ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2017 року Справа № 904/3957/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Євстигнеєва О.С.- доповідача,

суддів: Кузнецова В.О., Чус О.В.

при секретарі: Пінчук Є.С.

за участю представників:

позивача: ОСОБА_1- предст., дов.№007.1Др-20-0417 від 07.04.2017 року

відповідача: ОСОБА_2- предст., дов.№46-11-1563 від 22.12.2016 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету (м. Дніпро) в особі Верхньодніпровського коледжу Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету (м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області) на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2017р. у справі № 904/3957/17

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» (м. Дніпро)

до: Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету (м. Дніпро) в особі Верхньодніпровського коледжу Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету (м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області)

про: стягнення заборгованості у сумі 105361,69 грн. за договором постачання природного газу

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 31 травня 2017 року (підписано 06.06.2017р.) у справі №904/3957/17 (суддя Ніколенко М.О.) задоволені позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» (м. Дніпро) до Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету (м. Дніпро) в особі Верхньодніпровського коледжу Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету (м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області) про стягнення за договором №11410QABQXAB027 на постачання природного газу від 06.02.2017р. 102999,76 грн. заборгованості, 2133,36 грн. пені, 228,57 грн. - 3% річних і 1600,00 грн. судового збору.

Не погодившись із зазначеним рішенням, відповідач - Дніпропетровський державний аграрно-економічний університет в особі Верхньодніпровського коледжу Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету, подав апеляційну скаргу. Посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, зменшити розмір стягуваної пені до 1,00 грн. Господарським судом не зясовано, що ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» для розрахунку заборгованості коледжу за лютий 2017 року. з 01.02.2017р. застосована нова ціна за газ 10323,72 грн. за 1000 куб.м, яка не була погоджена сторонами, більш ніж на 10% перевищує ціну тендерної пропозиції та договору, що суперечить п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» і застосована за межами строку дії укладеного між сторонами договору. На думку скаржника навчальний заклад, що фінансується за рахунок коштів державного бюджету і є неприбутковою організацією не повинен нести відповідальність у вигляді штрафних санкцій. Відповідач вважає, що суд повинен був застосувати п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі», згідно якого умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобовязань сторонами в повному обсязі, крім випадків: 2) зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі. Застосуванню також підлягає ст. 37 згаданого Закону, згідно якої договір про закупівлю є нікчемним у разі: його укладення з порушенням вимог ч. 4 ст. 36 Закону. Крім того, в порушення ч.1 ст. 79 ГПК України судом не було розглянуто клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, до вирішення повязаної з нею іншої справи.

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут», у відзиві на апеляційну скаргу і представник у судовому засіданні просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Позивач звертає увагу на те, що відповідач, підписавши 28.02.2017р. акт приймання-передачі газу, визнав факт споживання газу саме у таких обсягах та на таку суму. Відповідач не скористався п. 5.4.5. договору та не обмежив (припинив) відбір газу у випадку перевищення добової норми та/або місячного підтвердження обсягу газу без узгодження з постачальником. Позивач вважає недоречним посилання відповідача на зменшення фінансування і тяжкі обставини. Відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобовязання.

У звязку з відпусткою судді Кощеєва І.М. на підставі розпорядження керівника апарату суду №1059/17 від 05.07.2017р. було проведено автоматичну зміну складу колегії суддів, за результатами якої. визначено склад колегії суддів: головуючий суддя: Євстигнеєв О.С., судді: Кузнецов В.О., Чус О.В.

Відповідачем 06.07.2017р. було подано клопотання про зупинення провадження у справі №904/3957/17 до набрання чинності рішенням у справі №904/6290/17. Клопотання обґрунтовано тим, що в справі №904/6290/17 оспорюється п. 2 додаткової угоди №2 від 24.02.2017р. до договору на постачання природного газу від 06.02.2017р. №11410QABQXAB027, на підставі якого стягується сума заборгованості за природний газ в справі №904/3957/17. Зазначене клопотання судом не задоволене, оскільки наявність зазначеної відповідачем справи на розгляді у місцевому господарському суді не перешкоджає розгляду справи, що унеможливлює зупинення провадження відповідно до вимог ст. 79 ГПК України.

В судовому засіданні 06.07.2017р. була оголошена перерва до 11.07.2017р. на 12:40.

07.07.2017р. позивачем надані до суду додаткові пояснення. Сторона вказує, що зміна ціни з 9022,24 грн. за 100 куб.м на 10323,72 грн. за 1000 куб.м. змінювалась поступово, що вбачається з додаткових угод №1 і №2. Ціна 10323,72 грн. лише на 3,86% перевищує ціну, встановлену у додатковій угоді №1 (9924,46 грн.), а тому порушення п. 2 ч.4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» не відбулося. Відповідач зазначав, що п. 2 додаткових угод (стосовно зміни ціни) суперечить ч. 3 ст. 3акону України «Про публічні закупівлі», оскільки збільшення ціни на газ у спірних документах передбачається з 01.02.2017р., тобто до проведення процедури закупівлі та до підписання договору 06.02.2017р. У зазначеній нормі забороняється укладання договорів, що передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель, крім випадків, передбачених цим Законом. З цього приводу позивач зазначає, що відповідно до ст. 12 Закону закупівля може здійснюватися шляхом застосування однієї з таких процедур: відкриті торги; конкурентний діалог; переговорна процедура закупівлі. Тобто, процедура закупівлі охоплює період проведення торгів, а не тільки період укладення договору. Позивач вказує, що процедура закупівлі розпочалася 29.12.2016 року, тобто ще до укладання договору та спірних додаткових угод.

У судовому засіданні була оголошена вступна та резолютивна частина постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Вислухавши представників сторін, переглянувши матеріали справи, Дніпропетровський апеляційний господарський суд встановив, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» (Постачальник) і Верхньодніпровським коледжем Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету (Споживач) 06.02.2017р. був укладений договір №11410QABQXAB027 на постачання природного газу, за яким Постачальник зобовязався передати у власність Споживачу у 2017 році природний газ, а Споживач зобовязався прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Згідно п. 3.1. договору розрахунки за поставлений Споживачеві газ здійснюються за цінами, що вільно встановлюються між Постачальником та Споживачем.

Визначено п. 3.2. договору, що ціна газу за 1000 куб.м становить 9022,24 грн. з ПДВ. Ціна, визначена у п. 3.2 договору, може змінюватись протягом дії договору. Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього договору (п. 3.3. договору).

Пунктами 4.1-4.2.2. договору встановлено, що розрахунковий період за договором становить один календарний місяць з 07.00 години першого дня місяця до 07.00 години першого дня наступного місяця включно. Оплата газу здійснюється Споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника в наступному порядку:

Плата вартості послуг з постачання газу здійснюється Споживачем не пізніше 30(31) числа розрахункового місяця, у якому здійснюється постачання природного газу.

У разі збільшення в установленому порядку підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду Споживач здійснює оплату вартості додатково заявлених обсягів газу в пятиденний строк після збільшення цього обсягу.

24.02.2017 року між сторонами була підписана додаткова угода №1 до договору на постачання природного газу від 06.02.2017 року, якою сторони узгодили річні обєми газу, який поставляється відповідачу (п.1.2 і 1.3договору), а тож виклали п. 3.2 договору, яким врегульована ціна газу у наступній редакції: «Ціна газу становить 8270,38 грн. за 1000 куб.м., крім того ПДВ 1654,08 грн., всього з ПДВ 9924,46 грн.». Решта умов договору залишена без зміни.

У цей же день 24.02.2017 року між сторонами була підписана додаткова угода №2 до договору на постачання природного газу від 06.02.2017 року, якою сторони змінили річний обсяг постачання газу на 9,558 тис. куб.м. у лютому 2017 року і виклали п.3.2 договору, яким врегульована ціна газу, у наступній редакції: «Ціна газу становить 8603,10 грн. за 1000 куб.м., крім того ПДВ 1720,62 грн., всього з ПДВ 10323,72 грн.». Решта умов договору залишена без зміни.

Договір і додаткові угоди набрали чинності і є обовязковими для виконання сторонами.

Позивач виконав свої зобов'язання і лютому 2017 року поставив відповідачу природний газ на загальну суму 102999,76 грн. (див. акт приймання-передачі природного газу а.с.20). Факт наявності заборгованості у зазначеній в позові сумі відповідачем не оспорюється і підтверджується як зазначеним вище актом приймання-передачі, так і актом звіряння взаємних розрахунків за лютий 2017 року (а.с. 19).

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач порушив умови договору, і не сплатив своєчасно та у повному обсязі вартість отриманого газу. Внаслідок цього у відповідача виникла заборгованість перед позивачем, розмір якої, станом на день розгляду спору становив 102999,76 грн. Зазначені обставини правильно встановлені місцевим господарським судом і повністю підтверджуються матеріалами справи.

Позивач також просив стягнути з відповідача пеню на несвоєчасне виконання зобовязань і 3% річних.

Місцевий господарський суд, у якості підстав задоволення позовних вимог у цій частині позову зазначив, що статтями 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з п. 1 ст. 230 та п.6 ст.231 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до п. 6.2.1. договору, у разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних.

Вказані правові норми є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача неустойки і 3% річних. Перевіривши розрахунок зазначених сум, судова колегія вважає, що суд правомірно стягнув їх з відповідача.

Доводи відповідача щодо порушення правил формування ціни на газ не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки останні не є предметом даного розгляду, договір і додаткові угоди до нього підписані; відповідач обєктивно оцінював наслідки підписання договору і додаткових угод до нього, а зобовязання повинні виконуватися у встановлений строк і відповідно до умов укладеного договору.

Крім того, колегія суддів приймає до уваги Розяснення Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 07.04.2015 року №3302-05/1139807 щодо зміни істотних умов договору про закупівлю щодо зміни ціни.

За таких обставин місцевий господарський суд обґрунтовано задовольнив позов і підстави для скасування судового рішення відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 103-105 ГПК України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету (м. Дніпро) в особі Верхньодніпровського коледжу Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету (м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області) залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31 травня 2017 року у справі №904/3957/17 залишити без зміни.

(постанова виготовлена у повному обсязі 12.07.2017 року)

Головуючий О.С.Євстигнеєв

Судді: О.В.Чус

ОСОБА_3