номер провадження справи 32/69/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2017 Справа № 908/899/17

за позовом Державного підприємства Адміністрація морських портів України (01135, м.Київ, пр. Перемоги, 14) в особі Бердянської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (71112, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Горького, 6)

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Фірма Бердянськзовніштранс ЛТД (71112, Запорізька область, м.Бердянськ, вул. Горького, 6)

про стягнення заборгованості в розмірі 91 364,82 грн.

Суддя Н.А. Колодій

представники:

від позивача ОСОБА_2, довіреність № 218 від 30.01.2017р.

ОСОБА_3, довіреність № 217 від 13.01.2017р.;

від відповідача не зявився

Суть спору:

До господарського суду звернулося Державне підприємство Адміністрація морських портів України в особі Бердянської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Фірма Бердянськзовніштранс ЛТД про стягнення заборгованості за договором № 125 П-БЕФ-14 від 05.09.2014р. в розмірі 91 364,82 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.04.2017 р. здійснено розподіл справ між суддями та визначено її до розгляду судді Колодій Н.А.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 27.04.2017р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 908/899/17, присвоєно справі номер провадження 32/69/17, з призначенням судового засідання на 07.06.2017 р.

В судовому засідані 07.06.2017р., за клопотанням представника позивача строк розгляду справи було продовжено та її розгляд відкладено до 05.07.2017р., у звязку з неявкою представника відповідача та необхідністю надання доказів по справі.

Позивач в судовому засідання 05.07.2017 р. підтримав вимоги, викладені в позовній заяві та обґрунтовує їх ст.ст11, 509, 526, 526, 230 Цивільного кодексу України, п.1, 2, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Відповідач в судове засідання 17.05.2017 р. не зявився, про визнання позову не заявив, письмовий відзив на позовну заяву, а також витребувані ухвалами суду у справі від 27.04.2017 р. та від 07.06.2017р. документи і матеріали суду не надав. Про поважність причин неявки свого уповноваженого представника, відповідач суду завчасно не повідомляв.

Від відповідача повернулась ухвала суду від 27.04.2017 р. про порушення провадження по справі з відміткою за закінченням терміну зберігання.

Згідно даних Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, юридичною адресою ТОВ Фірма Бердянськзовніштранс ЛТД є: 71100, Запорізька область м. Бердянськ, вул. Горького, буд. 6, що відповідає юридичній адресі відповідача, зазначеній у позовній заяві.

Згідно з п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

За таких обставин, суд вважає, що ним були вжиті достатні заходи для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи № 908/899/17.

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

За таких обставин, суд визнав за доцільне розглянути справу по суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, за відсутністю представника відповідача.

У засіданні суду 05.07.2017 р., на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

05.09.2014 р. між Державним підприємством Адміністрація морських портів України в особі Бердянської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України і ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Фірма Бердянськзовніштранс ЛТД (споживач, відповідач) було укладено договір № 125П-БЕФ-14.

Згідно п. 1.1. договору, АМПУ, надає послуги із забезпечення обслуговування, експлуатації та ремонту будівлі з інженерними мережами та прилеглої території, яка знаходиться за адресою: м. Бердянськ, вул. Горького, 6 інв. № 7901, надалі - будівля, а споживач оплачує вищевказані послуги пропорційно до займаної ним площі, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих АМПУ за цим договором.

Відповідно до п.1.2. договору, споживач користується вбудованими в третій поверх будівлі нежитловими приміщеннями з № 301 по № 324 включно загальною площею 327,3кв.м (майно).

Пунктом 2.1. договору, оформлення наданих послуг здійснюється шляхом підписання сторонами ОСОБА_4 приймання-здачі послуг протягом 5-ти днів з дати його отримання споживачем. У разі неповернення підписаного акту або мотивованої відмови від його підписання у 5-ти денний термін з дати його отримання споживачем, такий акт, підписаний тільки з боку АМПУ, вважається належним доказом виконання всього обсягу послуг за даним договором.

Відповідно до пункту 3.2.1. договору, надавати послуги споживачу в порядку, встановленому цим договором. Перелік послуг та тарифів наведений у Додатку № 1, який є невідємною частиною цього договору.

Згідно Додатку № 1 до договору до переліку таких послуг відносяться: водопостачання, підігрів холодної води (гаряче водопостачання, водовідведення 100% водопостачання, теплопостачання, електропостачання, відшкодування витрат АМПУ по сплаті земельного податку.

Пунктом 3.4.3. договору передбачено обовязок споживача своєчасно підписувати акти наданих послуг і оплачувати надані послуги, передбачені умовами цього договору.

В якості досудового врегулювання спору позивачем було направлено на адресу відповідача претензію за № 11.04-07/47 від 06.02.2017р. про сплату заборгованості станом на час звернення з відповідною претензією в розмірі 56 690,99 грн. Вказана претензія позивача повернулася за закінченням терміну зберігання, сума заборгованості відповідачем не сплачена.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем за період з 30.11.2016р. по 31.03.2017 було надано наступні послуги: згідно акту здачі-приймання виконаних робіт від 30.11.2016р. відшкодування витрат на послуги з передачі електроенергії у 11/2016р. на суму 5 758,42; згідно акту здачі-приймання виконаних робіт від 31.12.2016р. послуги ГВП (виробництво теплової енергії) у 12/2016р., та послуги опалення у 12/2016р. на суму 21 506,28 грн.; згідно акту здачі-приймання виконаних робіт від 31.12.2016р. відшкодування витрат на послуги з передачі електроенергії у 12/2016р. на суму 4 214,80 грн.; згідно акту здачі-приймання виконаних робіт від 31.01.2017р. послуги ГВП (виробництво теплової енергії) у 01/2017р. та послуги опалення у 01/2017р. на суму 20 934,14 грн.; згідно акту здачі-приймання виконаних робіт від 31.01.2017р. відшкодування витрат на послуги з передачі електроенергії у 01/2017р. на суму 6 262,87 грн.; згідно акту здачі-приймання виконаних робіт від 31.01.2017р. відшкодування витрат на послуги з технічного обслуговування електромереж і електроустановок у 01/2017р. на суму 1 314,68 грн.; згідно акту здачі-приймання виконаних робіт від 31.03.2017р. послуги опалення (виробництво теплової енергії) у 03/2017р. на суму 9 409,75 грн. На оплату наданих послуг позивачем було виставлені відповідні рахунки № від 30.11.2016р., № НОМЕР_1 від 30.11.2016р., № НОМЕР_2 від 31.12.2016р., № НОМЕР_3 від 31.12.2016р., № НОМЕР_4 від 31.01.2017р., № НОМЕР_5 від 31.01.2017р., № від 31.01.2017р., № НОМЕР_6 від 28.02.2017р., № від 31.03.2017р.

Вказані акти виконаних робіт відповідачем були або підписані з запереченням, щодо обсягу і якості наданих послуг, або взагалі не підписані.

Оцінивши зазначені обставини та правовідносини сторін, суд виходить з наступного.

03.07.2017р. позивачем на вимогу суду було надано акт звірки взаємних розрахунків з відповідачем станом на 08.06.2017р., з якого вбачається, що відповідач погоджується з наявністю у нього заборгованості перед позивачем лише у розмірі 1 482,39 грн.

Свою незгоду з нарахованою заборгованістю за поставлені тепло та електроенергію відповідач виклав у листі від 08.06.2017р. № 1/11 адресованому позивачу, з якого слідує, що послуги по опаленню надавалися неякісно і температура в приміщені не відповідала санітарним нормам, а рахунки за електропостачання надавалися по завищеним показам.

Розглянувши надані позивачем документи, суд вважає що доводи відповідача викладені в листі від 08.06.2017р. № 1/11 не підтверджені належним доказом, тобто для підтвердження факту неякісного надання послуги відповідач мав право скласти двосторонній акт в якому зафіксувати факт низької температури в приміщені.

Щодо обсягів електропостачання, слід зазначити, що відповідно п. 5 Додатку № 1 до договору № 125П-БЕФ-14 від 05.09.2014р. «Перелік послуг АМПУ», розрахунок за спожиту електроенергію здійснюється за показами електролічильника (у разі відсутності електролічильника за встановленою потужністю електроприладів за договірними тарифами електропостачальної організації.

Як свідчать матеріали справи, за спірний період споживання електроенергії здійснювалося відповідачем без приладу обліку спожитої електроенергії, і тому у відповідності до умов договору, розрахунок здійснювався не за показами електролічильника, а за встановленою потужністю електроприладів за договірними тарифами електропостачальної організації.

Відповідно п. 2.1. договору передбачено, що оформлення наданих послуг здійснюється шляхом підписання ОСОБА_4 приймання-здачі наданих послуг протягом 5-ти днів з дати його отримання Споживачем. У разі неповернення підписаного ОСОБА_4 або мотивованої відмови від його підписання у 5-ти денний термін з дати його отримання Споживачем, такий ОСОБА_4, підписаний тільки з боку АМПУ, вважається належним доказом виконання всього обсягу послуг за даним Договором.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач не спростував факт існування заборгованості перед позивачем за послуги надані в обсягах і за вартістю вказаними в актах виконаних робіт, що в цілому складає 91 364,82 грн.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Відповідно до вимог ст. 193 Господарського кодексу України та 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні приписи містять ст.ст. 525, 526 ЦК України.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Отже, враховуючи вище наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ДП Державне підприємство Адміністрація морських портів України в особі Бердянської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України про стягнення суми заборгованості за договором від 10.072014р. № 121-П1672/14 в розмірі 91 364,82 грн. є обґрунтованими, доказів погашення вказаної заборгованості або спростування її наявності відповідачем не надано.

За таких обставини, суд вважає позовні вимоги ДП Державне підприємство Адміністрація морських портів України в особі БФ Державного підприємства Адміністрація морських портів України такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України, судові витрати слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Бердянської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Фірма Бердянськзовніштранс ЛТД про стягнення стягнення заборгованості за договором № 125 П-БЕФ-14 від 05.09.2014р. в розмірі 91 364,82 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Фірма Бердянськзовніштранс ЛТД (71112, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Горького, 6, ) на користь Державного підприємства Адміністрація морських портів України (01135, м. Київ, пр. Перемоги, 14, ) в особі Бердянської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (71112, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Горького, 6, ) 91 364 (девяносто одну тисячу шістдесят чотири) грн. 82 коп. та 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст., ст. 84, 85 ГПК України 06 липня 2017 р.

Суддя Н.А. Колодій

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.