РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2017Справа №910/8810/17

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо»
доТовариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант»
простягнення 16191 грн. 47 коп.

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: Петрук М.С. - представник за довіреністю № ГН-163-Ю/2017 від 20.03.2017;

від відповідача: Гнатюк С.В. - представник за довіреністю № 01/738-46 від 29.12.2016.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

31.05.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» з вимогами до Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» про стягнення 16191 грн. 47 коп.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм законодавства України та договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності не виконав обов'язок щодо виплати страхового відшкодування, у зв'язку із завданням шкоди, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну власника автотранспортного засобу Шкода, державний номер НОМЕР_1, водієм транспортного засобу ВАЗ, державний номер НОМЕР_2, цивільно-правова відповідальність власника якого застрахована відповідачем відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/9531718, та право вимоги за якою перейшло до позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.06.2017 порушено провадження у справі № 910/8810/17; розгляд справи призначено на 23.06.2017.

23.06.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли письмові пояснення по справі, в яких відповідач зазначив, що отримавши від позивача заяву на виплату страхового відшкодування за Полісом АЕ/9531718, відповідач направив позивачу запит про надання фотознімків пошкодженого автомобіля Шкода, державний номер НОМЕР_1. Однак, як зазначає відповідач, позивачем не надано йому фотознімків пошкодженого автомобіля Шкода, державний номер НОМЕР_1, у зв'язку з чим відповідач не мав змоги прийняти рішення щодо виплати страхового відшкодування за Полісом АЕ/9531718.

Крім того, у вказаних поясненнях відповідач просив суд зобов'язати позивача надати кольорові фотознімки, на яких зафіксовані пошкодження автомобіля Шкода, державний номер НОМЕР_1, отримані внаслідок ДТП, що сталась 30.12.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.06.2017, відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 07.07.2017.

04.07.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли письмові пояснення по справі, в яких позивач зазначив, що фотографії пошкодженого автомобіля Шкода, державний номер НОМЕР_1, були направлені на електронну адресу відповідача 16.03.2017. Водночас, позивач зазначив, що характер пошкоджень, завданих автомобілю Шкода, державний номер НОМЕР_1, були зазначені в акті огляду вказаного автомобіля та європротоколі.

У судовому засіданні 07.07.2017 представник відповідача подав клопотання про витребування від позивача доказів, а саме фотографій пошкоджень автомобіля Шкода, державний номер НОМЕР_1, отриманих ним внаслідок ДТП, яка сталась 30.12.2016, з метою встановлення характеру пошкоджень, завданих вказаному автомобілю внаслідок ДТП.

Розглянувши у судовому засіданні 07.07.2017 вказане клопотання відповідача, суд відмовив в його задоволенні, з огляду на таке.

За змістом ст. 38 ГПК України, сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується, обставини, що перешкоджають його наданню, підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація, обставини, які може підтвердити цей доказ.

Суд зазначає, що відповідачем не доведено, що він самостійно не може подати витребувані докази (з огляду на письмові пояснення позивача, що фотографії були направлені на електронну адресу відповідача).

При цьому, суд зазначає, що характер пошкоджень автомобіля Шкода, державний номер НОМЕР_1, зазначений у повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду від 30.12.2016 та акті (протоколі) огляду пошкодженого транспортного засобу від 04.01.2017, складеному представником Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» та страхувальником за Договором добровільного страхування № 3-01 від 17.10.2016, які містяться в матеріалах справи, з огляду на що матеріали справи містять достатні докази для встановлення характеру пошкоджень автомобіля Шкода, державний номер НОМЕР_1.

Представник позивача у судовому засіданні 07.07.2017 надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 07.07.2017 надав усні пояснення по справі, проти задоволення позову заперечив.

У судовому засіданні 07.07.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

30.12.2016 у місті Харкові на Стадіонному проїзді сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Шкода, державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу ВАЗ, державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4.

Вищезазначена дорожньо-транспортна пригода за взаємним погодженням водіїв була оформлена повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (європротоколом).

Згідно з абзацу 3 пункту 2.11 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України «Про Правила дорожнього руху» № 1306 від 10.10.2001, визначено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортних засобів, зазначених у чинному договорі страхування цивільно-правової відповідальності, за умови експлуатації таких транспортних засобів особами, відповідальність яких застрахована, відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за умови досягнення згоди водіїв таких транспортних засобів щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та у разі складення такими водіями спільного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду відповідно до встановленого Моторним (транспортним) страховим бюро зразка, водії таких транспортних засобів після складення ними зазначеного повідомлення звільняються від обов'язків, передбачених підпунктами "д" - "є" пункту 2.10 цих Правил.

Відповідно до пункту 33.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов'язку інформувати відповідний підрозділ МВС України про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-т ранспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідного підрозділу МВС України розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Судом встановлено, що наявне в матеріалах справи повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) є заповненим обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди у відповідних частинах, що стосуються інформації про транспортний засіб А (Шкода, державний номер НОМЕР_1) та транспортний засіб В (ВАЗ, державний номер НОМЕР_2), зазначено у відповідних пунктах дату, час та місце дорожньо-транспортної пригоди, наявна схема дорожньо-транспортної пригоди, визначені обставини дорожньо-транспортної пригоди для пояснення цієї схеми. Крім того, у повідомленні міститься інформація про наявність полісів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс АК/5055072 щодо автомобіля А та Поліс АЕ/9531718 щодо автомобіля В).

При цьому суд зазначає, що відповідно до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 17.11.2011 № 698 «Про затвердження максимальних розмірів страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України», затверджено максимальні розміри страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України: на період з дня набрання чинності цим розпорядженням до 31 грудня 2012 року в розмірі 10000 гривень потерпілому; з 1 січня 2013 року - 25000 гривень потерпілому; з 01 лютого 2016 року - 50000 гривень потерпілому.

Отже, враховуючи вищенаведене, беручи до уваги приписи чинного законодавства, суд приймає повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду б/н від 30.12.2016 як належний доказ настання 30.12.2016 дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу Шкода, державний номер НОМЕР_1, та транспортного засобу ВАЗ, державний номер НОМЕР_2.

Дослідивши схему та обставини дорожньо-транспортної пригоди, які вказані водіями у повідомленні, та враховуючи визнання вини у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди водієм автомобіля ВАЗ, державний номер НОМЕР_2 (автомобіль В), про що зазначено в п. 14 повідомлення, суд дійшов висновку про порушення Правил дорожнього руху водієм транспортного засобу ВАЗ, державний номер НОМЕР_2, та наявності вини водія автомобіля ВАЗ, державний номер НОМЕР_2, у вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Судом встановлено, що 17.10.2016 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Вусо» (страховик) та ОСОБА_3 (страхувальник, вигодонабувач) укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 3-01, відповідно до умов якого застраховано майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), що не суперечать чинному законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням або розпорядженням транспортним засобом Шкода, державний номер НОМЕР_1.

Відповідно до п. 3.4 Договору добровільного страхування № 3-01 від 17.10.2016 він набуває чинності з моменту внесення першого страхового платежу (у повному обсязі) на поточний рахунок страховика, але не раніше 19.10.2016, і діє до дати внесення наступного чергового платежу, вказаної у п. 3.3 договору. Відновлення дії договору наступає з моменту внесення чергового страхового платежу (у повному обсязі) і діє до настання терміну внесення наступного платежу. Після внесення останнього страхового платежу договір діє до 18.10.2017 (включно).

У п. 3.3 Договору добровільного страхування № 3-01 від 17.10.2016 зазначено, що загальний розмір страхового платежу становить 28361 грн. 76 коп., який сплачується відповідно до наступного графіку: до 22.10.2016 - 7090 грн. 56 коп.; до 22.01.2017 - 7090 грн. 40 коп.; до 22.04.2017 - 7090 грн. 40 коп.; до 22.07.2017 - 7090 грн. 40 коп.

15.06.2017 через канцелярію суду позивачем долучено до позовної заяви копії квитанцій-додатків до фіскальних чеків, з яких вбачається, що 18.10.2016 страхувальник за Договором добровільного страхування № 3-01 від 17.10.2016 сплатив першу частину страхового платежу у сумі 7090 грн. 56 коп.; 18.01.2017 - другу частину страхового платежу у сумі 7090 грн. 40 коп.; 21.04.2017 - третю частину страхового платежу у сумі 7090 грн. 40 коп.

З огляду на викладене, враховуючи положення п. 3.4 Договору добровільного страхування № 3-01 від 17.10.2016 та сплату страхувальником першої частини страхового платежу у повному обсязі (18.10.2016 у сумі 7090 грн. 40 коп.), суд дійшов висновку, що станом на дату ДТП (30.12.2016) Договір добровільного страхування № 3-01 від 17.10.2016 був чинним.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У відповідності до частини 1 статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до рахунку-фактури № АД-Ш00000027 від 12.01.2017, виставленого СТО - Товариством з обмеженою відповідальністю «Автомобільний дом «Соллі-Плюс», вартість відновлювального ремонту автомобіля Шкода, державний номер НОМЕР_1, становить 18191 грн. 47 коп.

Згідно з актом виконаних робіт № СШД0004611 від 16.03.2017, складеним СТО - Товариством з обмеженою відповідальністю «Автомобільний дом «Соллі-Плюс», фактична вартість відновлювального ремонту автомобіля Шкода, державний номер НОМЕР_1, становить 18191 грн. 47 коп.

Судом встановлено, що наведені в акті виконаних робіт № СШД0004611 від 16.03.2017 на суму 18191 грн. 47 коп. знаходяться у причинно-наслідковому зв'язку із тими пошкодженнями автомобіля Шкода, державний номер НОМЕР_1, що зазначені в повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду від 30.12.2016 та акті (протоколі) огляду пошкодженого транспортного засобу від 04.01.2017, складеному представником Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» та страхувальником за Договором добровільного страхування № 3-01 від 17.10.2016.

Згідно зі страховим актом № 327-02 від 13.01.2017, складеним Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Вусо», сума страхового відшкодування за Договором добровільного страхування № 3-01 від 17.10.2016 становить 18191 грн. 47 коп., на підставі якого та заяви страхувальника на виплату страхового відшкодування від 04.01.2017, позивачем 13.01.2017 було виплачено страхове відшкодування за вказаним договором добровільного страхування на користь СТО - Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільний дом «Соллі-Плюс» у розмірі 18191 грн. 47 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 739 від 13.01.2017 на суму 18191 грн. 47 коп., копія якого долучена позивачем до позовної заяви.

Судом встановлено, що на момент скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ, державний номер НОМЕР_2, була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/9531718 із встановленим розміром страхової суми за шкоду заподіяну майну - 100000 грн 00 коп., франшизи - 2000 грн. 00 коп. (відповідно до копії Полісу АІ/9531718, долученого відповідачем до матеріалів справи у судовому засіданні 07.07.2017, та інформації з єдиної централізованої бази даних МТСБУ, долученої позивачем до позовної заяви).

Судом встановлено, що 03.02.2017 позивач звернувся до відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування за Полісом АІ/9531718 (регрес на вимога № 996 від 03.02.2017), яка була отримана відповідачем 10.02.2017, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 130, копія якого знаходиться в матеріалах справи.

Однак, станом на дату розгляду справи у суді відповідач не здійснив виплату страхового відшкодування за Полісом АІ/9531718.

При цьому, судом встановлено, що відповідач, отримавши від позивача заяву на виплату страхового відшкодування за Полісом АІ/9531718, надіслав позивачу запит щодо надання інформації по вказаному страховому випадку (вих. № 12/905 від 15.03.2017), в якому просив з метою якнайшвидшого прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування надати фото пошкоджень автомобіля в електронному вигляді на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1, акт виконаних робіт та інші документи, що підтверджують проведення відновлювального ремонту автомобіля Шкода, державний номер НОМЕР_1; копію Полісу цивільно-правової відповідальності АК/5055072.

Відповідно до ч. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Судом встановлено, що супровідним листом від 23.03.2017 вих. № 2295 позивач направив відповідачу копію акту виконаних робіт з ремонту автомобіля Шкода, державний номер НОМЕР_1.

При цьому, 04.07.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли письмові пояснення по справі, в яких позивач зазначив, що фотографії пошкодженого автомобіля Шкода, державний номер НОМЕР_1, були направлені на електронну адресу відповідача 16.03.2017, яка була вказана відповідачем у листі вих. № 12/905 від 15.03.2017, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказані твердження позивач не були спростовані відповідачем.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що у відповідача були всі необхідні документи для прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування за Полісом АІ/9531718.

При цьому, суд зазначає, що інформація щодо наявності Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів знаходиться відкритому доступі на сайті МТСБУ, у зв'язку з чим відповідач міг у будь-який час перевірити чинність Полісу АК/5055072 та встановити, чи була застрахована цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Шкода, державний номер НОМЕР_1, станом на дату ДТП (30.12.2016).

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Нормами статті 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У відповідності до пункту 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до частини 2 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з нормами статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв'язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику за Договором добровільного страхування № 3-01 від 17.10.2016, позивач набув право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, оскільки відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 25.12.2013 у справі № 6-112цс13 та від 23.09.2015 у справі № 3-303гс15.

Так як цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ, державний номер НОМЕР_2, станом на дату ДТП була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/9531718, відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язок щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП водієм транспортного засобу ВАЗ, державний номер НОМЕР_2, власнику транспортного засобу Шкода, державний номер НОМЕР_1, покладається на відповідача (в межах страхової суми та за вирахуванням франшизи за Полісом АІ/9531718).

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" встановлено, що проведення оцінки майна є обов'язковим для визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Норма ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка передбачає відшкодування страховиком саме оціненої шкоди, не встановлює імперативного обов'язку щодо проведення такої оцінки саме суб'єктом оціночної діяльності відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", а отже така оцінка може бути здійснена на підставі рахунку СТО чи акту виконаних робіт.

Суд дійшов висновку, що проведення оцінки завданої шкоди суб'єктом оціночної діяльності є необхідним лише у випадку наявності підстав для вирахування коефіцієнту фізичного зносу у випадках і порядку, передбаченому Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092; зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395).

Відповідно до пункту 7.38 вказаної Методики значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД та 7 років - для інших легкових КТЗ.

Згідно з п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 № 142/5/2092, строк експлуатації - період часу від дати виготовлення КТЗ до дати його оцінки.

Зі свідоцтва про реєстрацію пошкодженого автомобіля Шкода, державний номер НОМЕР_1, вбачається, що рік випуску автомобіля - 2013, а отже на момент ДТП строк його експлуатації не перевищував строку, встановленого у п. 7.38 Методики.

Судом також враховано, що у пункті 7.39 вищезазначеної Методики наведені винятки стосовно використання зазначених у пункті 7.38 Методики вимог, однак доказів щодо існування вказаних обставин відповідачем суду надано не було.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази наявності у автомобіля Шкода, державний номер НОМЕР_1, коефіцієнта фізичного зносу, який має враховуватись при визначенні вартості відновлювального ремонту, у зв'язку з чим суд приймає у якості належного та допустимого доказу вартості відновлювального ремонту автомобіля Шкода, державний номер НОМЕР_1, саме акт виконаних робіт № СШД0004611 від 16.03.2017, складений СТО - Товариством з обмеженою відповідальністю «Автомобільний дом «Соллі-Плюс», відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля Шкода, державний номер НОМЕР_1, становить 18191 грн. 47 коп., з урахуванням встановлення судом причинного зв'язку між тими роботами, що зазначені у вказаному акті, та пошкодженнями автомобіля Шкода, державний номер НОМЕР_1, які вказані у повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду від 30.12.2016 та акті (протоколі) огляду пошкодженого транспортного засобу від 04.01.2017, складеному представником Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» та страхувальником за Договором добровільного страхування № 3-01 від 17.10.2016.

Таким чином, позивач має право на стягнення з відповідача суми вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу на підставі вказаного акту, який підтверджує фактичну вартість відновлювального ремонту автомобіля Шкода, державний номер НОМЕР_1, на суму 18191 грн. 47 коп., з урахуванням відсутності доказів наявності коефіцієнта фізичного зносу вказаного транспортного засобу.

При цьому, судом встановлено, що до переліку робіт, зазначених в акті виконаних робіт № СШД0004611 від 16.03.2017 включено роботи з технологічної чистки автомобіля Шкода, державний номер НОМЕР_1, на суму 132,30 грн.

Суд зазначає, що роботи з чистки (мийки) не входять до суми страхового відшкодування за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки не входять до вартості відновлювального ремонту, так як це суперечить положенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092. Відповідно до пункту 1.6. вказаної методики, відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин, тому проведення операцій, що не впливають на поновлення справності та роботоздатності автомобіля та не можуть здійснюватися шляхом відновлення чи заміни частин, таких як мийка чи прибирання, не повинні відшкодовуватись за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів.

Водночас, суд зазначає, що роботи з чистки (мийки) технологічної можуть входити до вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, оскільки необхідність здійснення технологічної чистки (мийки) пошкодженого автомобіля має прямий причинний зв'язок з належним забезпеченням умов для виконання відновлювальних робіт.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що роботи з технологічної чистки (мийки) автомобіля Шкода, державний номер НОМЕР_1, на суму 132 грн. 30 коп. входять до вартості відновлювального ремонту автомобіля Шкода, державний номер НОМЕР_1, з огляду на що позивач має право на стягнення з відповідача суми вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу на підставі акту виконаних робіт № СШД0004611 від 16.03.2017 на суму 18191 грн. 47 коп.

Згідно з пунктом 12.1. статті 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Як встановлено судом, розмір франшизи за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/9531718 становить 2000 грн. 00 коп.

З урахуванням того, що до позивача переходить право вимоги щодо виплати страхового відшкодування за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/9531718 у межах фактично здійснених ним витрат (сума страхового відшкодування за договором добровільного страхування - 18191 грн. 47 коп.) та в межах вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Шкода, державний номер НОМЕР_1 (18191 грн. 47 коп.), з урахуванням франшизи за Полісом АІ/9531718 у сумі 2000 грн. 00 коп., суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» до Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» про стягнення 16191 грн. 47 коп. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача з огляду на задоволення позову у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26; ідентифікаційний код: 32382598) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» (03680, м. Київ, вул. Казимира Малевича, буд. 31; ідентифікаційний код: 31650052) страхове відшкодування у розмірі 16191 (шістнадцять тисяч сто дев'яносто одна) грн. 47 коп. та судовий збір у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання протягом 10 днів з дня складання повного рішення апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 13.07.2017

Суддя І.М. Отрош