ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2017 р. Справа № 914/416/17

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Малех І.Б.

суддів Бойко С.М.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Кришталь М.Б.,

розглядається апеляційна скарга Львівської міської ради

на рішення господарського суду Львівської області від 24.04.2017 року, суддя Крупник Р.В.

у справі № 914/416/17

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Гал-Всесвіт, м. Львів

до відповідача: Львівської міської ради, м. Львів

про визнання поновленим договору оренди землі від 24.07.2006р., визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 24.07.2006р.

за участю представників:

від позивача ОСОБА_2 представник (довіреність б/н від 15.03.2017р.)

від відповідача (скаржника) ОСОБА_3 представник (довіреність №2901/вих-124 від 19.01.2017р.)

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Львівської області від 24.04.2017 року в справі №914/416/17 позов задоволено повністю. Визнано поновленим до 16.12.2019р. на тих самих умовах Договір оренди землі від 24.07.2006 року, укладений між Приватним підприємством Гал-Всесвіт (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю Гал-Всесвіт) та Львівською міською радою, який зареєстрований у Львівському міському відділенні Львівської регіональної філії Центру ДЗК про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.08.2006 року за № 04:06:438:01894кн.04. Визнано укладеною Додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 24.07.2006 року, який укладено між Приватним підприємством Гал-Всесвіт (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю Гал-Всесвіт) та Львівською міською радою на земельну ділянку площею 0,2125 га., яка знаходиться за адресою: м. Львів, пл. Двірцева, 1, кадастровий номер :01:004:0030, який зареєстрований у Львівському міському відділенні Львівської регіональної філії Центру ДЗК про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.08.2006 року за № 04:06:438:01894кн.04.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач, подав апеляційну скаргу в якій просить рішення господарського суду Львівської області від 24.04.2017 року в справі №914/416/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити. При цьому, відповідач вказує на те, що позивачем не дотримано п.8 Договору оренди землі та ст.33 ЗУ Про оренду землі та вчасно не повідомлено орендодавця про намір продовжити дію договору, тим самим позивач втратив своє переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк. Даний договір припинив свою дію 16.12.2009р. оскільки повторно він не переукладався та рішення щодо його продовження Львівською міською радою не приймалося. Крім цього, Договір оренди не може бути поновлений на новий строк на тих самих умовах, оскільки змінилася істотна умова договору орендна плата. Також у відзиві на позов, відповідач зазначає, що позивач пропустив строк позовної давності, оскільки з моменту коли позивач довідався про порушення свого права минуло більше 6 років. Враховуючи зазначене, відповідач просить відмовити позивачу в позові повністю. Відтак, на думку відповідача, задовольняючи даний позов суд неправомірно позбавив Львівську міську раду права, щодо розпорядження земельною ділянкою.

У відзиві на апеляційну скаргу, представник позивача заперечив проти доводів апелянта, просив рішення Львівської області від 24.04.2017 року в справі №914/416/17 залишити без змін. При цьому зазначив, що між позивачем та відповідачем укладено Договір оренди земельної ділянки від 24.07.2006р. відповідно до котрого, відповідач, передав позивачу в оренду земельну ділянку площею 0,2125 га., що знаходиться за адресою м. Львів, пл. Двірцева, 1 для обслуговування будівлі автобусної станції, строком на 5 років. Як зазначив представник позивача, у вересні 2009 року за три місяці до закінчення строку дії Договору оренди позивач направив відповідачу лист про його продовження. Жодних заперечень на вказаний лист від відповідача не поступило, а тому у відповідності до чинної на той час ст. 33 ЗУ Про оренду землі та умов укладеного Договору він поновив свій строк на 5 років до 16.12.2014р. У вересні 2014 року позивач знову направив відповідачу лист про продовження дії договору разом із проектами додаткової угоди про таке продовження, разом з тим і на цей лист відповіді отримано не було. Лише коли позивачем повторно в січні 2017 року було направлено лист разом із проектами додаткової угоди про продовження дії Договору оренди землі, Управління земельних ресурсів направило позивачу лист-відповідь №2400-510 від 25.01.2017р. в якому зазначило, що термін дії договору оренди землі на пл. Двірцевій, 1 закінчився ще 16.12.2009р. Крім цього, як зазначив позивач, він належним чином виконує умови договору, своєчасно сплачується орендну плату у відповідності до змінених нормативно-грошових оцінок землі, які приймалися Львівською міською радою.

Представник відповідача (скаржника) в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив задоволити в повному обсязі: скасувати рішення господарського суду Львівської області від 24.04.2017 року по справі № 914/416/17 та прийняти нове рішення про відмову в позові.

Представник позивача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу (б/н від 07.06.2017 року).

Розглянувши наявні в справі докази, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення з наступних підстав.

Позивач ТОВ Гал-Всесвіт являється власником будівлі автобусної станції №8, площею 260,2 кв.м., що знаходиться у м. Львові на пл. Двірцевій, 1. Вказане підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно №48805289 від 01.12.2015р. та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №48805696 від 01.12.2015р. Основним видом діяльності позивача являється допоміжне обслуговування наземного транспорту.

16.12.2004р. Львівською міською радою прийнято Ухвалу №2001 Про продаж ПП Гал-Всесвіт земельної ділянки на пл. Двірцевій, 1, відповідно до п.1 котрої міська рада ухвалила продати ПП Гал-Всесвіт (правонаступником котрого являється позивач) земельну ділянку на пл. Двірцевій, 1, загальною площею 0,0247 га. для обслуговування будівлі автобусної станції. Крім цього, відповідно до п.3 Ухвали міська рада ухвалила залишити земельну ділянку площею 0,2125 га., яка розташована в межах червоних ліній, в оренду терміном на 5 років.

24.07.2006р. між ПП Гал-Всесвіт (правонаступником котрого являється позивач) та Львівською міською радою укладено Договір оренди землі (надалі Договір), відповідно до котрого орендодавець (відповідач) на підставі діючого Положення Про оренду земельних ділянок у м. Львові та порядок встановлення розмірів орендної плати за земельні ділянки та ухвали Львівської міської ради №2001 від 16.12.2004р. передає, а орендар (позивач) приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться в м. Львів, пл. Двірцева, 1 для обслуговування будівлі автобусної станції. В оренду передається земельна ділянка, кадастровий №:01:004:0030 загальною площею 0,2125 га.

З Договору вбачається, що він зареєстрований у Львівській міській раді 24.07.2006р. за №3-486, про що в книзі записів реєстрації Договорів оренди землі 3-Г вчинено запис, а також зареєстрований у Львівському міському відділі Львівської регіональної філії Центру ДЗК, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.08.2006р. за №04:06:438:01894 кн.04-3.

Відповідно до п.5 та п.6 Договору земельна ділянка передається в оренду для обслуговування будівлі автобусної станції. Цільове призначення земельної ділянки (категорія земельної ділянки згідно ст.19 ЗК України) землі промисловості, транспорту, звязку; категорія земельної ділянки за функціональним призначенням землі транспорту, звязку.

З Договору вбачається, що його укладено на 5 років до 16 грудня 2009 року. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Як встановлено судом, 07.09.2009р. позивач направив відповідачу лист №10/09-2 в якому повідомив останнього про намір продовжити дію вищезгаданого договору оренди землі. Факт направлення відповідачу листа підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією та описом вкладання у цінний лист. Оригінали цих документів оглянуті судом в судовому засіданні.

Як зазначає позивач і вказане не спростоване представником відповідача будь-яких заперечень на лист позивача№10/09-2 від 07.09.2009р. відповідач не направляв.

Натомість, з матеріалів справи, зокрема платіжних доручень і листів Личаківської ОДПІ та Залізничної ОДПІ Головного Управління ДФС у Львівській області вбачається, що як до моменту направлення позивачем листа №10/09-2 від 07.09.2009р., так і після його направлення, позивачем своєчасно сплачувалася орендна плата за користування земельною ділянкою, яка приймалася відповідачем без застережень.

10.09.2014р. позивач направив відповідачу лист №05/09-1 разом із проектом Додаткової угоди до Договору оренди землі від 24.07.2006р. в якому просив поновити Договір оренди на новий строк, шляхом підписання додаткової угоди. Факт направлення відповідачу листа і додаткової угоди підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією та описом вкладання у цінний лист. Оригінали цих документів оглянуті судом в судовому засіданні.

Як зазначає позивач, і вказане не спростоване представником відповідача будь-яких заперечень на лист позивача №05/09-1від 10.09.2014р. відповідач не направляв.

10.01.2017р. позивачем повторно було направлено заяву про укладення Додаткової угоди до Договору оренди землі від 24.07.2006р. разом із проектом цієї угоди.

У відповідь на вказану заяву Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради направило лист №2400-510 від 25.01.2017р. в якому, зокрема, зазначило, що термін Договору оренди землі на пл. Двірцевій, 1 площею 0,2125 га. від 24.07.2006р. закінчився 16.12.2009р. Укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі на пл. Двірцевій, 1 здійснюється лише на підставі рішення (ухвали) ради. Орендна плата за земельну ділянку на пл. Двірцевій, 1 площею 0,2125 га. повинна встановлюватися з врахуванням ухвали міської ради від 26.07.2012р. №1675 та від 30.06.2016р. №631.

Згідно зі статтею 2 ЗУ Про оренду землі відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

За статтями 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або до вимог, що звичайно ставляться, а одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 13 ЗУ Про оренду землі договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За статтею 30 ЗУ Про оренду землі зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Частиною першою статті 777 Цивільного кодексу України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов'язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.

Так, положення ст. 33 ЗУ Про оренду землі (в редакції станом на грудень 2009 року) передбачали, що після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням.

Таким чином, аналіз чинних на 2009 рік положень статті 33 ЗУ Про оренду землі та положень Договору оренди землі від 24.07.2006р. свідчить про те, що за умови попередження не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору орендарем орендодавця про наміри продовження орендних земельних правовідносин, відсутності будь-яких заперечень у передбачений частиною 3 статті 33 ЗУ Про оренду землі строк з боку орендодавця, орендар має переважне право на поновлення оренди земельної ділянки. При цьому, зміст ст.33 Закону не свідчить про те, що для поновлення дії договору необхідною умовою є прийняття відповідного рішення орендодавцем. Достатньою умовою є відсутність будь-яких заперечень зі сторони орендодавця.

На підставі матеріалів справи судом встановлено, що позивачем належним чином виконувалися умови Договору оренди землі від 24.07.2006р. та своєчасно сплачувалася орендна плата за землю. 07.09.2009р., тобто більш як за 90 днів до моменту закінчення строку дії договору, позивач направив відповідачу лист №10/09-2 в якому повідомив останнього про намір продовжити дію вищезгаданого договору оренди землі. Разом з тим, зі сторони відповідача будь-яких письмових заперечень, щодо такого продовження не поступало та відповідачем весь час беззастережно приймалася орендна плата, яку сплачував позивач. А тому суд погоджується з доводами позивача, що після 16.12.2009р. спірний Договір оренди землі поновив свою дію до 16.12.2014р.

Частинами першою-п'ятою статті 33 ЗУ Про оренду землі (в редакції станом на 16.12.2014р.) передбачалося, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Для застосування частини першої статті 33 ЗУ Про оренду землі та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором, орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною шостою статті 33 Про оренду землі (в редакції станом на 16.12.2014р.) передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Тобто, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені частиною шостою статті 33 ЗУ Про оренду землі, необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором, відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди, сторони укладають додаткову угоду про поновлення договору оренди.

Відповідно до частини одинадцятої статті 33 ЗУ Про оренду землі відмова або наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди може бути оскаржено в суді.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу закріплено статтею 16 вказаного Кодексу.

Судом встановлено, що позивач у відповідності до вимог наведених норм права, з метою реалізації переважного права на подовження Договору оренди землі від 24.07.2006р. звернувся у встановлений ним строк (10.09.2014р.) до відповідача з пропозицією, щодо подовження договору, направивши проект додаткової угоди, продовжив використовувати земельну ділянку після закінчення строку дії договору, у відповідності до умов укладеного раніше договору. Натомість відповідач не надав доказів прийняття належним чином рішення про відмову у поновленні договору, від Львівської міської ради, як орендодавця не надійшло заперечень проти продовження використання земельної ділянки у встановлений місячний строк.

Суд відзначає, що укладення додаткової угоди про продовження договору оренди земельної ділянки за приписами частини шостої статті 33 ЗУ Про оренду землі здійснюється незалежно від наявності рішення органу місцевого самоврядування про таке продовження, що прямо передбачено нормою Закону, а тому доводи відповідача про необхідність такого рішення не заслуговують на увагу.

З приводу листа Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради№2400-510 від 25.01.2017р., то суд не вважає його належним доказом у справі, оскільки, по-перше, вказаний лист було направлено позивачу лише в січні 2017 року (при тому, що позивач вперше направив відповідну заяву про поновлення дії договору 10.09.2014р.), а по-друге, листування Управління земельних ресурсів з позивачем не замінює необхідності волевиявлення самої Львівської міської ради, як орендодавця у спірних правовідносинах у обумовлений спосіб щодо відмови у поновленні договору. Натомість відповідне письмове волевиявлення Львівської міської ради в матеріалах справи відсутнє.

Також суд вважає помилковими доводи відповідача про те, що зміна нормативної грошової оцінки землі під час дії договору оренди позбавляє орендаря можливості реалізації ним законодавчо передбаченого права на поновлення договору оренди на тих самих умовах, адже законодавство про оренду землі не містить таких застережень, а сторони договору про оренду землі не позбавлені права привести істотні умови договору у відповідності до затвердженої нормативної грошової оцінки у новій редакції.

Слід зазначити, що відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постановах №21-2246а16 від 14.03.2017р. та №21-274а14 від 02.12.2014р. з набранням чинності ПК річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 цього Кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати. При цьому виходячи із принципу пріоритетності норм ПК над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 ПК, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК.

Більше того, як вбачається з матеріалів справи, станом на момент її розгляду, позивач сплачує орендну плату, відповідно до нової нормативної грошової оцінки землі. І з листа Залізничної ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області №1761/10/13-03-12-04/70 від 24.04.2017р. вбачається, що згідно поданої звітності, проведених нарахувань та відомостей про сплату за даними інтегрованої картки платника ТОВ Гал-Всесвіт по орендній платі за землю за фактичне користування земельною ділянкою по вул. Двірцевій, 1 площею 2125 кв.м. заборгованість станом на 24.04.2017р. відсутня.

З огляду на викладені обставини справи, беручи до уваги те, що позивач являється власником будівлі автобусної станції у м. Львові на пл. Двірцевій, 1, спірна земельна ділянка передавалася йому для обслуговування вказаної будівлі, позивачем своєчасно сплачується орендна плата за землю, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та наявності правових підстав для визнання Договору оренди землі від 24.07.2006р. поновленим до 16.12.2019р. та визнання укладеною Додаткової угоди про його поновлення в редакції, наданій позивачем.

З приводу тверджень відповідача про пропуск позивачем позовної давності, то вони не заслуговують на увагу, оскільки про факт порушення своїх прав, а саме про наявність підстав для підписання Додаткової угоди про поновлення договору і про безпідставне зволікання відповідача із таким підписанням, позивач довідався через місяць після закінчення строку дії Договору, а саме 16.01.2015р. Враховуючи те, що позовна заява була подана до суду 01.03.2017р., позивачем не було пропущено трьохрічний строк позовної давності.

Відповідно до ст.ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд, вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте, з урахуванням всіх обставин справи та з дотриманням норм чинного законодавства, а тому підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Львівської області від 24.04.2017 року в справі №914/416/17 залишити без змін.

2. Апеляційну скаргу Львівської міської ради залишити без задоволення.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи направити на адресу місцевого господарського суду.

Повний текст постанови виготовлений 07.07.2017 р.

Головуючий -суддя Малех І. Б.

Суддя Бойко С.М.

Суддя Кордюк Г.Т.