номер провадження справи 15/43/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2017 Справа № 908/1137/17

За позовом ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Стоматологічна клініка «Медея», 69000, м. Запоріжжя, вул. Іванова, буд. 83, приміщення № 42

про визнання загальних зборів учасників ТОВ від 04.10.2016 дійсними та зобов'язання вчинити дії

Суддя Горохов І.С.

За участю представників сторін та учасників процесу:

від позивача - ОСОБА_3, договір-доручення про надання правової допомоги б/н від 01.06.2017 (Свідоцтво №2903 від 14.05.2008);

від відповідача - Могильний О.В., керівник (Довідка АА №555300 від 31.05.2012).

суть спору:

До господарського суду Запорізької області звернулась ОСОБА_1, м. Запоріжжя до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Стоматологічна клініка «Медея», м. Запоріжжя про визнання загальних зборів учасників ТОВ «Стоматологічна клініка «Медея» від 04.10.2016 дійсними та зобов'язати ТОВ «Стоматологічна клініка «Медея» вчинити дії щодо державної реєстрації змін в установчих документах у зв'язку зі зміною у складі учасників ТОВ «Стоматологічна клініка «Медея».

01.06.2017 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Горохову І.С.

Ухвалою суду від 01.06.2017 позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/1137/17. Справі присвоєно номер провадження 15/43/17. Розгляд справи призначено на 20.06.2017.

На підставі ст. 77 ГПК України, в судовому засіданні оголошувалась перерва на 11.07.2017.

Розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу, за наявними у справі документальними доказами.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позачерговими Загальними зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Стоматологічна клініка «Медея» від 04.10.2016 були прийняті рішення, оформлені Протоколом № 1 Загальних зборів учасників Товариства від 04.10.2016, зокрема "Про відступлення Учасником частини своєї частки, прийняття нового учасника Товариства та новий розподіл часток між; учасниками Товариства (п.2 порядку денного); Про затвердження нової редакції Статуту Товариства та надання повноважень пов'язаних з державною реєстрацією нової редакції Статуту Товариства (п.3 порядку денного)". З метою проведення держаної реєстрації змін кількості учасників та їх часток в статутному капіталі Загальними зборами було доручено ОСОБА_5 виконати всі дії, пов'язанні з державною реєстрацією нової редакції Статуту Товариства. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5, який був в числі учасників товариства, помер. З метою оформлення спадщини, позивач звернувся до директора Товариства ОСОБА_6 з заявою про видачу свідоцтва про розмір своєї частки в Статутному капіталі Товариства. Однак, листом від 30.05.2017 року директор Товариства ОСОБА_6 відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про розмір її частки, посилаючись на те, що ОСОБА_5 не виконав рішення Загальних зборів учасників Товариства та не провів державну реєстрацію змін складу учасників, не зареєстрував нову редакцію Статуту Товариства. Тому вважає, що Загальні збори учасників ТОВ «Стоматологічна клініка «Медея» від 06.10.2016 року є недійсними та прийняті на цих зборах рішення (про відступ на користь позивача частки статутного капіталу та прийняття ОСОБА_1 до складу учасників товариства) також є недійсними. На підставі викладеного позивач просить суд визнати Загальні Збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Стоматологічна клініка «Медея» від 04.10.2016 дійсними та просить зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Стоматологічна клініка «Медея» вчинити дії щодо державної реєстрації змін в установчих документах у зв'язку зі зміною у складі учасників Товариства.

У судовому засіданні 11.07.2017 представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав зазначених у письмових запереченнях. Вважає Загальні збори учасників ТОВ «Стоматологічна клініка «Медея» від 06.10.2016 р. недійсними та прийняті на цих зборах рішення (про відступ на користь ОСОБА_1 частки у статутному капіталі та прийняття її до складу учасників товариства) також недійсними. Оскільки ОСОБА_5 не виконав рішення Загальних зборів учасників Товариства, не провів державну реєстрацію змін складу учасників та не зареєстрував нову редакцію Статуту Товариства в якій ОСОБА_1 зазначена як учасник Товариства з визначенням її частки в статутному капіталі. Відповідно вважає, що ОСОБА_1 не є учасником ТОВ «Стоматологічна клініка «Медея» та не має частки в статутному капіталі Товариства, тому позовні вимоги є безпідставними.

В судовому засіданні 11.07.2017 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи представників позивача та відповідача, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд встановив наступне.

Відповідно до наявного в матеріалах справи Статуту та Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, вбачається, що 20.03.2002 року установчими зборами засновників було створено Товариство з обмеженою відповідальністю «Стоматологічна клініка «Медея»» (надалі Товариство), яке було зареєстровано у відділі єдиного реєстру Шевченківської районної адміністрації Запорізької міської ради 28.03.2002 року за номером НОМЕР_3 в журналі обліку реєстраційних справ суб'єктів підприємницької діяльності - юридичних осіб. Засновниками Товариства були ОСОБА_5 та ОСОБА_6 частки яких відповідно до Статуту були рівними (по 50 % часток кожного). З моменту реєстрації Товариство здійснювало підприємницьку в сфері надання стоматологічних послуг населенню.

04.10.2016 було проведено позачергові Загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Стоматологічна клініка «Медея», результати якого оформлені протоколом № 1 від 04.10.2016.

Зі змісту протоколу вбачається, що Загальними Зборами були прийняті рішення по-перше щодо оцінки внесеного до статутного (складеного) капіталу майна в сумі 20 000,00 грн. Збільшено статутний капітал ТОВ «Стоматологічна клініка «Медея» до 34 000,00 грн. Розподілено участь у формуванні статутного (складеного) капіталу: ОСОБА_5 загальна сума частки складає 17 000,00 грн., що відповідає 50% статутного (складеного) капіталу Товариства; ОСОБА_6 загальна сума частки складає 17 000,00 грн., що відповідає 50% статутного (складеного) капіталу Товариства.

По-друге надано згоду ОСОБА_5 на відступлення частини належної йому частки, а саме 10% статутного (складеного) капіталу Товариства, що складає 3400,00 грн. громадянці ОСОБА_1 та прийнято ОСОБА_1 до складу Учасників Товариства. Надано згоду ОСОБА_5 на відступлення частини належної йому частки, а саме 30% статутного (складеного) капіталу Товариства, що складає 10 200,00 грн. громадянину ОСОБА_6 Затверджено наступний розподіл часток між Учасниками Товариства: громадянин ОСОБА_6 - 27 200,00 грн., що складає 80% статутного (складеного) капіталу; громадянка ОСОБА_1 - 3400,00 грн., що складає 10% статутного (складеного) капіталу; ОСОБА_5 - 3400,00 грн., що складає 10% статутного (складеного) капіталу.

По-третє прийнято запропонований ОСОБА_6 проект та затверджено нову редакцію Статуту Товариства. Доручено ОСОБА_5 виконати формальності, пов'язані з державною реєстрацією нової редакції Статуту Товариства, доручено Директору ТОВ «Медея» ОСОБА_6 взяти на баланс Товариства передане майно після реєстрації Статуту Товариства.

З матеріалів справи вбачається, що 04.10.2016 між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 було укладено договір дарування частки в статутному капіталі ТОВ «Стоматологічна клініка «Медея», відповідно до п. 1.1, 1.2 якого, ОСОБА_5 (Дарувальник) передав у власність ОСОБА_1 (Обдарованої) частину своєї частки в статутному капіталі ТОВ «Стоматологічна клініка «Медея», розмір частки становить 10% статутного капіталу Товариства, номінальною вартістю 3400,00 грн. Згідно з п. 3.1. зазначеного Договору сторони погодили факт передачі предмету дарування Дарувальником і його прийняття Обдаровуваним в день підписання Договору.

Крім того, 04.10.2016 договір дарування частки в статутному капіталі ТОВ «Стоматологічна клініка «Медея» було укладено також між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відповідно до п. 1.1, 1.2 якого, ОСОБА_5 (Дарувальник) передав у власність ОСОБА_6 (Обдарованого) частину своєї частки в статутному капіталі ТОВ «Стоматологічна клініка «Медея», розмір частки становить 30% статутного капіталу Товариства, номінальною вартістю 10200,00 грн. Згідно із п. 3.1. зазначеного Договору сторони погодили факт передачі предмету дарування Дарувальником і його прийняття Обдаровуваним в день підписання Договору.

За актами прийому-передачі від 04.10.2016 відбулася відповідна передача/прийняття часток в статутному капіталі ТОВ «Стоматологічна клініка «Медея» ОСОБА_1 в розмірі 10% статутного капіталу Товариства, номінальною вартістю 3400,00 грн. та ОСОБА_6 в розмірі 30% статутного капіталу Товариства, номінальною вартістю 10200,00 грн.

Факт смерті засновника товариства ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_4 від 26.11.2016 виданим Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

З метою оформлення спадщини, позивач звернувся до директора Товариства ОСОБА_6 з заявою від 10.05.2017 про видачу свідоцтва про розмір своєї частки в Статутному капіталі Товариства.

Однак, листом від 30.05.2017 року директор Товариства ОСОБА_6 відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про розмір її частки.

Позивач звернулась до суду за захистом порушеного права, оскільки бездіяльність відповідача порушує її право та на теперішній час вона позбавлена можливості в повній мірі реалізувати свої права як учасника Товариства.

Відповідно до положень ст. 11-1 Закону України «Про господарські товариства» (надалі Закон) Законодавство про господарські товариства ґрунтується на нормах, установлених Конституцією України, і складається із Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, цього Закону, інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законодавчих актів.

Згідно з ст. 80 Цивільного кодексу України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 83 Цивільного кодексу України юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом.

Товариство з обмеженою відповідальністю належить до господарських товариств (ч. 1 ст. 113 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 80 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про господарські товариства" господарськими товариствами є підприємства, установи, організації, створені на засадах угоди юридичними особами і громадянами шляхом об'єднання їх майна та підприємницької діяльності з метою одержання прибутку.

Положенням ч. 2 ст. 83 Цивільного кодексу України визначено, що товариством є організація, створена шляхом об'єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві.

Згідно з ч. 1 ст. 140 Цивільного кодексу України товариством з обмеженою відповідальністю є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом.

Положеннями ст. 50 Закону «Про господарські товариства» визначається, що Товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, що має статутний капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами.

Статтею 10 Закону визначені права Учасників товариства:

а) брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Законом;

б) брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди). Право на отримання частки прибутку (дивідендів) пропорційно частці кожного з учасників мають особи, які є учасниками товариства на початок строку виплати дивідендів;

в) вийти в установленому порядку з товариства;

г) одержувати інформацію про діяльність товариства. На вимогу учасника товариство зобов'язане надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів;

д) здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, в порядку, встановленому законом.

Відповідні права учасника Товариства також закріплені в ст. 88 Господарського Кодексу України в ст. 116 Цивільного кодексу України.

Згідно із ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до п. 1.1 Постанови Пленуму Вищого господарського Суду України № 4 від 25.02.2016 року «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин», - Господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між; юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також: між: учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Також в п. 2.2 Постанови визначено, що згідно з положеннями статті 16 ЦК України, пункту 4 частини першої статті 12 та статті 167 ГК України незалежно від суб'єктного складу, якщо учасник (засновник, акціонер, член) юридичної особи обґрунтовує позовні вимоги порушенням його корпоративних прав, то він має право подати відповідний позов. Такий спір підвідомчий господарським судам і підлягає вирішенню у загальному порядку.

Відповідно до ч. 2 п. 16 постанови пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 р. № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» на підставі частини другої статті 7 Закону «Про господарські товариства» підвідомчими судам є також справи про зобов'язання внести зміни до установчих документів товариства у випадку виходу учасника з товариства.

Статтею 167 Господарського кодексу України визначено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Частиною 1 ст. 92 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

За змістом ст. 97 Цивільного кодексу України управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до ст. 60 Закону, Загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 50 відсотками голосів.

Пунктом 8.3 Статуту підприємства визначено, що Збори засновників вважаються повноважними, якщо на них присутні засновники які мають більше 60 відсотків голосів, а х питань потребуючих одностайності - всі засновники.

Судом встановлено, що згідно протоколу № 1 від 04.10.2016 на позачергових Зборах 04.10.2016 були присутні учасники, що володіли у сукупності 100% голосів.

Статтею 363 ЦК України, передбачено, що частка у праві спільної часткової власності переходить до набувача за договором з моменту укладення договору, якщо інше не встановлено домовленістю сторін.

Відповідно до правової позиції, викладеної в п.2.6. Постанови Пленуму Вищого господарського Суду України № 4 від 25.02.2016 року «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» - Право власності на частку в статутному капіталі ТОВ або ТДВ у третьої особи виникає з моменту укладення договору, якщо інше не встановлено домовленістю сторін (стаття 363 ЦК України). Набуття права власності на частку в статутному капіталі надає третій особі право на вступ до ТОВ; Право участі у ТОВ або ТДВ є особистим немайновим правом, а отже, автоматичного набуття статусу учасника товариства у зв'язку з набуттям третьою особою права власності на частку в статутному капіталі не відбувається; Право безпосередньої участі у ТОВ або ТДВ третя особа набуває тільки з моменту вступу до товариства, що має бути підтверджено відповідним рішенням загальних зборів учасників товариства; Закон не пов'язує момент виникнення права участі у ТОВ або ТДВ з моментом державної реєстрації відповідних змін у складі учасників ТОВ або ТДВ. Водночас згідно з положеннями статті 89 ЦК України відомості про зміни у складі учасників ТОВ або ТДВ підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру. Правові наслідки наявності або відсутності відповідних відомостей у Єдиному державному реєстрі визначено статтею 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань». Якщо товариство після прийняття рішення про внесення змін до установчих документів (зміна складу учасників) не повідомило орган, що здійснив реєстрацію, для внесення необхідних змін до Єдиного державного реєстру, новий учасник має право звернутися до господарського суду з позовом про зобов'язання товариства вчинити дії щодо державної реєстрації змін в установчих документах товариства у зв'язку зі зміною у складі учасників товариства на підставі статті 7 Закону України "Про господарські товариства".

Відповідно до ст. ст. 41, 59 Закону України «Про господарські товариства» до компетенції загальних зборів належить внесення змін до статуту товариства.

Як зазначив Верховний Суд України у постанові Пленум Верховного суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» від 24 жовтня 2008 року № 13, суди не вправі вносити зміни до статуту товариства у зв'язку з тим, що це належить до виключної компетенції загальних зборів товариства.

Разом з тим, положеннями ст. 7 Закону України «Про господарські товариства» визначено, що зміни, які сталися в установчих документах товариства і які підлягають державній реєстрації у порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань». Товариство зобов'язане протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення про внесення змін до установчих документів повідомити орган, що провів реєстрацію, для внесення необхідних змін до державного реєстру.

Відповідно до п. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Положеннями ч. 1 ст. 89 Цивільного кодексу України визначено, що юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Стоматологічна клініка «Медея» № НОМЕР_1, що міститься в матеріалах справи, станом на 13.06.2017 засновниками Товариства значаться ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Тобто, в порушення вимог чинного законодавства Товариством не було проведено реєстрацію необхідних змін за рішеннями Загальних зборів оформлених протоколом № 1 від 04.10.2016 для внесення їх до державного реєстру.

Оскільки відповідач не виконав своїх зобов'язань щодо проведення реєстрації змін до установчих документів, що відбулися, то дані ЄДРПОУ не містять відомості про те, що позивач є учасником товариства, чим порушується безумовне право учасника.

За таких обставин, бездіяльність відповідача в частині здійснення державної реєстрації змін до установчих документів, пов'язаних із зміною складу учасників відповідача, порушує права позивача.

Отже, вимоги позивача про зобов'язання відповідача провести державну реєстрацію змін до установчих документів, пов'язаних із зміною складу учасників відповідача є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про визнання Загальних зборів ТОВ «Стоматологічна клініка «Медея» оформлених протоколом №1 від 04.10.2016 дійсними, суд зазначає наступне.

Пунктом 2.11 Постанови Пленуму Вищого господарського Суду України № 4 від 25.02.2016 року «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» передбачено, що господарські суди мають враховувати, що закон виходить з презумпції легітимності рішень органів управління юридичної особи, тобто зазначені рішення вважаються такими, що відповідають закону, якщо судом не буде встановлено інше. Вимоги про визнання рішень загальних зборів або інших органів дійсними задоволенню не підлягають.

Загальні збори товариства є вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю. Як встановлено судом на Загальних зборах Товариства з обмеженою відповідальністю «Стоматологічна клініка «Медея» були присутні учасники, які володіли у сукупності 100% голосів. Тобто позачергові загальні збори проведені відповідно до вимог Закону України «Про господарські товариства». Юридичне значення мають лише рішення, які приймаються під час проведення загальних зборів. Рішення прийняте Загальними зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Стоматологічна клініка «Медея», оформлене протоколом № 1 від 04.10.2016 в судовому порядку не оскаржено та недійсним не визнано. Вимога про визнання загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Стоматологічна клініка «Медея» від 04.10.2016 року дійсними є встановленням факту, який не потребує доказування та така вимога не відповідає способу захисту відповідно до вимог чинного законодавства України.

Враховуючи викладене, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині визнання Загальних зборів ТОВ «Стоматологічна клініка «Медея» від 04.10.2016 дійсними.

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона, як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Заперечення відповідача спростовуються матеріалами справи та викладеними вимогами чинного законодавства України.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Стоматологічна клініка "Медея" (69000, м. Запоріжжя, вул. Іванова, буд. 83, приміщення № 42, ідентифікаційний код 31975816) вчинити дії щодо державної реєстрації змін до установчих документів у зв'язку зі зміною у складі учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Стоматологічна клініка "Медея" з урахуванням рішення загальних зборів, оформленого протоколом № 1 від 04.10.2016.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стоматологічна клініка "Медея" (69000, м. Запоріжжя, вул. Іванова, буд. 83, приміщення № 42, ідентифікаційний код 31975816) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_2) витрати зі сплати судового збору в розмірі 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот гривень 00 коп.). Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України, 17 липня 2017 року.

Суддя І. С. Горохов