КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"14" липня 2017 р. Справа №910/181/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Смірнової Л.Г.

Дідиченко М.А.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Концерну «Техвоєнсервіс»

на рішення господарського суду міста Києва від 13.06.2017 р.

у справі № 910/181/17 (суддя - Маринченко Я.В.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Автостар Союз»

до Концерну «Техвоєнсервіс»

про стягнення 299902 грн. 47 коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 13.06.2017 р. у справі № 910/181/17 позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 172110 грн., 3% річних в сумі 11714,72 грн., інфляційні втрати в розмірі 116077,75 грн., витрати на оплату послуг адвоката в розмірі 15000 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, Концерну «Техвоєнсервіс» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 20.06.2017 року у справі №910/181/17.

Окрім того, до апеляційної скарги скаржник додав клопотання, в якому він просить відстрочити сплату судового збору по даній справі до прийняття судом рішення по справі. В обґрунтування вимог клопотання скаржник вказав на те, що скаржник перебуває у важкому фінансовому становищі, і зараз немає можливості сплатити встановлений законодавством судовий збір.

Розглянувши апеляційну скаргу, додані до неї матеріали, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга не може бути прийнята до розгляду, а відтак підлягає поверненню апелянту з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 94 ГПК України до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Проте, до апеляційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору в установленому порядку та розмірі.

При цьому, як вже зазначалось, скаржником заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору по даній справі до прийняття судом рішення по справі у зв'язку з важким фінансовим становищем.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, право суду зменшити розмір судового збору, відстрочити або звільнити від його сплати закон пов'язує з встановленням обставин, які свідчать про дійсну складність фінансового становища сторони, яка звертається з відповідним клопотанням.

При цьому, слід зазначити, що законом не визначено обставин, які беззаперечно свідчать про наявність у суду обов'язку зменшити розмір судового збору, відстрочити або звільнити сторону від його сплати.

Відповідно до п. 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" єдиною підставою для вчинення судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Обґрунтовуючи клопотання про відстрочення сплати судового збору по даній справі до прийняття судом рішення по справі, скаржник посилається на важке фінансове становище.

В той же час, скаржник не надає жодних доказів (як то виписки з банку, фінансовий звіт) на підтвердження його майнового стану та неплатоспроможності, також того, що станом на 13.06.2017р. його майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Крім цього, оскільки ст.129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, то недостатність коштів не є підставою для відстрочення такої сплати.

З огляду на викладене та враховуючи ненадання скаржником належних та допустимих доказів на підтвердження його майнового стану та неплатоспроможності, також того, що станом на 13.06.2017р. його майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому порядку і розмірі, клопотання Концерну «Техвоєнсервіс» про відстрочення сплати судового збору по даній справі до прийняття судом рішення по справі задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 3 частини 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За таких обставин, враховуючи відмову у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору по даній справі до прийняття судом рішення по справі, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом.

Крім того, колегія суддів зазначає, що скаржник в прохальній частині апеляційної скарги просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 20.06.2017 року, в той час як рішення господарського суду міста Києва прийнято 13.06.2017 року.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з нею до апеляційного господарського суду в загальному порядку після усунення вказаних недоліків.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 86, п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Концерну «Техвоєнсервіс» на рішення господарського суду міста Києва від 13.06.2017 року у справі № 910/181/17 повернути скаржнику без розгляду.

2. Матеріали справи № 910/181/17 повернути до місцевого господарського суду.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Л.Г. Смірнова

М.А. Дідиченко