ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2017 року Справа № 923/580/17

Суддя Господарського суду Херсонської області Закурін М. К. при секретарі судового засідання Бєловій О.С., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛДІ-ЖИТОМИР"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Геліос-1"

про стягнення 57200 грн,

за участі представників сторін:

позивача ОСОБА_1 (представника за дорученням),

відповідача не зявився,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача 57200 грн. Безпосередньо позовні вимоги ґрунтуються здійсненій переплаті вартості товару за договором купівлі-продажу № 26/01 від 26.01.2016, зокрема позивач вказує, що відповідачем не повернуто йому вказану суму.

Відповідачем відзив на позов не надано та свого представника в судове засідання він не направив, а тому справа розглянута за наявними в ній документами та без участі відповідача.

Крім викладеного судом встановлено, що 11.04.2017 Господарським судом Херсонської області у справі № 923/226/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛДІ-ЖИТОМИР» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Геліос-1» про стягнення 58046,25 грн прийняте рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Цим рішенням, за участі тих же учасників, судом встановлені обставини, які у відповідності до приписів частини 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України не потребують повторного доказування.

Так, за названим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено, що 26.01.2016 між сторонами укладено договір купівлі-продажу № 26/1, за умовами якого позивач зобовязався реалізувати відповідачу квасолю в кількості 88000 кг з відхиленням у 5 % в меншу або більшу сторону по ціні 14940 грн за 1000 кг. За змістом пункту 2.2. договору розрахунки за товар здійснюються шляхом перерахування коштів на рахунок продавця протягом однієї доби з моменту фактичного завантаження товару на автотранспорт покупця, виставленого рахунку та згідно видаткових та/або товарно-транспортних накладних.

28.07.2016 сторонами укладено додаткову угоду, за якою сторонами змінено предмет купівлі-продажу, а саме продавець зобовязався поставити квасолю червону в кількості 44000 кг (з відхиленням у 5 % в меншу або більшу сторону) по ціні 14940 грн за 1000 кг та квасолю білу в кількості 44000 кг (з відхиленням у 5 % в меншу або більшу сторону) по ціні 13640 грн за 1000 кг.

На виконання умов договору відповідачем був виставлений рахунок-фактура № СФ-0000029 від 26.01.2016 для сплати 1314720 грн за 88000 кг квасолі червоної. В свою чергу, позивачем вказаний рахунок був оплачений платіжним дорученням № 24361 від 27.01.2016 на суму 1314720 грн із зазначенням у ньому призначення платежу: «Сплата за товар згідно рахунку № 29 від 26.01.2016».

Відповідачем зобовязання за договором були виконані у повному обсязі шляхом поставки 88000 кг квасолі, з якої 44000 кг білої та 44000 червоної.

Зокрема, реалізація продукції здійснена:

1) за видатковою накладною № РН-2941 від 04.02.2016 реалізовано 22000 кг квасолі червової на загальну суму 328680 грн;

2) за видатковою накладною № РН-2958 від 05.02.2016 реалізовано 22000 кг квасолі червової на загальну суму 328680 грн;

3) за видатковою накладною № РН-4446 від 01.08.2016 реалізовано 22000 кг квасолі білої на загальну суму 300080 грн;

4) за видатковою накладною № РН-4524 від 11.08.2016 реалізовано 22000 кг квасолі білої на загальну суму 300080 грн.

Вказані обставини отримання товару не оспорюються і самим позивачем.

Таким чином, відповідачем поставлено 44000 кг квасолі червової на загальну суму 657360 грн та 44000 кг квасолі білої на загальну суму 600160 грн, а всього на загальну суму 1257520 грн.

У звязку з викладеним, різниця у перерахованих коштах позивачем та вартості отриманої ним продукції складає 57200 грн з розрахунку: 1314720 грн 1257520 грн = 57200 грн.

Вирішуючи спір щодо стягнення суми переплати в розмірі 57000 грн суд зазначає, що загальні підстави для виникнення зобовязання у звязку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Обєктивними умовами виникнення зобов'язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однiєю особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у iншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Вiдповiдно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої та другої статті 509 ЦК України цивiльнi права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогiєю породжують цивiльнi права та обов'язки. До підстав виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, належать договори та iншi правочини.

Згідно із частиною першою статті 177 ЦК України обєктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов'язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобовязанні підлягає поверненню iншiй стороні на пiдставi статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпiдставностi такого виконання.

Якщо ж зобов'язання не припиняється з підстав, передбачених статтями 11, 600, 601, 604 - 607, 609 ЦК України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов'язання). Набуття однією зі сторін зобов'язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов'язання не є безпідставним.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

В даному випадку отримання відповідачем 57200 грн є позадоговірним.

На підставі викладеного, за результатами оцінки доказів, з урахуванням факту несплати відповідачем спірної суми в добровільному порядку, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат у відповідності до приписів статті 49 ГПК України суд зазначає, що оскільки спір виник з вини відповідача, судовий збір у розмірі 1600 грн покладається на нього.

При цьому суд зазначає, що позивач квитанцією № 3 від 20.06.2017 сплатив за своїм позовом 1684 грн судового збору, хоча у відповідності до пункту 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати. В даному мінімальна ставки судового збору складає 1600 грн, а тому позивач повинен був сплатити лише 1600 грн.

За таких обставин надлишково сплачена сума судового збору в розмірі 84 грн підлягає поверненню позивачеві.

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 44, 49, 82-85 ГПК України,

в и р і ш и в:

1.Позовні вимоги задовольнити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Геліос-1» (74900 Херсонська область, м. Нова Каховка, проспект Перемоги, 3/ІІІ, ідентифікаційний номер 30380358) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛДІ-ЖИТОМИР» (10025 м. Житомир, вул. Вітрука, 9, ідентифікаційний номер 35238424) 57000 грн безпідставно отриманих грошових коштів.

3.Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ОЛДІ-ЖИТОМИР») 84 грн надлишково сплаченої суми судового збору.

Дата підпису рішення 12.07.2017

Суддя М.К. Закурін