ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2017 р. Справа № 917/368/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Лакіза В.В., суддя Шутенко І.А.,

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, Полтавська область, м.Кременчук, (вх.№1928 П/2) на рішення господарського суду Полтавської області від 16.05.2017р. у справі №917/368/17

за позовом: Фізичної особи- підприємця ОСОБА_1, Полтавська область, м. Кременчук,

до відповідача: Кременчуцької міської ради Полтавської області, Полтавська область, м. Кременчук,

про визнання недійсним рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 16.05.2017р. у справі №917/368/17 (суддя Бунякіна Г.І.) відмовлено в задоволенні позовних вимог Фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 до Кременчуцької міської ради Полтавської області про визнання недійсним підпункту 18.2.4 рішення VІІІ сесії Кременчуцької міської ради Полтавської області VІІ скликання від 31.05.2016р. "Про надання, вилучення та оформлення земельних ділянок в оренду та відмову в наданні в оренду земельної ділянки в м. Кременчуці", а саме:

"18.2.4. В місячний термін після державної реєстрації права оренди земельної ділянки:

- нарахувати та сплатити орендну плату за фактичне використання земельної ділянки площею 2 751 кв. м за період з 04.08.2015р. - дня набуття права власності на об'єкт нерухомого майна до дня прийняття цього рішення;

- нарахувати та сплатити орендну плату за фактичне користування земельної ділянки площею 2 751 кв. м в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі за період з дня прийняття цього рішення до дня державної реєстрації права оренди земельної ділянки".

Відповідні висновки суду мотивовані тим, що позивачем не доведено належними на допустимим доказами у розумінні статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу наявності порушення прав та охоронюваних законом інтересів внаслідок прийняття Кременчуцькою міською радою оспорюваного підпункту рішення VІІІ сесії Кременчуцької міської ради Полтавської області VІІ скликання від 31.05.2016р. "Про надання, вилучення та оформлення земельних ділянок в оренду та відмову в наданні в оренду земельної ділянки в м. Кременчуці".

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 з рішенням суду першої інстанції не погодилась та звернулась до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 16.05.2017р. у справі №917/368/17 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення всупереч приписам господарського процесуального законодавства не було повно, всебічно та об'єктивно досліджено усіх обставин справи, що призвело до передчасного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Зокрема, апелянт наголошує на тому, що оскаржуваний підпункт Рішення було прийнято Кременчуцькою міською радою поза межами повноважень та всупереч приписам чинного законодавства, що свідчить про його незаконність та протиправність, наслідком чого є порушення прав та охоронюваних законом інтересів апелянта у вигляді безпідставного покладення на нього обов'язку зі сплати грошових коштів у вигляді орендної плати (за період неохоплений договором оренди землі, який на даний час є неукладеним). Отже, на думку апелянта, вищевказані обставини є безумовною підставою для скасування оскаржуваного рішення та відповідно задоволення позовних вимог.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 19.06.2017р. прийнято апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 17.07.2017р.

07.07.2017р. відповідачем подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№7137), в якому заперечує проти вимог апеляційної скарги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, вважає рішення господарського суду Полтавської області від 16.05.2017р. у справі №917/368/17 цілком обґрунтованим та законним та просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Також, відповідач зазначає, що підставою для прийняття оскаржуваного пункту рішення VІІІ сесії Кременчуцької міської ради Полтавської області VІІ скликання від 31.05.2016 р. "Про надання, вилучення та оформлення земельних ділянок в оренду та відмову в наданні в оренду земельної ділянки в м. Кременчуці" щодо нарахування та сплати орендної плати за фактичне використання земельної ділянки площею 2751 кв.м. за період з 04.08.2015р. - дня набуття права власності на об'єкт нерухомого майна до дня прийняття цього рішення, а також, нарахування та сплати орендну плату за фактичне використання земельної ділянки площею 2751 кв.м. у розмірі 3% від грошової оцінки землі за період з дня прийняття цього рішення до дня державної реєстрації права оренди земельної ділянки, є, той факт, що позивачем не сплачувалась орендна плата за використання земельної ділянки, яка перебуває у комунальній власності, без укладення договору оренди з 04.08.2015р., внаслідок чого Кременчуцька міська рада Полтавської області була позбавлена можливості отримати дохід у такому розмірі від здачі спірної земельної ділянки в оренду саме позивачу, чим Кременчуцькій міській раді Полтавської області завдано шкоду у виді неодержаної орендної плати за землю, крім того, відповідач зазначає про те, що відновлення порушених прав ради за таких обставин і в такий спосіб не створює для апелянта будь-яких необґрунтованих, додаткових або негативних наслідків, оскільки оспорюваний пункт рішення містить вимогу, щодо нарахування та сплати відповідних грошових коштів, які останній мав би сплатити за звичайних умов як і фактичний добросовісний землекористувач.

13.07.2017р. апелянтом подано до апеляційного господарського суду заяву про розгляд справи без участі його представника (вх.№7365).

У зв'язку з відпусткою судді Бородіної Л.І., автоматизованою системою документообігу суду 14.07.2017р. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Плахова О.В., судді Лакізи В.В., судді Шутенко І.А.

У судове засідання Харківського апеляційного господарського суду 17.07.2017р. представники сторін не з'явились, про причини неявки не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать повернуті повідомлення про вручення поштових відправлень (т.1 а.с.146,154).

Судова колегія зазначає, що апеляційним господарським судом було виконано процесуальний обов'язок щодо належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, про що також свідчить штамп на зворотній сторінці ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 19.06.2017р. про відправлення її копій сторонам, що є доказом належного повідомлення учасників процесу про час та місце розгляду апеляційної скарги у відповідності до пункту 2.6.15 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації № 28 від 20.02.2013р.

Відповідно до пункту 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду апеляційної скарги, зважаючи на належне повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, а також, що явка представників сторін у судове засідання не була визнана обов'язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням ХХХІІ сесії Кременчуцької міської ради VI скликання від 16.03.2006р. "Про передачу Підприємству споживчої кооперації "Коопзатготпром" Кременчуцької райдержспоживспілки в оренду до 01.04.2011р. земельної ділянки для експлуатації і обслуговування бойні по АДРЕСА_2» було передано Підприємству споживчої кооперації "Коопзатготпром" Кременчуцької райдержспоживспілки в оренду до 01.04.2011р. земельну ділянку загальною площею 4359кв.м. за рахунок земель, не наданих у власність та користування в межах населених пунктів ,для експлуатації і обслуговування бойні по АДРЕСА_2 з платою за землю в розмірі 1,5% від грошової оцінки землі щорічно . /1.10.5. Землі підприємств іншої промисловості/ (пункт 2 Рішення).

Пунктами 3 та 4 вказаного Рішення вирішено запропонувати міському управлінню земельних ресурсів забезпечити підготовку договору оренди землі Підприємству споживчої кооперації "Коопзатготпром" Кременчуцької райдержспоживспілки, згідно з чинним законодавством та зобов'язано замовника -ПСК "Коопзатготпром" Кременчуцької райдержспоживспілки протягом двох місяців з дня прийнятті цього рішення, отримати в Кременчуцькому районі Полтавської регіональної філії Державного підприємства "Центр земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" договір оренди землі.

На виконання вказаного рішення, 25.04.2006р. між Кременчуцькою міською радою (надалі - орендодавець) та Підприємством споживчої кооперації "Коопзатготпром" Кременчуцької райдержспоживспілки (КОД ЄДРПОУ 0185233) (надалі - орендар) було укладено договір оренди землі (надалі - договір №1) (т.1 а.с. 55-57), відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення кадастровий номер НОМЕР_2, для експлуатації та обслуговування бойні по АДРЕСА_2 (1.10.5. Землі підприємств іншої промисловості) (пункт 1 договору).

Відповідно до пункту 2 договору, в оренду передається земельна ділянка несільськогосподарського призначення площею 4359кв.м.

На виконання умов договору, 17.05.2006р. між сторонами договору №1 було складено акт приймання-передачі земельної ділянки (т.1 а.с.58).

В подальшому, 04.08.2015р. між Полтавською Обласною спілкою споживчих товариств (КОД ) (надалі - продавець) та ОСОБА_1 (надалі - покупець) було укладеного договір купівлі -продажу комплексу будівель (надалі - покупець) (т.1 а.с.30-31),відповідно до умов якого, Продавець продав, а покупець викупив наступне нерухоме майно ( з усіма його приналежностями, в тому числі інженерними мережами і комунікаціями), іменоване надалі "об'єкт нерухомості", а саме: комплекс будівель, що знаходиться за адресою:.АДРЕСА_2, що в цілому складається із: будівлі скотозабійного пункту літ.А., А1, площею 249,4 кв.м, будівлі побутових-приміщень літ.Б, площею 39,1 кв.м, розташованих на земельній ділянці, комунальної власності загальною площею 4359 кв.м, кадастровий номер НОМЕР_2. Об'єкт нерухомості зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером: 04 (пункт 1.1. договору)

Об'єкт нерухомості належить продавцю на підставі договору купівлі -продажу /ВРО №963867/ посвідченого 23.12.2011р. приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_2 за р.№1780 (пункт 2.2. договору №2).

Відповідно до пункту 3.1. договору №2, право власності на об'єкт нерухомості, зазначений в пункті 1 цього договору, виникає у покупця з моменту державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомості у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Наявним в матеріалах справи витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 04.08.2015р. №4169564 підтверджується проведення державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомості (т.1 а.с.32).

23.12.2015р. рішенням ІІ сесії Кременчуцької міської ради VIІ скликання прийнято рішення "Про надання дозволу на розроблення технічних документів із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості ) юридичним та фізичним особам в м.Кременчуці", пунктом 1.10. якого вирішено надати Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) на земельну ділянку площею 2751кв.м., для експлуатації та обслуговування комплексу будівель за адресою АДРЕСА_2 (т.1 а.с.63).

Як вбачається з матеріалів справи, у 2016році Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 було виготовлено технічну документацію №124-ТО із землеустрою щодо встановлення (відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для експлуатації та обслуговування комплексу будівель за адресою АДРЕСА_2, загальна площа земельної ділянки - 2751кв.м., кадастровий номер НОМЕР_3 (т.1 а.с.74-80).

Відповідно до пояснювальної записки до даного технічного паспорту зміна кадастрового номеру земельної ділянки вчинена внаслідок того, що в процесі вивчення матеріалів попередніх років було встановлено, що земельна ділянка площею 4 356 кв.м. (кадастровий НОМЕР_2) була передана в оренду Підприємства споживчої кооперації "Коопзаготпром" Кременчуцької райдержспоживспілки для експлуатації та обслуговування бойні по АДРЕСА_2, що підтверджується договором оренди землі, який зареєстрований в Кременчуцькому районному відділ Полтавської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах про у Державному реєстрі земель вчинено запис 15.05.2006р. за №00".

Згідно архівних матеріалів було виявлено, що частина земельної ділянки площею 246 кв.м. вилучена із земельної ділянки Підприємства споживчої кооперації "Коопзатготпром" Кременчуцької райдержспоживспілки кадастровий НОМЕР_2 на користь ФОП ОСОБА_3

Частина земельної ділянки площею 261кв.м., яка передавалась в оренду вищезазначеному Підприємству споживчої кооперації "Коопзатготпром" Кременчуцької райдержспоживспілки, фактично використовується ФОП ОСОБА_4 для експлуатації та обслуговування автомобільної станції технічного обслуговування, та відповідно до листа від 25.09.2015р. ОСОБА_4 гарантує оформити земельну ділянку площею 261кв.м. по АДРЕСА_2 в м.Кременчуці, яка фактично ним використовується для експлуатації та обслуговування автомобільної станції технічного обслуговування. На земельній ділянці розташований комплекс будівель, право власності на який підтверджується: договором купівлі-продажу комплексу будівель посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстровано в реєстрі за №2422 від 04.08.2015р.; витягом з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 04.08.2015р. (індексний №41693564) (т.1 а.с.52).

На підставі розпорядження Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 18.02.2016р. №58-Р "Про перейменування вулиць, провулків, тупиків, проїздів, парків та скверів міста Кременчука", на виконання Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки", враховуючи постанову комісії з питань найменування об'єктів міського підпорядкування, увічнення пам'яті видатних діячів і подій, встановлення пам'ятних знаків у м. Кременчуці від 04.02.2016, керуючись підпунктами 7, 20 пункту 4 стати 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", було перейменовано вулицю на якій знаходиться спірна земельна ділянка АДРЕСА_2 на АДРЕСА_2 (т.1 а.с.33-35).

Відповідно до наявного в матеріалах справи витягу з рішенням VІІ сесії Кременчуцької міської ради VIІ скликання від 31.06.2016р. "Про надання, вилучення та оформлення земельних ділянок в оренду та відмову в наданні в оренду земельної ділянки в м. Кременчуці", за результатами розгляду заяв фізичних та юридичних осіб, проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та технічної документації із землеустрою, відповідно до статей 12, 79-1, 116, 122, 123, 124, 134 та пункту 1 Перехідних положень Земельного кодексу України, статей 5, 7, 31 Закону України "Про оренду землі", статей 25, 50, 55, 56 Закону України "Про землеустрій", статей 269-271, 286-289 Податкового кодексу України, рішення міської ради від 21.04.2011р. "Про внесення змін до рішення міської ради від 23.-9.2008р. "Про орендну плату за землю в м. Кременчуці", керуючись статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Кременчуцька міська рада було вирішено, зокрема:

- Затвердити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для експлуатації та обслуговування комплексу будівель по АДРЕСА_2.

Передати фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), за умови виконання пункту 18.2 цього рішення, в оренду строком на п'ятнадцять років земельну ділянку площею 2751 кв.м (кадастровий НОМЕР_4) для експлуатації та обслуговування комплексу будівель (код КВЦПЗ ] 12.04) по АДРЕСА_2.

Встановлено плату за землю в розмірі 3% від грошової оцінки землі щорічно.

Документ, що посвідчує право користування земельною ділянкою, за бажанням землекористувача може бути посвідчений нотаріально (пункт 18 Рішення)

Зобов'язано фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 :

Виконувати обов'язки землекористувача відповідно до ст. 96 Земельного кодексу України.

В шестимісячний термін:

- замовити документ, що посвідчує право користування земельною ділянкою;

- зареєструвати право оренди земельної ділянки в установленому законом порядку.

В п'ятиденний строк після державної реєстрації права оренди земельної ділянки надати копію договору оренди землі з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна до Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області та копію довідки до Кременчуцької міської ради Полтавської області (підпункти 18.2.1-18.2.3 пункту 18.2.).

Окрім іншого, підпунктом 18.2.4. пункту 18.2 Рішення було зобов'язано фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 в місячний термін після державної реєстрації права оренди земельної ділянки:

- нарахувати та сплатити орендну плату за фактичне використання земельної ділянки площею 2 751 кв. м за період з 04.08.2015р. - дня набуття права власності на об'єкт нерухомого майна до дня прийняття цього рішення;

- нарахувати та сплатити орендну плату за фактичне користування земельної ділянки площею 2 751 кв. м в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі за період з дня прийняття цього рішення до дня державної реєстрації права оренди земельної ділянки" .

Не погодившись з пунктом 18.2.4. пункту 18.2 вищезазначеного Рішення, та вважаючи його таким, що суперечить приписам чинного законодавства, Фізична особа- підприємець ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Полтавської області з позовною заявою (т.1 а.с.2-20) (з урахуванням уточнень до позовної заяви від 15.05.2017р. (т.1 а.с. 77-84) до Кременчуцької міської ради про визнання недійсним та скасування вказаного підпункту.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що оскаржуваний підпункт Рішення було прийнято Кременчуцькою міською радою поза межами повноважень та всупереч приписам чинного законодавства, що свідчить про його незаконність та протиправність, наслідком чого є порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача у вигляді безпідставного покладення на неї обов'язку зі сплати грошових коштів у вигляді орендної плати (за період неохоплений договором оренди землі, який на даний час є неукладеним), що є безумовною підставою для визнання зазначеного підпункту рішення недійсним у відповідності до частини 1 статті 21 Цивільного кодексу України та пункту "г" частини 3 статті 152 Земельного кодексу України.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 16.05.2017р. у даній справі в позові відмовлено (т.1 а.с.124-129).

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, колегія суддів вважає передчасним висновок місцевого господарського суду щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, враховуючи наступне.

Предметом розгляду у даній справ є вимога позивача про визнання недійсним підпункту 18.2.4. пункту 18.2 рішення VІІ сесії Кременчуцької міської ради VIІ скликання від 31.06.2016р. "Про надання, вилучення та оформлення земельних ділянок в оренду та відмову в наданні в оренду земельної ділянки в м. Кременчуці", яким було зобов'язано фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 в місячний термін після державної реєстрації права оренди земельної ділянки:

- нарахувати та сплатити орендну плату за фактичне використання земельної ділянки площею 2 751 кв. м за період з 04.08.2015р. - дня набуття права власності на об'єкт нерухомого майна до дня прийняття цього рішення;

- нарахувати та сплатити орендну плату за фактичне користування земельної ділянки площею 2 751 кв. м в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі за період з дня прийняття цього рішення до дня державної реєстрації права оренди земельної ділянки" .

Так, частиною 2 статі 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатом аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

У відповідності до частини 1 статті 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначені частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому; статтею 123 Земельного кодексу (частина 3 статті 124 Земельного кодексу України).

Отже, як було зазначено вище, відповідно до пункту 18 рішенням VІІ сесії Кременчуцької міської ради VIІ скликання "Про надання, вилучення та оформлення земельних ділянок в оренду та відмову в наданні в оренду земельної ділянки в м. Кременчуці" від 31.06.2016р., було передано фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), за умови виконання пункту 18.2 цього рішення, в оренду строком на п'ятнадцять років земельну ділянку площею 2751 кв.м (кадастровий НОМЕР_4) для експлуатації та обслуговування комплексу будівель (код КВЦПЗ ] 12.04) по АДРЕСА_2.

Окрім іншого, абзацом першим підпункту 18.2.4. пункту 18.2 зазначеного Рішення було зобов'язано фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 в місячний термін після державної реєстрації права оренди земельної ділянки:

- нарахувати та сплатити орендну плату за фактичне використання земельної ділянки площею 2 751 кв. м за період з 04.08.2015р. - дня набуття права власності на об'єкт нерухомого майна до дня прийняття цього рішення.

Колегія суддів зазначає, що зазначене формулювання "орендна плату за фактичне використання земельної ділянки" у розумінні приписів статей 22, 152, 153 Земельного кодексу України, а також Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993р. №284, фактично є збитками за користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів, а отже, на думку колегії суддів зазначений абзац рішення є таким, що суперечить приписам чинного законодавства, враховуючи наступне.

Відповідно до частини першої 1 статті 22 Цивільного кодексу України, особа якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Частиною другою статті 22 Цивільного кодексу України визначено, що збитками є:

- втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

- доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Упущеною вигодою за змістом статті 22 Цивільного кодексу України, частини 2 статті 224 та статі 225 Господарського кодексу України вважаються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене, а друга сторона додержувалася правил здійснення господарської діяльності.

Відшкодування збитків (упущеної вигоди) є видом цивільно-правової відповідальності. Підстави для настання цивільно-правової відповідальності за порушення земельного законодавства встановлено, зокрема, Земельним кодексом України.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Отже, відповідальність за завдану шкоду настає лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: - шкоду; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину.

Для застосування такого заходу відповідальності як відшкодування шкоди слід встановити як наявність у діях винної особи усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки), так і ступінь вини у розумінні статті 1193 Цивільного кодексу України. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Як вбачається з матеріалі справи, а саме оскаржуваного підпункту рішення, відзиву на позовну заяву та апеляційну скаргу, відповідач фактично вказує на наявність збитків, заподіяних позивачем територіальній громаді міста Кременчука за користування земельною ділянкою площею 2751 кв.м без договору оренди землі за період з 04.08.2015р. - до дня прийняття даного рішення.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що за приписами статті 11 Цивільного кодексу України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є завдання майнової (матеріальної) і шкоди іншій особі.

Основною формою компенсації заподіяної шкоди потерпілій особі є відшкодування збитків.

З аналізу вищевказаних правових норм випливає, що відшкодування збитків - це форма компенсації заподіяної шкоди, а підставою виникнення цивільних прав та обов'язків у сторін (кредитора та боржника) є факт вчинення дій боржником, якими кредитору було завдано майнову (матеріальну) шкоду.

Власники землі та землекористувачі мають право на захист своїх прав шляхом стягнення збитків з особи, яка вчинила неправомірні дії (бездіяльність) щодо відповідних земельних ділянок за процедурою, визначеною Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам (надалі - Порядок відшкодування збитків), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993р. №284 .

Відповідно до пункту 1 Порядку відшкодування збитків, власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії (пункт 2 Порядку відшкодування збитків).

У пункті 3 Порядку відшкодування збитків зазначено, що відшкодуванню підлягають, зокрема, інші збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. Неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

Як вбачається зі змісту рішення VІІ сесії Кременчуцької міської ради VIІ скликання "Про надання, вилучення та оформлення земельних ділянок в оренду та відмову в наданні в оренду земельної ділянки в м. Кременчуці" від 31.06.2016р., позивачу було надано в оренду строком на п'ятнадцять років земельну ділянку площею 2751 кв.м (кадастровий НОМЕР_4) для експлуатації та обслуговування комплексу будівель (код КВЦПЗ ] 12.04) по АДРЕСА_2, та одночасно, в оскаржуваному пункті рішення фактично зазначено про стягнення збитків, заподіяних територіальній громаді міста Кременчука за користування земельною ділянкою площею 2751 кв.м без договору оренди.

Судова колегія зазначає, що будь-яких документів, які б свідчили про наявність правових підстав для винесення зазначеного підпункту рішення, актів комісії, які б підтверджували наявність збитків, матеріали справи не містять, відповідачем зазначених документів ані до суду першої інстанції ані до апеляційного господарського суду надано не було.

Однак господарським судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення зазначених обставин досліджено не було.

Отже, у відповідності до приписів статі 16 Цивільного кодексу України, відшкодування збитків може бути здійснено боржником кредитору або у добровільному порядку або в судовому порядку, але, в будь-якому випадку відшкодування збитків не може бути здійснено шляхом зобов'язання міською радою, як кредитором, особи - боржника відшкодувати такі збитки рішенням міської ради, як це здійснено в даному випадку.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що відповідач не позбавлений у встановленому процесуальним законодавством порядку звернутись до місцевого господарського суду в окремому позовному провадженні з відповідним позовом про стягнення збитків за користування спірною земельною ділянкою без правовстановлюючих документів за період з 04.08.2015р. - до дня прийняття даного Рішення.

Колегія суддів також не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності абзацу другого підпункту 18.2.4. пункту 18.2 вищезазначеного Рішення, яким було зобов'язано фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 в місячний термін після державної реєстрації права оренди земельної ділянки, нарахувати та сплатити орендну плату за фактичне користування земельної ділянки площею 2 751 кв. м в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі за період з дня прийняття цього рішення до дня державної реєстрації права оренди земельної ділянки, враховуючи наступне.

Так, підстави набуття прав на землю визначені розділом IV Земельного кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Частиною 4 статті 122 Земельного кодексу України встановлено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно з частиною 2 статті 126 Земельного кодексу України, право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється (стаття 125 Земельного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 93 Земельного кодексу України та статті 1 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 2 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно із статтями 13 та 30 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Крім того, відповідно до роз'яснень викладених у пункті 1.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" від 17.05.2012р. № 6, системний аналіз норм законодавства України дає підстави для висновку про те, що орендна плата за земельну ділянку, яка перебуває в державній або в комунальній власності, має подвійну правову природу, оскільки, з одного боку, є передбаченим договором оренди землі платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (частина перша статті 21 Закону України "Про оренду землі", підпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, далі - ПК України), з іншого - є однією з форм плати за землю як загальнодержавного податку нарівні із земельним податком (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України). Разом з тим підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є саме договір оренди такої земельної ділянки (частина друга статті 21 Закону України "Про оренду землі", пункт 288.1 статті 288 ПК України).

З аналізу вказаних правових норм випливає, що законодавцем встановлено певну сукупність послідовних дій, внаслідок яких, в особи, яка набуває статусу орендаря, виникає обов'язок зокрема щодо сплати орендної плати за користування земельною ділянкою.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, та не заперечується сторонами, на даний час договір оренди земельної ділянки площею 2751 кв.м (кадастровий НОМЕР_4), що розташована за адресою: АДРЕСА_2, між Кременчуцькою міською радою Полтавської області (відповідачем у даній справі) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (позивачем у даній справі) не укладено, та відповідно не зареєстровано у встановленому законодавством порядку.

Враховуючи вищевикладене, що договір оренди землі на даний час не укладено, та відповідно право оренди земельної ділянки не зареєстровано, колегія суддів приходить до висновку про відсутність у позивача обов'язку щодо сплати саме орендної плати за вищевказану земельну ділянку за період неохоплений договором оренди землі, який буде укладено в майбутньому.

Однак господарським судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення зазначених обставин досліджено не було.

Частиною 1 статті 21 Цивільного кодексу України встановлено, що суд визнає незаконними та скасовую правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує права або інтереси.

Згідно пункту 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

Враховуючи вищевикладене, що матеріали справи не містять будь-яких документів, зокрема актів комісії, які б підтверджували наявність збитків за користування земельною ділянкою за період з 04.08.2015р. - дня набуття права власності на об'єкт нерухомого майна до дня прийняття оскаржуваного рішення, відповідачем зазначених документів ані до суду першої інстанції ані до апеляційного господарського суду надано не було; договір оренди земельної ділянки площею 2751 кв.м (кадастровий НОМЕР_4), що розташована за адресою: АДРЕСА_2, між Кременчуцькою міською радою Полтавської області (відповідачем у даній справі) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (позивачем у даній справі) на даний час не укладено, та відповідно не зареєстровано у встановленому законодавством порядку, колегія суддів приходить до висновку, що у Кременчуцької міської ради були відсутні правові підстави для прийняття підпункту 18.2.4. пункту 18.2 рішенням VІІ сесії Кременчуцької міської ради VIІ скликання "Про надання, вилучення та оформлення земельних ділянок в оренду та відмову в наданні в оренду земельної ділянки в м. Кременчуці" від 31.06.2016р. в частині зобов'язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в місячний термін після державної реєстрації права оренди земельної ділянки: - нарахувати та сплатити орендну плату за фактичне використання земельної ділянки площею 2 751 кв. м за період з 04.08.2015р. - дня набуття права власності на об'єкт нерухомого майна до дня прийняття цього рішення; нарахувати та сплатити орендну плату за фактичне користування земельної ділянки площею 2 751 кв. м в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі за період з дня прийняття цього рішення до дня державної реєстрації права оренди земельної ділянки та відповідно вважає обґрунтованими і правомірними позовні вимоги щодо визнання недійсним підпункту 18.2.4. пункту 18.2 рішенням VІІ сесії Кременчуцької міської ради VIІ скликання "Про надання, вилучення та оформлення земельних ділянок в оренду та відмову в наданні в оренду земельної ділянки в м. Кременчуці" від 31.06.2016р.

Оскільки місцевий господарський суд не забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження усіх фактичних обставин, враховуючи, що апеляційний господарський суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Полтавської області від 16.05.2017р. у справі №917/368/17 підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд апеляційної інстанції керується положеннями статті 49 Господарського процесуального кодексу України та покладає судові витрати за подання позовної заяви та апеляційної скарги на відповідача, з вини якого спір доведено до суду.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, п. 2 ч. 1 ст. 103, п. 3 ч. 1 ст. 104, ст. 105, Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення господарського суду Полтавської області від 16.05.2017р. у справі №917/368/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним підпункт 18.2.4 пункту 18.2 рішення VІІІ сесії Кременчуцької міської ради Полтавської області VІІ скликання від 31.05.2016р. "Про надання, вилучення та оформлення земельних ділянок в оренду та відмову в наданні в оренду земельної ділянки в м. Кременчуці", а саме:

"18.2.4. В місячний термін після державної реєстрації права оренди земельної ділянки:

- нарахувати та сплатити орендну плату за фактичне використання земельної ділянки площею 2 751 кв. м за період з 04.08.2015р. - дня набуття права власності на об'єкт нерухомого майна до дня прийняття цього рішення;

- нарахувати та сплатити орендну плату за фактичне користування земельної ділянки площею 2 751 кв. м в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі за період з дня прийняття цього рішення до дня державної реєстрації права оренди земельної ділянки".

Стягнути з Кременчуцької міської ради Полтавської області (39600, Полтавська область, м. Кременчук, площа Перемоги, буд.2, ) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (39600, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1 600,00грн. та судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 760,00грн.

Доручити господарському суду Полтавської області видати відповідні судові накази.

Повний текст постанови складено 17 "липня" 2017р.

Головуючий суддя Плахов О.В.

Суддя Лакіза В.В.

Суддя Шутенко І.А.