РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2017Справа №910/8203/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Екосистеми України"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 5000 грн. 00 коп.

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: Бившев С.В. - представник за довіреністю №101 від 16.06.2017;

від відповідача: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

22.05.2017 до Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Екосистеми України" з вимогами до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 5000 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов'язання з поставки товару вартістю 5000,00 грн., обсяг якого визначений рахунком-фактурою №1 від 15.03.2016, внаслідок чого позивач просить суд стягнути з відповідача суму сплаченої ним вартості товару у розмірі 5000,00 грн. з огляду на невиконання відповідачем обов'язку з поставки товару.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.05.2017 порушено провадження у справі № 910/8203/17 та справу призначено до розгляду на 09.06.2017.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 09.06.2017 розгляд справи відкладено на 30.06.2017.

У судове засідання 30.06.2017 з'явився представник позивача, який підтримав позов та подав додаткові документи.

Представник відповідача у судове засідання 30.06.2017 не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, про причини неявки у судове засідання суд не повідомив, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином за адресою відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується поштовим поверненням №229 з причиною повернення: адреса не розшукана.

Відповідно до абзацу 3 пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Письмових заяв, повідомлень суду щодо поважності причин відсутності відповідача в судовому засіданні 30.06.2017 до суду не надходило.

Приписами ст. 77 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік обставин, за яких суд відкладає розгляд справи. Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 названої статті, у разі нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу та, відповідно до п. 2 ч. 1 названої статті, у разі неподання витребуваних доказів. Однак стаття 77 Господарського процесуального кодексу України встановлює не обов'язок суду відкласти розгляд справи, а визначає лише право суду при наявності зазначених випадків.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в судовому засіданні 30.06.2017 за відсутності представника відповідача, та з урахуванням процесуальних строків розгляду справи відповідно до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору.

При цьому, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними матеріалами.

У судовому засіданні 30.06.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (відповідач) було виставлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Екосистеми України» (позивач) рахунок на оплату №1 від 15.03.2016 (відбійний молоток Девольт) на суму 5000,00 грн. (копія рахунку-фактури долучена до позову).

Судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Екосистеми України» (позивач) було перераховано на рахунок Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (відповідач) грошові кошти у розмірі 5000,00 грн. з призначенням платежу: сплата за відбійний молоток згідно з рахунком-фактурою №01 від 15.03.2016, що підтверджується платіжним дорученням №245 від 16.03.2017, оригінал якого поданий позивачем 30.06.2017.

Судом встановлено, що 27.01.2017 позивач звернувся до відповідача з претензією про повернення коштів у розмірі 5000,00 грн. у зв'язку з невиконанням обов'язку з поставки відбійного молотка Девольт у період з 16.03.2016 по 03.06.2016, з огляду на що позивач вимагав негайного повернення коштів у розмірі 5000,00 грн. за непоставлений товар (оригінал претензії та докази направлення відповідачеві долучені до позову).

У претензії позивач зазначає про те, що обов'язок з поставки відповідачем відбійного молотка Девольт повинен був бути виконаний у період з 16.03.2016 по 03.06.2016. Так, ухвалами Господарського суду міста Києва від 25.05.2017 та від 09.06.2017 було зобов'язано позивача надати суду письмові пояснення щодо строку, протягом якого відповідач повинен був виконати свій обов'язок з поставки товару та докази звернення до відповідача із вимогою поставити товар (відбійний молоток).

Відповідно до поданих позивачем 30.06.2017 пояснень, відповідач обіцяв поставити товар в термін 1 доба з моменту отримання коштів на свій розрахунковий рахунок, однак всі телефонні розмови та вимоги позивача щодо поставки товару залишились без задоволення.

За змістом ст. 181 Господарського кодексу України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Дослідивши обставини щодо правової природи правовідносин, що виникли між сторонами з приводу виставлення відповідачем позивачеві рахунку на оплату №1 від 15.03.2016 та його оплати позивачем, суд дійшов висновку про укладення сторонами у спрощений спосіб (шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень) договору поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

При цьому, як вбачається з рахунку на оплату №1 від 15.03.2016, сторонами погоджено істотні умови договору поставки, зокрема, умов про предмет та ціну, що в силу ст. 638 Цивільного кодексу України свідчить про те, що такий договір є укладеним (у спрощений спосіб).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає про невиконання відповідачем зобов'язання з поставки товару вартістю 5000,00 грн., обсяг якого визначений рахунком-фактурою №1 від 15.03.2016, внаслідок чого позивач просить суд стягнути з відповідача суму сплаченої ним вартості товару у розмірі 5000,00 грн. з огляду на невиконання відповідачем обов'язку з поставки товару.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (відповідач) було виставлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Екосистеми України» (позивач) рахунок на оплату №1 від 15.03.2016 (відбійний молоток Девольт) на суму 5000,00 грн. (копія рахунку-фактури долучена до позову).

Як встановлено судом, Товариством з обмеженою відповідальністю «Екосистеми України» (позивач) було перераховано на рахунок Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (відповідач) грошові кошти у розмірі 5000,00 грн. з призначенням платежу: сплата за відбійний молоток згідно з рахунком-фактурою №01 від 15.03.2016, що підтверджується платіжним дорученням №245 від 16.03.2017, оригінал якого поданий позивачем 30.06.2017.

Відтак, суд зазначає, що виставлений відповідачем рахунок на оплату був в повному обсязі оплачений позивачем, що, з огляду на висновки суду щодо виникнення між сторонами правовідносин з поставки вказаного в рахунку товару, свідчить про виникнення у відповідача обов'язку з поставки такого товару.

Будь-яких доказів здійснення відповідачем поставки товару за оплаченим позивачем рахуном на оплату №1 від 15.03.2016 (товар - відбійний молоток Девольт) на суму 5000,00 грн. сторонами надано не було.

Так, як встановлено судом, 27.01.2017 позивач звернувся до відповідача з претензією про повернення коштів у розмірі 5000,00 грн. у зв'язку з невиконанням обов'язку з поставки відбійного молотка Девольт у період з 16.03.2016 по 03.06.2016, з огляду на що позивач вимагав негайного повернення коштів у розмірі 5000,00 грн. за непоставлений товар (оригінал претензії та докази направлення відповідачеві долучені до позову).

Відповідно до поданих позивачем 30.06.2017 пояснень, відповідач обіцяв поставити товар в термін 1 доба з моменту отримання коштів на свій розрахунковий рахунок, однак всі телефонні розмови та вимоги позивача щодо поставки товару залишились без задоволення.

За змістом ст. 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару (ст. 664 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно з ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно з ч. 3 ст. 651 Цивільного кодексу України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ч. 2 ст. 653 Цивільного кодексу України, у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Виходячи із змісту вищевикладених норм, покупець має право на односторонню відмову від договору купівлі-продажу, зокрема, у випадку здійснення покупцем попередньої оплати та непередання продавцем товару після її отримання у встановлені договором строки, у такому випадку покупець має право на повернення попередньої оплати, водночас, з моменту відмови покупця від договору та вимоги повернути попередню оплату - обов'язок продавця поставити товар припиняється.

Отже, відповідне право передбачає собою відмову від договору купівлі-продажу та припинення зобов'язань сторін за договором, в тому числі припинення обов'язку продавця поставити погоджений товар.

Як встановлено судом, у претензії позивач зазначає про те, що обов'язок з поставки відповідачем відбійного молотка Девольт повинен був бути виконаний у період з 16.03.2016 по 03.06.2016. Так, ухвалами Господарського суду міста Києва від 25.05.2017 та від 09.06.2017 було зобов'язано позивача надати суду письмові пояснення щодо строку, протягом якого відповідач повинен був виконати свій обов'язок з поставки товару та докази звернення до відповідача із вимогою поставити товар (відбійний молоток).

Водночас, належних доказів у підтвердження погодження сторонами строку виконання відповідачем обов'язку з поставки товару, в тому числі у строки, які вказав позивач у письмових поясненнях, - позивач не надав.

Суд зазначає, що з огляду на відсутність письмової форми договору поставки в розумінні єдиного документа чи листів/факсограм або інших належних доказів, із яких би випливали конкретні чітко погоджені сторонами умови щодо строків поставки товару, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено, що відповідач повинен був поставити товар - відбійний молоток Девольт - у строки, зазначені позивачем у поясненнях, поданих 30.06.2017 та у претензії про повернення грошових коштів.

За змістом ст. 251 Цивільного кодексу України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст. 252 Цивільного кодексу України).

За змістом ст. 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

За змістом ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Суд зазначає, що позивачем не надано доказів звернення до відповідача в порядку ст. 530 Цивільного кодексу України з вимогою щодо виконання обов'язку з поставки товару за рахунком на оплату №1 від 15.03.2016, відтак, з огляду на ті обставини, що строк виконання такого обов'язку не встановлений, суд доходить висновку, що позивачем не доведено, що строк виконання відповідачем обов'язку з поставки товару за рахунком на оплату №1 від 15.03.2016 (відбійний молоток Девольт) є таким, що настав.

За наведених обставин, оскільки строк виконання відповідачем обов'язку з поставки товару за рахунком на оплату №1 від 15.03.2016 (відбійний молоток Девольт) не є таким, що настав, звернення позивача до відповідача з вимогою про повернення сплачених грошових коштів за таким рахунком є передчасним, оскільки право покупця на відмову від договору в силу 693 Цивільного кодексу України виникає у разі непередання продавцем товару в обумовлені сторонами строки.

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ч. 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Положеннями статті 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на встановлені обставини щодо недоведення порушення прав позивачем, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Екосистеми України" до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 5000 грн. 00 коп. не підлягає задоволенню.

При цьому, позивач не позбавлений права повторно звернутись до суду з відповідним позовом про стягнення грошових коштів у разі порушення відповідачем обов'язку з поставки товару в установлені строки (якщо строк поставки товару за рахунком №1 від 15.03.2016 буде таким, що настав) після направлення вимоги про поставку товару відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору за подання даного позову, покладаються на позивача з огляду на відмову у позові.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43, 49, 75, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 10.07.2017

Суддя І.М. Отрош