РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2017Справа № 910/7777/17

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Страховий капітал»

про відшкодування 24 233,76 грн.

Суддя Гумега О.В.

Представники

від позивача: Кондрашов К.О. за довіреністю № 3367/18 від 19.12.2016

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

15.05.2017 Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Страховий капітал» (відповідач) про стягнення 24 233,76 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 29917а6к3 від 08.07.2016 внаслідок настання страхового випадку - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування у зв'язку з пошкодженням автомобіля «Nissan Qashqai», реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок його пошкодження в ДТП, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України «Про страхування» та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля «КАМАЗ 65115», реєстраційний номер НОМЕР_2, яким спричинено ДТП, будь-якою особою, яка експлуатує його на законних підставах, застрахована відповідачем на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АЕ/9447335), а тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування матеріальної шкоди покладається на відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.05.2017 порушено провадження у справі № 910/7777/17 та призначено розгляд справи на 19.06.2017 о 10:10 год.

30.05.2017 через відділ діловодства суду у відповідь на запит суду надійшов лист Моторного (транспортного) страхового бюро № 7/2-28/12687 від 26.05.2016 з інформацією про страхове покриття за полісом № АЕ/9447335.

15.06.2017 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. Клопотання судом задоволене.

16.06.2017 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач вказав, що позовну заяву не визнає та просив суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. В якості додатку до відзиву відповідач надав суд копію звіту № 0111 від 12.12.2016 про оцінку транспортного засобу.

В судове засідання, призначене на 19.06.2017, представники позивача та відповідача з'явилися.

Представник позивача в судовому засіданні 19.06.2017 подав супровідний лист на виконання вимог ухвали суду від 15.05.2017 з повідомленням про відсутність аналогічного спору. Вказаним листом позивач також повідомив суд про те, що сума страхового відшкодування станом на 16.06.2017 не була перерахована відповідачем на рахунок позивача. Супровідний лист залучено судом до матеріалів справи та передано до відділу діловодства суду для реєстрації.

В судовому засіданні, призначеному на 19.06.2017, представник позивача надав усні пояснення по суті заявлених позовних вимог, позов підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 19.06.2017 проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві, поданому 16.06.2017 через відділ діловодства суду.

В судовому засіданні 19.06.2017 представник відповідача подав клопотання про продовження строку вирішення спору. Клопотання залучене судом до матеріалів справи, передане до відділу діловодства суду та буде розглянуте в наступному судовому засіданні.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 77 ГПК України, суд дійшов висновку про неможливість вирішення справи по суті в судовому засіданні, призначеному на 19.06.2017, та оголосив перерву в судовому засіданні до 11.07.2017 об 11:50 год.

11.07.2017 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшли додаткові пояснення до відзиву, відповідно до яких відповідач просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

В судове засідання, призначене на 11.07.2017, представник позивача з'явився.

Представник відповідача в судове засідання 11.07.2017 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, а саме розпискою від 19.06.2017 про оголошення перерви в судовому засіданні, призначеному на 19.06.2017.

За наведених обставин, вважається, що відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Приписами ст. 77 Господарського процесуального кодексу України визначений перелік обставин, за яких суд відкладає розгляд справи. Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 названої статті, у разі нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу та, відповідно до п. 2 ч. 1 названої статті, у разі неподання витребуваних доказів. Однак стаття 77 ГПК України встановлює не обов'язок суду відкласти розгляд справи, а визначає лише право суду при наявності зазначених випадків.

Відповідно до абз. 1 п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 визначено, що у випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 11.07.2017 без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору, а також в, межах строку вирішення спору, встановленого статтею 69 ГПК України.

В судовому засіданні, призначеному на 11.07.2017, представник позивача подав заперечення на відзив, якими позивач зазначив, що вважає відзив відповідача необгрунтованим. Заперечення залучені судом до матеріалів справи та передані до відділу діловодства суду для реєстрації.

Представник позивача в судовому засіданні 11.07.2017 надав усні пояснення по суті заявлених позовних вимог, позов підтримав з урахуванням заперечень на відзив, поданих 11.07.2017 в судовому засіданні.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 11.07.2017 відповідно до ч. 2 ст. 85 ГПК України було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 4 ст. 85 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судовому засіданні оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

08.07.2016 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» та ОСОБА_2 (страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 29917а6к3 (надалі -договір страхування).

Згідно з договором страхування у позивача був застрахований автомобіль «Nissan Qashqai», реєстраційний номер НОМЕР_1. Строк дії договору страхування визначений з 09.07.2016 по 08.07.2017.

07.12.2016 в місті Києві на вулиці Нижній Вал сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю автомобіля «Nissan Qashqai», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «КАМАЗ 65115», реєстраційний номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_3.

Вищезазначена ДТП за взаємним погодженням водіїв, оформлена повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (європротоколом), у якому ОСОБА_3 визнав свою вину у спричиненні даної ДТП.

Внаслідок ДТП, автомобіль «Nissan Qashqai», реєстраційний номер НОМЕР_1, застрахований позивачем - Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування», отримав механічні пошкодження.

Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Страхова компанія «АХА Страхування», відповідно до звіту № 639/16 з визначення вартості матеріально збитку, завданого власнику транспортного засобу, складеного оцінювачем ОСОБА_4 14.01.2017, становить 26 472,92 грн. (надалі - звіт № 639/16 від 14.01.2017).

Загальна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу - автомобіля Страхова компанія «АХА Страхування, в результаті його пошкодження при ДТП, відповідно до рахунку Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 № 00128 від 08.12.2016, становить 25 233,76 грн. (надалі - рахунок № 00128 від 08.12.2016).

За страховим випадком (ДТП) згідно складеного страхового акту № АХА2183147 від 23.12.2016 по договору страхування та розрахунку страхового відшкодування до нього було визначено суму страхового відшкодування в розмірі 25 233,76 грн., сплата якого підтверджується позивачем наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 293 844 від 26.12.2016.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За чинним законодавством України окрім особи, винної у завданні шкоди, потерпілий у ДТП має також право одержати майнове відшкодування або за рахунок страхової організації, якою застраховане його майно, за правилами і в порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Законом України «Про страхування», або за рахунок страховика, яким застраховано відповідальність особи, що володіє транспортним засобом, водія якого визнано винним у ДТП, за правилами та у порядку, встановленому ЦК України та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Право потерпілого обрати той чи інший спосіб захисту чинним законодавством не обмежене.

В даному випадку потерпілий звернувся за відшкодуванням майнової шкоди до позивача, який застрахував його майно (автомобіль). В п. 1.1, 1.4, 1.7 ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин по страховому випадку, що настав 07.12.2016) наведені визначення наступних термінів:

- страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу;

- особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду;

- забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України (визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Стаття 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» надає визначення поняття «шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого». Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов'язана:

з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу;

з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху;

з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого;

з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди;

з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу;

з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

У відповідності до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

В спірному випадку позивачем заявлена до стягнення з відповідача сума страхового відшкодування, виплаченого позивачем на умовах договору страхування, що укладений між позивачем та страхувальником у відношенні транспортного засобу, який було пошкоджено в ДТП, з урахуванням ліміту по майну за полісом № АЕ/9447335. При цьому право вимоги до страховика винної особи переходить саме по розміру збитків, завданих пошкодженому автомобілю в межах фактичних витрат страховика.

Відповідачем на вимогу ухвали Господарського суду міста Києва від 15.05.2017 не представлено копію договору (полісу № АЕ/9447335) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Матеріали справи містять інформацію МТСБУ про страхове покриття за зазначеним полісом, надану на запит суду, та копію зазначеного полісу, надану позивачем разом із позовною заявою.

Відповідно до полісу № АЕ/9447335, судом встановлено, що транспортний засіб, яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди застрахованому у позивача транспортному засобу, взято на страхування Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Страховий капітал» (відповідачем), страхувальником за даним полісом визначено ОСОБА_3, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну визначений в сумі 100 000,00 грн., строк дії даного полісу з 02.06.2016 по 05.05.2017.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що ОСОБА_3 керував автомобілем «КАМАЗ 65115», реєстраційний номер НОМЕР_2, на законних підставах.

Таким чином відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля, застрахованого у позивача, відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в межах, передбачених полісом № АЕ/9447335, а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача, як особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні висновки по застосуванню положень закону містяться у постанові Верховного Суду України судової палати у господарських справах від 25 листопада 2008 року (справа 11/406-07), а також і у постанові Верховного Суду України 11/104 від 07.11.2011 (справа № 48/562), висновки якої про застосування правової норми у спірних правовідносинах при прийнятті рішення у справі, є обов'язкові до врахування судом згідно положень ч. 2 ст. 82 ГПК України.

Матеріали справи містять відзив відповідача, поданий 16.06.2017 через відділ діловодства суду, а також додаткові пояснення до відзиву, подані 11.07.2017 через відділ діловодства суду, зі змісту яких вбачається, що відповідач позовну заяву не визнає. В основу заперечень відповідача покладене твердження про те, що позивач не проводив експертизу пошкодженого автомобіля, на яку б викликався відповідач. Також відповідач посилається у своїх запереченнях на ту обставину, що позивач неправомірно включив до вартості відновлювального ремонту автомобіля «Nissan Qashqai», реєстраційний номер НОМЕР_1, заміну лівого дзеркала, в той час, як, на думку відповідача, необхідно було здійснити заміну лише корпусу вказаного дзеркала.

В якості додатку до відзиву відповідач надав суду копію звіту № 0111 від 12.12.2016 про оцінку транспортного засобу, згідно якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Nissan Qashqai», реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок пошкодження при ДТП, становить 13 161,20 грн.

Як стверджує відповідач у поясненнях до відзиву, поданих 11.07.2017 через відділ діловодства суду, головна розбіжність між звітом № 639/16 від 14.01.2017 та звітом № 0111 від 12.12.2016 полягає в тому, що згідно звіту № 639/16 від 14.01.2017, виконаному на замовлення позивача, зазначена заміна лівого дзеркала, в той час, як по експертизі, виконаній на замовлення відповідача, передбачена лише заміна корпусу дзеркала.

Дослідивши матеріали справи, суд не приймає до уваги твердження відповідача, з огляду на наступне.

По-перше, суд звертає увагу на те, що звіт № 639/16 з визначення вартості матеріально збитку, завданого власнику транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу (оціночну), але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування є платіжне доручення № 293 844 від 26.12.2016.

Дослідивши звіт № 0111 від 12.12.2016 про оцінку транспортного засобу, наданий відповідачем, судом встановлено, що в акті № 0111 від 08.12.2016 технічного стану транспортного засобу зазначено про пошкодження дзеркала (корпус) лівого та позначено про необхідність його заміни, в той час, як в ремонтній калькуляції № 0111 від 12.12.2016 інформація щодо вартості заміни даного дзеркала відсутня.

Натомість, в акті огляду транспортного засобу, наданому позивачем разом із позовною заявою, наявна інформація стосовно необхідності заміни корпуса дзеркала, а в ремонтній калькуляції № 1.003.16.0 від 09.12.2016 зазначено вартість робіт та запчастин, необхідних для заміни корпусу дзеркала лівого.

Суд також відхиляє доводи відповідача стосовно того, що позивач не подав відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування, оскільки в матеріалах справи наявна копія претензії № ЕЛ_2348 від 27.03.2017 на суму 25 233,76 грн., отримання якої відповідачем підтверджується відміткою на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, копія якого також наявна в матеріалах справи.

По матеріалам справи судом встановлено, що фактичні витрати позивача по виплаті страхового відшкодування не перевищують розмір збитку, завданого транспортному засобу, пошкодженому у ДТП, що визначений звітом № 639/16 від 14.01.2017, рахунком № 00128 від 08.12.2016, страховим актом № АХА2183147 від 23.12.2016 по договору страхування та розрахунком страхового відшкодування до нього, платіжним дорученням № 293 844 від 26.12.2016.

Положеннями Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ст. 12) передбачена можливість встановлення франшизи при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, розмір якої при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що франшиза за полісом № АЕ/9447335 становить 1000,00 грн.

За встановлених обставин, до виплати із страховика, яким застраховано відповідальність особи, яку визнано винною у ДТП, належить сума в розмірі 24 233,76 грн. (25 233,76 грн. (сума страхового відшкодування, підтверджена звітом № 639/16 від 14.01.2017, рахунком № 00128 від 08.12.2016, страховим актом № АХА2183147 від 23.12.2016 по договору страхування та розрахунком страхового відшкодування до нього, платіжним дорученням № 293 844 від 26.12.2016) - 1000,00 грн. (франшиза за полісом № АЕ/9447335).

Згідно з п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, що була дійсною на момент виникнення спірних правовідносин) виплата страхового відшкодування здійснюється протягом 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.

Страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, має право звернутися до суду з вимогою про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, і таке право не пов'язане з попереднім зверненням з аналогічною вимогою до особи, відповідальної за заподіяний збиток, або до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Матеріалами справи, зокрема, копією претензії № ЕЛ_2348 від 27.03.2017 на суму 25 233,76 грн. підтверджено, що позивач звертався з претензією до відповідача, про що свідчать матеріали справи (копії претензії та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення).

Станом на час вирішення спору по суті матеріали справи не містять доказів на підтвердження здійснення відповідачем виплати страхового відшкодування в сумі 24 233,76 грн.

Приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За наведених обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача 24 233,76 грн. страхового відшкодування підлягає задоволенню повністю в сумі 24 233,76 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на приписи ст. 49 ГПК України та повне задоволення позовних вимог, на відповідача покладається судовий збір в сумі 1 600,00 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Страховий капітал» (01032, м. Київ, бульв. Тараса Шевченка, буд. 33-Б, прим. 36; ідентифікаційний код 32206908) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8; ідентифікаційний код 20474912) 24 233,76 грн. (двадцять чотири тисячі двісті тридцять три гривні 76 коп.) страхового відшкодування, 1 600,00 грн. (одну тисячу шістсот гривень 00 коп.) судового збору.

3. Видати наказ.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 17.07.2017.

Суддя Гумега О.В.