконання умов Договору поставки № 84001/12 від 23.07.2012 позивачем було перераховано відповідачу попередню оплату в сумі 8206,93 грн. У звязку з тим, що поставка товару не відбулася, позивач просить стягнути з відповідача суму попередньої оплати. Крім того, на суму основного боргу позивачем нараховано до стягнення з відповідача 541,63 грн інфляційних нарахувань за період з листопада 2016 року по березень 2017 року та 121,41 грн 3% річних за період з 26.10.2016 по 24.04.2017.

Відповідач у відзиві № 2-2/17 від 18.05.2017 на позовну заяву проти позову заперечує зазначаючи, що позивачем не було предявлено відповідачеві вимоги про повернення передплати в порядку ст. ст. 530, 693 ЦК України, що свідчить про відсутність будь-яких прострочень виконання зобовязань з боку відповідача щодо повернення передплати у розмірі 8206,93 грн, оскільки строк її повернення на дату подачі даного позову не настав. Зазначає про відсутність правових підстав для стягнення 3% річних та інфляційних втрат, оскільки повернення передплати не можна розцінювати як грошове зобовязання в розумінні ст. 625 ЦК України тому що вказані дії вчинюються не на виконання взятого на себе грошового зобовязання, а у звязку з невиконанням зобовязань з поставки металопродукції. Заявляє про пропущення позивачем строку позовної давності.

За письмовими клопотаннями представника відповідача розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

В судовому засіданні 10.07.2017 розглянуто за задоволено клопотання позивача, яке надійшло електронною поштою 07.07.2017, про розгляд справи без участі позивача.

Крім того, судом враховані зауваження позивача, викладені у додаткових поясненнях № 382/06-17 від 23.06.2017, про зміну 12.06.2017 типу товариства з публічного на приватне.

Також у судовому засіданні 10.07.2017 розглянуто та задоволено заяву відповідача про зміну з Публічного акціонерного товариства Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна на Приватне акціонерне товариство Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна у звязку із зміною типу товариства.

Представник відповідача в судовому засіданні 10.07.2017 проти задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просив у позові відмовити. Зазначив про відсутність повноважень у особи, що підписувала від його імені листування з відповідачем, на вчинення таких дій.

В судовому засіданні 10.07.2017 справу розглянуто, прийнято та оголошено, на підставі ст. 85 ГПК України, вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи у їх сукупності, заслухавши пояснення представника відповідача в судових засіданнях, суд

ВСТАНОВИВ:

23.07.2013 Публічним акціонерним товариством «КОНЦЕРН СТИРОЛ» (покупець, позивач у справі) та Публічним акціонерним товариством «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М.Кузьміна» (постачальник, відповідач у справі) було укладено договір поставки № 84001/12 (далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов'язався передати, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити металопродукцію в кількості, передбаченій специфікаціями.

Згідно з п. п. 3.1, 3.2, 3.3 договору після узгодження та підписання сторонами специфікації постачальник виставляє рахунок із зазначенням суми загальної вартості партії товару. В рахунку постачальник вказує номер специфікації, найменування товару, кількість товару, ціну за 1 тн. по позиції, загальну вартість по позиції та суму до сплати. Протягом 7 (семи) банківських днів від дати виставлення рахунку покупець зобов'язаний здійснити авансовий платіж в розмірі 50% суми, зазначеної в рахунку. У звязку зі зміною цін на сировину, енергоносії та інше постачальник має право робити перегляд цін. Після зарахування авансового платежу на рахунок постачальника ціна за оплачений товар не змінюється. Остаточний розрахунок за товар (доплата у розмірі 50% вартості партії товару та оплата згідно балансового рахунку) здійснюється покупцем протягом 5 (пяти) банківських днів від дати повідомлення про готовність товару до відвантаження або виставлення рахунку на доплату та/або балансового рахунку.

Відповідно до вказаних умов договору ПАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ» та ПАТ «Дніпроспецсталь» були підписані специфікації-замовлення № НОМЕР_1 від 24.10.2013 та № НОМЕР_2 від 24.01.2014 на поставку металопродукції, а відповідачем, в свою чергу, були виставлені відповідні рахунки на передплату № 39971 від 24.10.2013 та № 41021 від 31.01.2014.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що конкретні умови постачання узгоджуються сторонами в специфікаціях.

Специфікаціями № НОМЕР_1 від 24.10.2013 та № НОМЕР_2 від 24.01.2014 передбачено, що поставка товару здійснюється на умовах РСА - Запоріжжя, автомобільним транспортом покупця. Кінцевою датою поставки визначено 31.03.2014 (1 квартал 2014 року).

ПАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ», виконуючи прийняті на себе зобов'язання за договором, здійснило оплату металопродукції відповідно до виставлених рахунків, що підтверджується наступними платіжними дорученнями:

- платіжне доручення № 99993109 від 06.12.2013 на суму 2197,50 грн;

- платіжне доручення № 00001982 від 25.02.2014 на суму 4554,00 грн.

Листом від 03.07.2014 № 617 відповідач повідомив позивача про труднощі, які виникли у підприємства під час виконання замовлення ПАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ».

Листами від 08.07.2014 № 141-634, від 17.07.2014 № 141-693, від 22.07.2014 № 141-736, від 24.07.2014 № 141-744 т від 04.08.2014 № 141-817 відповідач повідомив позивача про готовність продукції, просив здійснити доплату та організувати відвантаження.

Платіжними дорученнями № 00007756 від 15.07.2014 на суму 805,75 грн та № 00007757 від 15.07.2014 на суму 649,68 грн позивач здійснив відповідачеві доплату за замовлену продукцію.

Таким чином, загальна сума, що була сплачена ПАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ» за поставку металопродукції відповідно до вищезазначених специфікацій-замовлень дорівнює 8206,93 грн.

Враховуючи, що місцезнаходженням ПАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ» є місто Горлівка Донецької області, де з 14 квітня 2014 року проводиться антитерористична операція, відповідно до Указу Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», позивач деякий час не мав можливості отримати виготовлену металопродукцію.

Листами № 141-1403 від 07.10.2016 та № 141-1489 від 24.10.2016 відповідач повідомив позивача, що у звязку з порушенням останнім зобовязань по строкам відвантаження готової продукції частково вона була реалізована на адресу інших клієнтів. Також відповідач просив організувати відвантаження товару протягом 5-ти робочих днів після чого стане можливим узгодження сторонами акту звірки платежів та повернення залишку зайво сплачених коштів.

Зі змісту листа № 141-1496 від 25.10.2016 вбачається узгодження сторонами дати відвантаження. Проте, даним листом було повідомлено відповідачем позивача про анулювання замовлень у звязку з їх збитковістю та готовність підприємства повернути сплачені грошові кошти за замовлення.

З метою повернення зазначених коштів, та враховуючи умови п. 8.6 договору поставки, яким передбачено отримання письмової згоди сторони договору на передачу прав та обов'язків однією із сторін до третіх осіб, ПАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ» звернулось листом № 173/12-16 від 13.12.2016 до ПАТ «Дніпроспецсталь» з проханням надати письмову згоду на відступлення права вимоги зазначеної заборгованості Дочірньому підприємству «Хімік» ПАТ «АЗОТ».

Листом № 141-1901 від 20.12.2016 відповідач надав свою згоду на відступлення позивачем права вимоги заборгованості ПАТ «Дніпроспецсталь», що утворилась перед ПАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ», Дочірньому підприємству «Хімік» ПАТ «АЗОТ» за умови укладення тристороннього договору цесії та направлення його проекту на адресу ПАТ «Дніпроспецсталь».

ПАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ», в свою чергу, листом № 183/12-16 від 30.12.2016 було направлено на адресу відповідача проект тристороннього договору відступлення права вимоги в трьох примірниках, підписаних з боку ПАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ» та ДП «Хімік» ПАТ «АЗОТ».

Не отримавши відповіді та/або підписаних екземплярів договору, позивачем було направлено на адресу відповідача лист № 241/02-17 від 24.02.2017, в якому ПАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ» просив повідомити про результати розгляду направленого проекту тристороннього договору про відступлення права вимоги. На зазначений лист відповідь також не надійшла.

24 березня 2017 року позивач направив відповідачу лист № 267/03-17, до якого була додана додаткова угода до проекту тристороннього договору про відступлення права вимоги про зміну банківських реквізитів Дочірнього підприємства «Хімік» ПАТ «АЗОТ». Даним листом позивач повторно просив відповідача розглянути направлені документи та у випадку відсутності зауважень або пропозицій - надіслати два підписані екземпляри договору та додаткової угоди на адресу позивача.

Відповіді на вищевказані листи від відповідача не надійшло.

Предметом розгляду по даній справі є позовні вимоги ОСОБА_1 акціонерного товариства КОНЦЕРН СТИРОЛ, м. Горлівка, Донецька область до ОСОБА_1 акціонерного товариства Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна, м. Запоріжжя про стягнення 8206,93 грн предоплати за договором поставки № 84001/12 від 23.07.2012, 541,63 грн втрат від інфляції грошових коштів та 121,41 грн 3 % річних.

Проаналізувавши норми законодавства, оцінивши надані докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України (далі ГК України), за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За положеннями ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З матеріалів справи слідує, що умови договору не виконано, товар позивачу не передано.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 693 ЦК України встановлено, що у разі, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Матеріали справи містять докази здійснення позивачем попередньої оплати за товар в сумі 8206,93 грн.

Відповідач доказів виконання зобовязання належним чином (передачі позивачу товару на суму 8206,93 грн) або повернення позивачу вартості непоставленого товару в розмірі 8206,93 грн суду не надав.

Судом відхилено посилання відповідача на ст. 530 ЦК України щодо непредявлення вимоги позивачем про повернення суми попередньої оплати, оскільки звернення до суду із даною позовною заявою по суті є вимогою про повернення відповідачем позивачеві такої суми.

Суд також критично ставиться до твердження відповідача про відсутність повноважень у особи, що підписували листування з позивачем від імені відповідача, на вчинення таких дій, оскільки доказів на підтвердження своїх доводів відповідачем не надано, в той час як факт того, що дана особа є працівником підприємства, відповідачем не заперечується.

Судом відхилено заяву відповідача про застосування строків позовної давності, оскільки ПАТ Дніпроспецсталь повідомило позивача про готовність продукції та просило організувати її відвантаження лише листом від 08.07.2014 № 141-634, будь-яких доказів про надсилання відповідних повідомлень в обумовлені специфікаціями строки, тобто до 31.03.2017, не надано. Крім того, листом від 03.07.2014 № 617 відповідач повідомив позивача про труднощі, які виникли у підприємства під час виконання замовлення ПАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ», що свідчить про те, що у встановлені специфікаціями строки замовлена продукція відповідачем підготовлена не була.

Про визнання відповідачем існування заборгованості та готовність її повернути також свідчить листування між сторонами за 2016-2017 роки.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача суми 8206,93 грн є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 5.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» від 17.12.2013 р. № 14 обов'язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не виникає у випадках повернення коштів особі, яка відмовилася від прийняття зобов'язання за договором (стаття 612 ЦК України), повернення сум авансу та завдатку, повернення коштів у разі припинення зобов'язання (в тому числі шляхом розірвання договору) за згодою сторін або визнання його недійсним, відшкодування збитків та шкоди, повернення безпідставно отриманих коштів (стаття 1212 ЦК України), оскільки відповідні дії вчиняються сторонами не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав.

Обов'язок відповідача сплати грошової суми виник на підставі статті 692 Цивільного кодексу України шляхом повернення попередньої оплати. Таким чином, оскільки відповідні дії вчиняються сторонами не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про стягнення інфляційних втрат та 3% річних.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 акціонерного товариства КОНЦЕРН СТИРОЛ, м. Горлівка, Донецька область до ОСОБА_1 акціонерного товариства Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна, м. Запоріжжя про стягнення 8206,93 грн заборгованості за договором поставки № 84001/12 від 23.07.2012, 541,63 грн втрат від інфляції грошових коштів та 121,41 грн 3 % річних задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна, (69008, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 81, ) на користь ОСОБА_1 акціонерного товариства КОНЦЕРН СТИРОЛ, (юридична адреса: 84610, Донецька область, м. Горлівка, вул. Горлівської дивізії, 10; поштова адреса: 18014, м. Черкаси, вул. Героїв Холодного Яру, 72, ) суму основного боргу в розмірі 8206 (вісім тисяч двісті шість) грн 93 коп. та 1480 (одна тисяча чотириста вісімдесят) грн 40 коп. судового збору. Видати наказ.

3. В іншій частині позову відмовити.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 84, 85 ГПК України 13 липня 2017 р.

Суддя Н.Г.Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.