ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

05 липня 2017 р. Справа № 902/374/17

Господарський суд Вінницької області у складі:

Головуючого судді: В. Білоуса

Секретар судового засідання : О. Матущак

за участю представників:

позивача : ОСОБА_1 - згідно довіреності;

позивача : ОСОБА_2 - згідно довіреності;

відповідача : ОСОБА_3 - згідно довіреності;

відповідача : ОСОБА_4- згідно довіреності;

відповідача : ОСОБА_5 - згідно довіреності;

присутній : ОСОБА_6

Місце розгляду справи : приміщення суду, зал судових засідань № 3

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" (21012, м.Вінниця, пров.Щорса, 24)

до:Літинської виправної колонії № 123 (22300, Вінницька обл., смт.Літин, вул.Б.Хмельницького, 9-А)

про стягнення 109 408,93 грн.- боргу за спожитий природний газ

ВСТАНОВИВ :

Відповідач у відзиві зазначає про те, що різниця між вартістю отриманого природного газу та оплатою за товар складає 109 408 грн. 93 коп., вказана різниця склалася в зв'язку з неможливістю зареєструвати вказані зобовязання без укладання нового договору. Зазначає про те, що на початку року було укладено додаткову угоду № 1/1 від 06.02.2017р., в межах 20% до суми договору № 114108FMHDFB036 від 21.03.2016 року, що було необхідним для проведення відкритих торгів відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі», що дало змогу оплатити в 2017 році природний газ на суму 50 271 грн. 18 коп., перші відкриті торги були відмінені в звязку з відсутністю учасників торгів. Вказує про те, що відповідно до Закону було оголошено другі відкриті торги, які пройшли вдало, та переможцем 23.03.2017 року було визнано іншого учасника. ТОВ «Вінницягаз Збут» у відкритих торгах участі не брало. Зазначає про те, що відповідно до акту звірки від 11.01.2017 року та акту звірки від 10.04.2017 року чітко видно, що у листопаді місяці 2016 року нарахування суми за спожитий газ за даними ТОВ «Вінницягаз Збут» становить 83 157,78грн., що суперечить наданому та підписаному акту № ЗВІ00022624 від 24 листопада 2016 року, відповідно до якого сума за спожитий природний газ у кількості 9,922 тис. м3 становить 84 193 грн. 01 коп. Вказує про те, що таким чином, станом на 01.01.2017 року за даними акту звірки від 11.01.2017 року у ТОВ «Вінницягаз Збут» утворилася кредиторська заборгованість на користь Літинської виправної колонії (№ 123) у сумі 1047 грн. 26 коп., що підтверджено підписом та печаткою ТОВ «Вінницягаз Збут». Вказує про те, що у січні 2017 року відповідно до акту звірки від 10.04.2017 року за даними ТОВ «Вінницягаз Збут» було нараховано за спожитий газ коштів в сумі 15 870 грн. 78 коп., а надано для оплати та нарахування Літинській виправній колонії (№ 123) накладну № 00002963 від 06 лютого 2017 року за спожитий газ у кількості 1,672 тис. м3 на суму 14 823 грн. 52 коп.. Зазначає про те, що за даними ТОВ «Вінницягаз Збут» у листопаді 2016 року суму нарахування за спожитий газ було зменшено на суму 1 047грн. 26 коп., а в січні 2017 року на цю ж суму збільшено, що й зрівняло кінцеве сальдо по акту звірки від 10.04.2017 року на однакову суму 109 408 грн. 93 коп..

05.07.2017 від позивача до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог (вх.№ 06-52/6575/17 від 05.07.2017).

В судовому засіданні 05.07.2017 представником позивача подано заяву в якій відповідач відмовляється від позову в частині вимог про стягнення 261,24 грн.- 3% річних та 2 442,89 грн. пені та зменшує позовні вимоги щодо стягнення боргу із суми 110 454,44 грн. до суми 109 408,93 грн. (вх.№ 06-52/6624/17 від 05.07.2017).

З огляду на подачу вказаної заяви представник позивача в судовому засіданні просив не розглядати заяву про уточнення позовних вимог (вх.№ 06-52/6575/17 від 05.07.2017).

Ухвалою суду від 05.07.2017 прийнято відмову позивача від позову в частині вимог про стягнення 261,24 грн.- 3% річних та 2 442,89 грн. пені та припинено провадження у справі щодо вказаних позовних вимог на підставі п.4 ч.1 ст.80 ГПК України.

З огляду на права надані позивачеві ст. 22 ГПК України, ст. 20 ЦК України, заява представника позивача про зменшення розміру позовних вимог щодо стягнення боргу із суми 110 454,44 грн. до суми 109 408,93 грн. судом приймається як така, що не суперечить закону, матеріалам справи.

Суд розцінює зменшені позовні вимоги як нові позовні вимоги.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав зменшені позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні не заперечив проти задоволення зменшених позовних вимог.

Заслухавши пояснення представника позивача, повно, всебічно, обєктивно дослідивши в сукупності надані в справу докази, надавши їм юридичну оцінку суд, на підставі ст. 11, 16, 509, 525, 526, 530, 625, 712 ЦК України, прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в сумі 109 408,93 грн.- боргу за спожитий природний газ.

До такого висновку суд прийшов з огляду на таке.

21.03.2016 року між позивачем (в договорі - "Постачальник") та відповідачем (в договорі - "Споживач") було укладено договір № 114108FMHDFB036 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (далі-Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору Постачальник зобов'язується передати у власність Споживачу у 2016 році природний газ (далі - газ), а Споживач зобов'язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором.

Відповідно до п.2.9.2 Договору на підставі отриманих від Споживача даних та/або даних Оператора ГРМ Постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником Постачальника.

Відповідно до п.4.2.3 Договору остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу (п. 3.6. Договору) здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Відповідно до п.4.6 Договору у разі переплати вартості газу сума переплати зараховується Постачальником в рахунок оплати газу на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок Споживача на його письмову вимогу.

Позивач свої зобов'язання передбачені договором виконав, що підтверджується копією обопільно підписаного акту звірки розрахунків (а.с.42).

Відповідач свої зобов'язання взяті в Договорі не виконав, не здійснив оплату за поставлений природний газ на суму 109 408,93 грн., що підтверджується копією обопільно підписаного акту звірки розрахунків (а.с.42).

Таким чином, борг відповідача перед позивачем складає 109 408,93 грн..

Зміст договору взятих в ньому зобов'язань свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з поставки, які регулюються ст. 712 ЦК України.

Згідно ст.712 ЦК України За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Також кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно ст. 525, ст. 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається із приписів ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 692 України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У статті 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.І ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Суд вважає, що вимоги щодо стягнення боргу в сумі 109 408,93 грн. є правомірними, і підлягають задоволенню, оскільки відповідають умовам чинного законодавства та умовам договору.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про законність і обґрунтованість належними доказами вимог позивача про стягнення 109 408,93 грн. - боргу, згідно договору № 114108FMHDFB036 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 21.03.2016 та про їх задоволення.

В силу ст. ст.4-3, 33 ГПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

В звязку із доведенням спору до розгляду в суді внаслідок неправильних дій відповідача, судові витрати на судовий збір в сумі 1 697,40 грн. на підставі ч.2 ст. 49 ГПК України, підлягають відшкодуванню позивачеві за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 4-3, 4-5, 22, 32, 33, 34, 36, 42, 43, 44, 48, 49, 82, 84, 85, 87, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити в сумі 109 408,93 грн.- боргу. Судові витрати на судовий збір в сумі 1 697,40 грн. покласти на відповідача.

2. Стягнути з Літинської виправної колонії № 123, (22300, Вінницька обл., смт.Літин, вул.Б.Хмельницького, 9-А) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВінницягазЗбут", (21012, м.Вінниця, пров.Щорса, 24) 109 408,93 грн.- боргу, 1 697,40 грн.- судових витрат на судовий збір. Видати наказ в день набрання рішенням законної сили.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 05.07.2017 р. Повний текст рішення відповідно до ст.84 ГПК України оформлено і підписано 07 липня 2017 р. Рішення набирає законної сили на протязі 10-ти днів з дня повного його оформлення і підписання

Суддя Білоус В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи