У х в а л а

12 липня 2017 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Жайворонок Т.Є., розглянувши заяву Фонду державного майна України (далі - ФДМУ), яка містить клопотання про розподіл судових витрат у справі № 5004/2115/11 за позовом прокурора Волинської області в інтересах держави в особі ФДМУ до Світязької сільської ради, приватного акціонерного товариства «Укрпрофтур», приватного акціонерного товариства «Волиньтурист», виконавчого комітету Світязької сільської ради, треті особи: пансіонат «Шацькі озера», Федерація професійних спілок України, про визнання незаконним і скасування рішення виконавчого комітету Світязької сільської ради від 29 січня 2001 року № 4, визнання недійсною і скасування державної реєстрації свідоцтва про право власності, визнання права власності,

в с т а н о в и в:

Постановою Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 22 березня 2017 року заяву приватного акціонерного товариства «Волиньтурист» задоволено; постанову Вищого господарського суду України від 25 листопада 2015 року у справі № 5004/2115/11 скасовано, а постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 26 серпня 2015 року залишено в силі. Стягнуто з ФДМУ на користь приватного акціонерного товариства «Волиньтурист» 96 587,40 грн витрат зі сплати судового збору за подання заяви про перегляд Верховним Судом України судових рішень у справі № 5004/2115/11.

11 липня 2017 року до Верховного Суду України надійшла заява ФДМУ, яка містить клопотання про зміну розподілу судових витрат і стягнення у рівних частинах з ФДМУ та прокуратури Волинської області на користь приватного акціонерного товариства «Волиньтурист» 96 587,40 грн витрат зі сплати судового збору за подання заяви про перегляд Верховним Судом України судових рішень у справі № 5004/2115/11.

Згідно зі статтею 11114 Господарського процесуального кодексу України Верховний Суд України переглядає рішення господарських судів виключно на підставі і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За змістом статей 49, 84 Господарського процесуального кодексу України суд під час ухвалення рішення у справі відшкодовує судовий збір стороні, на користь якої ухвалено це рішення, за рахунок другої сторони, про що вказується у резолютивній частині рішення. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Разом із тим відповідно до статті 88 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь у судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, якщо з якоїсь позовної вимоги, яку було розглянуто в засіданні господарського суду, не прийнято рішення або не вирішено питання про розподіл господарських витрат або про повернення судового збору з бюджету.

Оскільки у постанові Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 22 березня 2017 року у справі № 5004/2115/11 питання про розподіл судових витрат вирішено, перегляд судових рішень Верховним Судом України у цій справі закінчено ухваленням постанови, підстави для винесення додаткової постанови відсутні, а процесуальним законом не передбачено право або обов'язок суду на внесення змін до прийнятого ним судового рішення, у прийнятті заяви ФДМУ слід відмовити.

Керуючись пунктом 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», статтями 49, 11114 Господарського процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

У прийнятті заяви Фонду державного майна України, яка містить клопотання про розподіл судових витрат у справі № 5004/2115/11, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України Т.Є. Жайворонок