ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2017 р. Справа № 925/457/17

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В.,

секретар судового засідання - Гень С.Г.,

за участі представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1 - представник за довіреністю,

від першого відповідача - представник не з'явився,

від другого відповідача - представник не з'явився,

від третього відповідача - представник не з'явився,

від третьої особи - Житнікова Т.А. - представник за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3,

м. Київ

до 1. фізичної особи-підприємця ОСОБА_4,

м. Черкаси;

2. фізичної особи-підприємця ОСОБА_5,

м. Черкаси;

3. фізичної особи-підприємця ОСОБА_6,

м. Черкаси

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

Черкаської міської ради, м. Черкаси

про усунення перешкод в користуванні майном

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської області з позовом звернувся фізична особа-підприємець ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 про зобов'язання відповідачів усунути перешкоди в користуванні позивачем земельною ділянкою площею 0,1631 га (кадастровий номер НОМЕР_5) по АДРЕСА_4 шляхом її примусового вивільнення.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 19 квітня 2017 року порушено провадження у справі та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 11 травня 2017 року.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 23 травня 2017 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Черкаську міську раду та продовжено строк розгляду спору на 15 днів.

Розгляд справи здійснюється після відкладення.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити повністю.

Викликані в судове засідання представники відповідачів не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_6 у відзиві на позовну заяву зазначав, що позивач не має у власності об'єкту нерухомого майна, на який посилається у позові, оскільки правовстановлюючий документ скасовано судом. Крім того третій відповідач зазначав, що позивач є власником майна як фізична особа. Також ОСОБА_6 вказував, що 25 листопада 2004 року незавершене будівництво по АДРЕСА_1 придбано ним як фізичною особою. Дана територія використовується ним як фізичною особою.

В зв'язку з чим, третій відповідач просив суд провадження у справі припинити, оскільки спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Оскільки перший та другий відповідачі не були позбавлені права надати суду необхідні докази та свої доводи і міркування щодо предмету спору шляхом письмових пояснень та заперечень, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, та оскільки явка представників сторін в судове засідання обов'язковою не визнавалась, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

В судовому засіданні, яке відбулося 13 липня 2017 року згідно ст. 85 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення зі справи №925/457/17.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, а також дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Звертаючись до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, позивач зазначав, що він є власником об'єктів незавершеного будівництва автостоянки за адресою АДРЕСА_4, а також орендарем земельної ділянки площею 0,1631 га (кадастровий номер НОМЕР_5) по АДРЕСА_4.

Однак відповідачі чинять позивачу перешкоди у користуванні спірною земельною ділянкою.

Як вбачається з матеріалів справи, та було встановлено господарським судом під час її розгляду, 04 квітня 2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю Торговий дім "Супой" та громадянином України ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу №04-04-08, згідно умов якого останнім було придбано незавершене будівництво автостоянки.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 жовтня 2012 року зі справи №2-2497/12 визнано за ОСОБА_3 право власності на самочинно збудовані будівлі та споруди, а саме: пункт технічного обслуговування літ. "А-1", пост охорони літ. "Д-2", трансформаторна підстанція літ. "Б", рефрижераторний вагон літ. "В", господарська будівля літ. "Г", навіс літ. "Ж,З", металевий вагончик літ. "Л" по АДРЕСА_1.

26 січня 2017 року між Черкаською міською радою (орендодавець) та громадянином ОСОБА_3 (орендар) було укладено договір оренди землі, згідно умов якого ОСОБА_3 було передано в оренду земельну ділянку площею 0,1631 га (кадастровий номер НОМЕР_5) по АДРЕСА_4 на 49 років.

Як зазначав позивач у своєму позові, 22 лютого 2017 року між ним та товариством з обмеженою відповідальністю "Сентрал Фіш" було укладено договір суборенди землі та договір оренди нерухомого майна.

Однак директору товариства з обмеженою відповідальністю "Сентрал Фіш" невідомі особи перешкоджали потрапити на територію орендованої ним земельної ділянки, оскільки земельна ділянка використовується фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4.

Згідно пояснень ОСОБА_4, відібраних поліцією 13 березня 2017 року, вбачається, що останній здійснює підприємницьку діяльність за адресою АДРЕСА_4.

Водночас, позивач вказував, що станом на момент подання позову також не має доступу до земельної ділянки, що орендує у територіальної громади м. Черкаси.

З матеріалів справи вбачається, що 01 жовтня 2016 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (орендар) було укладено договір оренди на підставі якого орендодавець передав, а орендар прийняв в тимчасове володіння і платне користування територію автостоянки огороджену залізобетонним парканом, з гаражем для ремонту автомобілів, оглядовою ямою, навісом, металевими воротами та приміщенням для охорони, розташованого за адресою АДРЕСА_4, загальною площею 0,15 га.

Також з матеріалів справи вбачається, що 25 листопада 2004 року між ОСОБА_6 та товариством з обмеженою відповідальністю Торговий дім "Супой" було укладено договір купівлі-продажу, згідно умов якого зазначеній особі було передано у власність незавершене будівництво по АДРЕСА_1, а саме: територію автостоянки вимощену бетонними плитами, огороджену бетонним парканом на якій розміщені: приміщення для ремонту автомобілів (гаражний бокс), металевий вагон-битовка, приміщення для охорони, навіс металевий та металеві ворота.

22 вересня 2016 року між ОСОБА_6 (позичкодавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 (користувач) було укладено договір позички нежитлового приміщення, згідно умов якого позичкодавець, на праві власності передав, а користувач прийняв в тимчасове безоплатне користування та управління територію загальною площею 1500 кв.м., що розташована за адресою АДРЕСА_4.

Крім того слід зазначити, що рішенням апеляційного суду Черкаської області від 25 квітня 2017 року зі справи №22ц/793/999/2017 рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 жовтня 2012 року за позовом ОСОБА_3 до Черкаської міської ради, комунального підприємства "Черкаське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації" про визнання права власності на самочинне будівництво скасовано.

Суд вважає за необхідне зазначити, що майно, яке було предметом купівлі-продажу по договору від 25 листопада 2004 року укладеного між ОСОБА_6 та товариством з обмеженою відповідальністю Торговий дім "Супой", а також по договору від 04 квітня 2008 року, що був укладений між товариством з обмеженою відповідальністю Торговий дім "Супой" та громадянином України ОСОБА_3, та знаходиться за адресою АДРЕСА_1 не є предметом розгляду даного спору.

Згідно ст. 95 ЗК України землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право самостійно господарювати на землі. Порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (ч. 2 ст. 152 ЗК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Закону України "Про оренду землі" орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об'єднаннями та організаціями.

Відповідачі в установленому законом порядку не отримали право користування земельною ділянкою площею 0,1631 га (кадастровий номер НОМЕР_5) по АДРЕСА_4.

Також слід зазначити, що ні за позивачем, ні за відповідачами не зареєстровано в установленому законом порядку нерухоме майно, яке знаходиться на земельній ділянці площею 0,1631 га (кадастровий номер НОМЕР_5) по АДРЕСА_4.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 жовтня 2012 року зі справи №2-2497/12 про визнання права власності на майно за позивачем скасовано.

Проте, на момент звернення до суду саме позивач є законним орендарем спірної земельної ділянки на підставі чинного договору оренди землі від 26 січня 2017 року.

Власником землі є територіальна громада м. Черкаси.

Отже, оскільки позивач є орендарем земельної ділянки площею 0,1631 га (кадастровий номер НОМЕР_5) по АДРЕСА_4, яка була надана в оренду згідно договору оренди землі від 26 січня 2017 року для комерційного використання, суд з метою повноцінного захисту прав позивача як орендаря земельної ділянки, вважає за необхідне позов задовольнити повністю та зобов'язати відповідачів усунути перешкоди в користуванні орендованою позивачем земельною ділянкою шляхом її звільнення.

Клопотання фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 про припинення провадження у справі задоволенню не підлягає з наступних підстав:

Згідно умов договору позички нежитлового приміщення від 22 вересня 2016 року укладеного між ОСОБА_6 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 майно було передано користувачу для ведення підприємницької діяльності.

Умовами договору оренди від 01 жовтня 2016 року укладеного між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 було визначено, що майно передається для ведення підприємницької діяльності орендаря.

З письмових пояснень фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 від 13 березня 2017 року вбачається, що на орендованій ним території останній здійснює підприємницьку діяльність.

Також умовами договору оренди землі від 26 січня 2017 року укладеного між позивачем та Черкаською міською радою передбачено, що земельна ділянка відноситься до земель комерційного використання.

Сторонами даного судового провадження є фізичні особи - підприємці, і даний спір виник між ними у зв'язку зі здійсненням підприємницької діяльності на земельній ділянці, що знаходиться по АДРЕСА_4.

Отже, з урахуванням положень ст.ст. 1, 12 ГПК України даний спір підвідомчий господарським судам України, а тому підстав для припинення провадження у справі немає.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 49, ст. ст. 82-85 ГПК України суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1), фізичну особу-підприємця ОСОБА_5 (АДРЕСА_5, ідентифікаційний код НОМЕР_2), фізичну особу-підприємця ОСОБА_6 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_3) усунути перешкоди в користуванні фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (АДРЕСА_3, ідентифікаційний код НОМЕР_4) земельною ділянкою площею 0,1631 га (кадастровий номер НОМЕР_5) по АДРЕСА_4 шляхом її примусового звільнення.

3. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, АДРЕСА_3, ідентифікаційний код НОМЕР_4 - 533 грн. 33 коп. витрат на сплату судового збору.

4. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_5. АДРЕСА_5, ідентифікаційний код НОМЕР_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, АДРЕСА_3, ідентифікаційний код НОМЕР_4 - 533 грн. 33 коп. витрат на сплату судового збору.

5. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_3 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, АДРЕСА_3, ідентифікаційний код НОМЕР_4 - 533 грн. 34 коп. витрат на сплату судового збору.

Видати відповідні накази після набрання рішення законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ХІІ ГПК України.

Повне рішення складено 18 липня 2017 року.

Суддя А.В.Васянович