ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2017 р. Справа № 925/547/17

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В.,

секретар судового засідання Гень С.Г.,

за участі представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 - представник за довіреністю,

від відповідача представник не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Шполянської міської ради, м. Шпола, Черкаської області

до публічного акціонерного товариства Шполянська швейна

фабрика імені ОСОБА_2, м. Шпола, Черкаської області

про стягнення 140 064 грн. 66 коп.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської області звернулася з позовом Шполянська міська рада до публічного акціонерного товариства Шполянська швейна фабрика імені ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, у звязку з неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди землі від 26 червня 2009 року за №17 в розмірі 140 657 грн. 65 коп., а саме: 104 225 грн. 50 коп. борг зі сплати орендної плати, 24 937 грн. 09 коп. пеня, 2 168 грн. 00 коп. 3% річних та 9 237 грн. 06 коп. інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 13 травня 2017 року порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 25 травня 2017 року.

Розгляд справи здійснюється після відкладення.

06 липня 2017 року від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій останній просив суд стягнути з відповідача 113 462 грн. 40 коп. основного боргу, 20 782 грн. 81 коп. інфляційних втрат, 1 296 грн. 50 коп. пені та 4 522 грн. 95 коп. 3 % річних, всього 140 064 грн. 66 коп.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Вказана заява відповідає вимогам ст. 22 ГПК України, а тому судом розглядається позов Шполянської міської ради з урахуванням зменшеного розміру позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити повністю з урахуванням поданої заяви.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності його представника, позовні вимоги визнає частково.

Крім того 29 травня 2017 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначав, що позивач в односторонньому порядку здійснив нарахування суми грошового зобовязання з орендної плати, виходячи з розміру орендної плати у розмірі 3,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. На думку відповідача одностороннє нарахування орендної плати в зазначеному розмірі суперечить вимогам чинного законодавства, умовам договору, а тому таке нарахування орендної плати без внесення відповідних змін до умов договору є неправомірним та необґрунтованим.

В звязку з вищенаведеними запереченнями, відповідач вважає, що борг зі сплати орендної плати за період з 01 січня 2016 року по 31 березня 2017 року складає 19 452 грн. 75 коп.

Також відповідач зазначав, що оскільки сума основного боргу нарахована позивачем не вірно, то розмір річних та інфляційних, який підлягає стягненню складає 294 грн. 61 коп. та 1 440 грн. 57 коп. відповідно, пені 1 192 грн. 32 коп.

Враховуючи вищенаведене, відповідач просив суд позов задовольнити частково.

Оскільки явка представників сторін в судове засідання обовязковою не визнавалась, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

В судовому засіданні, яке відбулося 06 липня 2017 року згідно ст. 85 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення зі справи №925/547/17.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено господарським судом під час її розгляду, 26 червня 2009 року між Шполянською міською радою (орендодавець) та відкритим акціонерним товариством Шполянська швейна фабрика імені ОСОБА_2 (в подальшому найменування відповідача було змінено на публічне акціонерне товариство Шполянська швейна фабрика імені ОСОБА_2) (орендар) було укладено договір оренди землі за №17.

Відповідно до п. 1.1. вищевказаного договору орендодавець на підставі рішення міської ради від 21 травня 2009 року №39-9.13/V зобовязався надати, а орендар прийняти в довгострокове платне користування земельну ділянку площею 0,7718 га в Черкаській області, м. Шпола, вул. Пролетарська,56 під існуючою виробничою будівлею. За цільовим призначенням земельна ділянка відноситься до категорії земель промисловості.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки під існуючою виробничою будівлею згідно довідки від 28 січня 2009 року №1-36/82 на час укладання цього договору становить 444 633 грн. 96 коп. (п. 2.3. договору оренди).

Пунктом 4.1. договору визначено, що за оренду земельної ділянки орендар сплачує орендну плату у грошовій формі, що складає 1 296 грн. 85 коп. в місяць.

Пунктом 4.2. договору оренди визначено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Розмір грошової оцінки та орендної плати не є сталим і змінюється в звязку з проведенням її щорічної індексації та внесенням змін на підставі вимог діючого законодавства. В таких випадках розмір грошової оцінки земельної ділянки та розмір щорічної орендної плати змінюватиметься відповідно з внесенням змін та доповнень до цього договору.

Водночас, п. 4.3 договору було передбачено, що орендар бере на себе обовязок уточнення зміни розмірів орендної плати та банківських реквізитів через фінансові та податкові органи на місцях.

Договір укладено на 10 років та діє до 21 травня 2019 року (п. 3.1. договору).

Позивачем заявлено до стягнення 113 462 грн. 40 коп. орендної плати за період з 01 лютого 2016 року по 31 травня 2017 року (заява про зменшення розміру позовних вимог).

Так, у своєму позові позивач зазначав, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки у 2016 році складала 2 045 347 грн. 18 коп. (копія витягу а.с. 24), розмір орендної плати в місяць складає 5 965 грн. 60 коп.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки в 2017 році становить 3 623 601 грн. 00 коп. (копія витягу а.с. 25), місячна орендна плата складає 10 568 грн. 84 коп.

Договір оренди 04 серпня 2009 року було зареєстровано у Шполянському відділі ЧРФ ДП Центр ДЗК.

Відповідно до статті 1 Закону України Про оренду землі (в редакції чинній станом на 04 серпня 2009 року) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата, яка встановлюється згідно з методикою розрахунку орендної плати. Ця методика та порядок використання орендної плати для земель, які перебувають у державній або комунальній власності, встановлюються в договорі відповідно до Закону України Про плату за землю (статті 15 та Закону України Про оренду землі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно із статтею 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, установлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Статтею 2 Закону України Про плату за землю (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. Розміри податку за земельні ділянки, грошову оцінку яких не встановлено, визначаються до її встановлення в порядку, визначеному цим законом. За земельні ділянки, надані в оренду, справляється орендна плата.

Частинами четвертою та пятою статті 21 Закону України Про оренду землі (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що річна орендна плата за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності, не може бути меншою трикратного розміру земельного податку, що встановлюється Законом України Про плату за землю, та не може перевищувати 12 відсотків їх нормативної грошової оцінки.

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Методику розрахунку ставок земельного податку визначено в статті 7 Закону України Про плату за землю (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

А порядок проведення нормативної грошової оцінки земель не рідше ніж один раз на 5-7 років був передбачений статтею 18 Закону України Про оцінку земель.

До 01 січня 2011 року розміри та порядок плати за використання земельних ресурсів визначались Законом України Про плату за землю.

У зв'язку з введенням в дію Податкового кодексу України, починаючи з 01 січня 2011 року Закон України Про плату за землю втратив чинність.

Наразі питання сплати податку на землю та внесення орендної плати за користування земельною ділянкою врегульовано Податковим кодексом України, який початково містив розділ XIII із назвою Плата за землю. Однак, з 01 січня 2015 року назву такого розділу виключено (згідно із змінами, внесеними Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи від 28 грудня 2014 року № 71-VIII).

Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку відповідно до пунк ту 288.1 статті 288 Податкового кодексу України є договір оренди такої земельної ділянки оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства.

За приписами пункту 288.4 Податкового кодексу України розмір та умови внесення орен дної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Пунктом 287.1 Податкового кодексу України передбачено, що власники землі та землеко ристувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користу вання земельною, ділянкою.

Обов'язковість проведення нормативної грошової оцінки земель у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності передбачає стаття 13 Закону України «Про оцінку земель», а періодичність проведення - стаття 18 цього Закону: земельних ділянок розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільо вого призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років; розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7-10 років. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України Про земле устрій.

При цьому слід звертати увагу, що вказана норма не забороняє проводити нормативну грошову оцінку частіше, ніж раз на 5-7 років (7-10 років).

Згідно ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою:

Кi = І : 100,

де І - індекс споживчих цін за попередній рік.

У разі якщо індекс споживчих цін перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.

В пункті 2.19 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 травня 2011 року №6 Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин зазначено, що розмір орендної плати за землю визначається сторонами у договорі, в тому числі може визначатися шляхом встановлення відсоткового відношення до нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що відповідає чинному законодавству України, зокрема, приписам частини першої статті 15, статті 21 Закону України Про оренду землі.

Нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору (постанова Верховного Суду України від 03 грудня 2013 року N 5009/3430/12).

Проте, проведення щорічної індексації нормативної грошової оцінки землі не є її зміною.

Розмір орендної плати (у відсотковому відношенні до нормативної грошової оцінки землі) в договорі не зазначено, а встановлено лише суму місячної орендної плати.

Як вже зазначалося вище, місячна орендна плата станом на день укладення договору оренди землі складає 1 296 грн. 85 коп.

Отже, річна орендна плата за користування земельною ділянкою становить 15 562 грн. 20 коп.

Таким чином на момент укладання між сторонами договору розмір орендної плати становив 3,5% від нормативної грошової оцінки землі (15 562 грн. 20 коп.*100/ 444 633 грн. 96 коп.).

Суд вважає, що до виникнення даного спору, та як наслідок виникнення заборгованості призвело неналежне виконання орендарем обовязку щодо уточнення зміни розміру орендної плати, розрахунку розміру плати з урахуванням щорічної індексації землі та встановленого річного розміру орендної плати у відсотковому відношенні до нормативної оцінки.

В подальшому позивач також розраховував орендну плату в розмірі 3,5% від нормативної грошової оцінки землі.

Таким чином, доводи відповідача щодо необґрунтованого нарахування позивачем орендної плати в розмірі 3,5% від нормативної грошової оцінки землі є безпідставним, оскільки вказаний розмір фактично було визначено сторонами при укладенні договору оренди від 26 червня 2009 року.

При цьому слід зазначити, що розмір орендної плати (відсоткова ставка від нормативної грошової оцінки), який складає 3,5% не змінювався, а тому нарахування позивачем орендної плати в зазначеному розмірі є правомірним.

Загальний розмір орендної плати за період з 01 лютого 2016 року по 31 травня 2017 року складає 118 465 грн. 69 коп.

Водночас свій обовязок щодо сплати орендної плати відповідач виконав частково.

З матеріалів справи вбачається, що 19 лютого 2016 року було сплачено 200 грн. 00 коп. за січень та 22 квітня 2016 року - 200 грн. 00 коп. за березень, що підтверджується копіями банківських виписок (а.с. 44, 45).

Проте, борг за січень 2016 року не є предметом розгляду даного спору, а тому сплачені кошти 19 лютого 2016 року судом до уваги не приймаються.

Як вже зазначалося вище борг зі сплати орендної плати (з урахуванням заборгованості за травень) складає 118 265 грн. 69 коп., водночас позивачем заявлено до стягнення 113 462 грн. 40 коп.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Орендна плата за землю вноситься орендарем щомісячно до 30 числа наступного місяця за звітним (п. 4.3. договору).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем всупереч ст. ст. 33, 34 ГПК України, під час розгляду даного спору, не було доведено факту своєчасного здійснення, на підставі умов договору оренди землі, розрахунку за орендовану земельну ділянку в повному обсязі, а також не було спростовано доводи позивача, що викладені останнім в позові.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню 113 462 грн. 40 коп. боргу зі сплати орендної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобовязання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Згідно п. 4.6. договору оренди за несвоєчасне внесення орендної плати стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який стягується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, але не більше визначеної законом ставки пені за несвоєчасну сплату земельного податку.

Позивачем заявлено також вимогу про стягнення з відповідача 1 296 грн. 50 коп. пені нарахованої із застосуванням подвійної облікової ставки НБУ за період з 01 грудня 2016 року по 07 грудня 2016 року на суму боргу в розмірі 1 347 грн. 08 коп., за період з 08 грудня 2016 року по 25 січня 2016 року на суму боргу 9 429 грн. 56 коп., за період з 26 січня 2017 року по 01 березня 2017 року на суму боргу 9 886 грн. 97 коп., за період з 02 березня 2017 року по 13 квітня 2017 року на суму боргу 14 659 грн. 99 коп., за період з 14 квітня 2017 року по 25 травня 2017 року на суму боргу 14 319 грн. 06 коп. та за період з 26 травня 2017 року по 31 травня 2017 року на суму боргу 1 704 грн. 65 коп.

Статтею 129 Податкового кодексу України визначено, що пеня нараховується на суму боргу із розрахунком 120 відсотків річних облікової ставки НБУ.

Оскільки пеня нарахована позивачем з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ, а не з урахуванням 120% річних облікової ставки НБУ, як визначено умовами п. 4.6. договору, розмір пені нарахований за період з 01 грудня 2016 року по 31 травня 2017 року на суми боргу, які вказані позивачем у його розрахунку, складає 748 грн. 27 коп., в решті стягнення пені слід відмовити, в звязку з безпідставним нарахуванням.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано та заявлено до стягнення 4 522 грн. 95 коп. 3 % річних та 20 782 грн. 81 коп. інфляційних втрат нарахованих за період з 01 лютого 2016 року по 31 травня 2017 року на суму боргу в розмірі 113 462 грн. 40 коп.

Водночас нарахування інфляційних та річних позивачем здійснено не вірно, оскільки сума боргу в розмірі 113 462 грн. 40 коп. виникла лише після 30 червня 2017 року, (30 червня 2017 року настає строк сплати боргу за травень 2017 року в розмірі 10 568 грн. 84 коп.), до вказаного боргу також додаються несплачені суми орендної плати за лютий 2016 року квітень 2017 року.

Таким чином, за період з 30 березня 2016 року по 29 квітня 2016 року розмір інфляційних нарахованих на суму боргу 5 965 грн. 59 коп. (борг за лютий 2016 року ) складає 208 грн. 80 коп., 3% річних 15 грн. 16 коп.;

за період з 30 квітня 2016 року по 29 травня 2016 року розмір інфляційних нарахованих на суму боргу 11 731 грн. 18 коп. (5 965 грн. 59 коп. (борг за лютий 2016 року ) + 5 765 грн. 59 коп. (борг за березень, з урахуванням сплати 200 грн. 00 коп.) складає 11 грн. 73 коп., 3% річних 28 грн. 85 коп.;

за період з 30 травня 2016 року по 29 червня 2016 року розмір інфляційних нарахованих на суму боргу 17 696 грн. 77 коп. (борг за лютий квітень 2016 року) складає - 35 грн. 39 коп. (дефляція), 3% річних 44 грн. 97 коп.;

за період з 30 червня 2016 року по 29 липня 2016 року розмір інфляційних нарахованих на суму боргу 23 662 грн. 36 коп. (борг за лютий травень 2016 року) складає - 23 грн. 66 коп. (дефляція), 3% річних 58 грн. 19 коп.;

за період з 30 липня 2016 року по 29 серпня 2016 року розмір інфляційних нарахованих на суму боргу 29 627 грн. 95 коп. (борг за лютий червень 2016 року) складає - 88 грн. 88 коп. (дефляція), 3% річних 75 грн. 28 коп.;

за період з 30 серпня 2016 року по 29 вересня 2016 року розмір інфляційних нарахованих на суму боргу 35 593 грн. 54 коп. (борг за лютий липень 2016 року) складає 640 грн. 68 коп., 3% річних 90 грн. 44 коп.;

за період з 30 вересня 2016 року по 29 жовтня 2016 року розмір інфляційних нарахованих на суму боргу 41 559 грн. 13 коп. (борг за лютий серпень 2016 року) складає 1 163 грн. 66 коп., 3% річних 102 грн. 19 коп.;

за період з 30 жовтня 2016 року по 29 листопада 2016 року розмір інфляційних нарахованих на суму боргу 47 524 грн. 72 коп. (борг за лютий вересень 2016 року) складає 855 грн. 44 коп., 3% річних 120 грн. 76 коп.;

за період з 30 листопада 2016 року по 29 грудня 2016 року розмір інфляційних нарахованих на суму боргу 53 490 грн. 31 коп. (борг за лютий жовтень 2016 року) складає 481 грн. 41 коп., 3% річних 131 грн. 53 коп.;

за період з 30 грудня 2016 року по 29 січня 2017 року розмір інфляційних нарахованих на суму боргу 59 455 грн. 90 коп. (борг за лютий листопад 2016 року) складає 654 грн. 01 коп., 3% річних 151 грн. 46 коп.;

за період з 30 січня 2017 року по 28 лютого 2017 року розмір інфляційних нарахованих на суму боргу 65 421 грн. 49 коп. (борг за лютий грудень 2016 року) складає 654 грн. 21 коп., 3% річних 161 грн. 31 коп.;

за період з 01 березня 2017 року по 29 березня 2017 року розмір інфляційних нарахованих на суму боргу 75 990 грн. 33 коп. (борг за лютий 2016 року січень 2017 року) складає 1 367 грн. 83 коп., 3% річних 181 грн. 13 коп.;

за період з 30 березня 2017 року по 29 квітня 2017 року розмір інфляційних нарахованих на суму боргу 86 559 грн. 17 коп. (борг за лютий 2016 року лютий 2017 року) складає 779 грн. 03 коп., 3% річних 220 грн. 55 коп.;

за період з 30 квітня 2017 року по 29 травня 2017 року розмір інфляційних нарахованих на суму боргу 97 128 грн. 01 коп. (борг за лютий 2016 року березень 2017 року) складає 1 262 грн. 66 коп., 3% річних 239 грн. 49 коп.;

за період з 30 травня 2017 року по 31 травня 2017 року розмір 3% річних нарахованих на суму боргу 107 696 грн. 85 коп. (борг за лютий 2016 року квітень 2017 року) складає 17 грн. 70 коп., інфляційне збільшення боргу за вказаний період не відбулося.

Отже, з урахуванням вищенаведеного розрахунку, розмір інфляційних та річних, який підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку складає 7 931 грн. 53 коп. та 1 639 грн. 01 коп. відповідно. В решті стягнення інфляційних втрат та 3% річних слід відмовити, у звязку з безпідставним нарахуванням.

При визначенні суми інфляційних втрат судом було враховано пункт 3.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року №14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань в якому зазначено, що розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 49, 82 - 85 ГПК України суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства Шполянська швейна фабрика імені ОСОБА_2, вул. Лозуватська, 56, м. Шпола, Черкаської області, ідентифікаційний код 05468015 на користь міського бюджету Шполянської міської ради, вул. Лозуватська, 59, м. Шпола, Черкаської області, ідентифікаційний код 04061576 (отримувач: УК у Шполянському районі, р/р №0533, банк отримувача ГУДКСУ в Черкаській області, МФО 854018, код ЄДРПУО 38031276, код платежу 13050500, призначення платежу орендна плата) 113 462 грн. 40 коп. боргу за орендну плату, 748 грн. 27 коп. пені, 7 931 грн. 53 коп. інфляційних втрат та 1 639 грн. 01 коп. 3% річних.

3. В решті вимог в позові відмовити.

4. Стягнути з публічного акціонерного товариства Шполянська швейна фабрика імені ОСОБА_2, вул. Лозуватська, 56, м. Шпола, Черкаської області, ідентифікаційний код 05468015 на користь бюджету Шполянської міської ради, вул. Лозуватська, 59, м. Шпола, Черкаської області, ідентифікаційний код 04061576, рахунок №4576, МФО 854018, в ГУДКСУ в Черкаській області 1 856 грн. 63 коп. витрат на сплату судового збору.

Видати відповідні накази після набрання рішення законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ХІІ ГПК України.

Повне рішення складено 10 липня 2017 року.

Суддя А.В.Васянович