ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.07.2017 Справа № 904/6282/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "Укртранснафта", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Електронтехсервіс ЛТД", м. Жовті Води Дніпропетровської області

про стягнення 28 093,28 грн. штрафу та 43 787,12 грн. пені

та

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Електронтехсервіс ЛТД", м. Жовті Води Дніпропетровської області

до Публічного акціонерного товариства "Укртранснафта", м. Київ

про стягнення 1 124,00 грн. 3% річних, 5 247,52 грн. пені та 7 600,17 грн. інфляційних втрат

Суддя Бондарєв Е.М.

Представники:

Від позивача (відповідача за зустрічним позовом): ОСОБА_1, довіреність №133 від 23.12.2016 року, представник

Від відповідача (позивача за зустрічним позовом): ОСОБА_2, довіреність №92 від 25.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Укртранснафта" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Електронтехсервіс ЛТД" 28 093,28 грн. 7% штраф та 43 787,12 грн. пені за загальний період з 03.10.2016 по 31.12.2016.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язання за договором поставки № 23-02/48-16 від 19.08.2016 щодо своєчасної поставки товару, а саме відповідач зобов'язаний був поставити товар до 02.10.2016 (включно), оскільки заявку № 23-01/1366/3976 від 30.08.2016 відповідач отримав 02.09.2016, проте поставив з порушенням строків поставки, що підтверджується:

- актом приймання-передачі товару № 1 від 26.10.2016, видатковою накладною № пк-002428 від 26.10.2016 на суму 278 253,00 грн.;

- актом приймання-передачі товару № 2 від 10.11.2016, видатковою накладною № пк-002673 від 10.11.2016 на суму 62 862,00 грн.;

- актом приймання-передачі товару № 3 від 29.12.2016, видатковою накладною № пк-003164 від 29.12.2016 на суму 360 027,12 грн.

Відповідач заперечує проти позовних вимог посилаючись на те, що поставки здійснювалися останнім самостійно без отримання від позивача заявки. Заявка на яку посилається в позові позивач та копії якої надає в матеріали справи не була отримана відповідачем. З приводу наданих підтверджень позивача щодо направлення та отримання відповідачем заявки, а саме список рекомендованих відправлень та відстеження пересилання поштових відправлень, то у відповідному конверті позивач направляв лист від 01.09.2016 № 23-01/1376/4007 з оригіналом договору. Таким чином, відповідач не отримував відповідної заяви та не порушив строки поставки товару.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2017 порушено провадження у справі № 904/6282/17 з призначенням справи до розгляду в засіданні на 15.06.2017.

Згідно із статтею 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні від 15.06.2017 було оголошено перерву до 04.07.2017.

15.06.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Електронтехсервіс ЛТД" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із зустрічною позовною заявою про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Укртранснафта" 1 124,00 грн. 3% річних за період з 14.01.2017 по 21.02.2017; 5 247,52 грн. пені за період з 14.01.2017 по 21.02.2017 та 7 600,17 грн. інфляційних втрат за січень та лютий 2017 року.

Зустрічний позов мотивований тим, що поставка за видатковою накладною № пк-003164 від 29.12.2016 та актом приймання-передачі товару № 3 від 29.12.2016 на суму 360027,12 грн. здійснена відповідачем за зустрічним позовом з пропуском строку визначеного в п.4.2 договору, а саме оплата товару здійснюється покупцем по факту поставки товару впродовж 10 банківських днів з дати підписання акту приймання-передачі товару, проте Публічне акціонерне товариство "Укртранснафта" здійснило оплату 21.02.2017, що підтверджується платіжним доручення № НОМЕР_1. Таким чином, на підставі п.6.4 договору та ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем за зустрічним позовом нараховані пеня, 3% річних та інфляційні втрати.

11.07.17 від ТОВ "ВКФ "Електронтехсервіс ЛТД" надійшли письмові пояснення до зустрічної позовної заяви та клопотання про зменшення штрафних санкцій, згідно якого просить зменшити розмір штрафних санкцій на 80%, посилаючись на своє тяжке фінансове становище.

Позивач (відповідач за зустрічною позовною завою) у судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав, надав витребувані ухвалами суду документи та пояснення, надав оригінали документів витребувані судом для огляду в судове засідання.

Відповідач (позивач за зустрічною позовною заявою) в судове засідання з'явився, проти задоволення позовних вимог заперечував, надав витребувані ухвалами суду документи та пояснення, надав оригінали документів витребувані судом для огляду в судове засідання.

Згідно зі ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В порядку статті 85 ГПК України, у судовому засіданні 11.07.17 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

Згідно договору поставки №23-02/48-16 від 19.08.2016 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Укртранснафта" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Електронтехсервіс ЛТД" (постачальник), постачальник зобов'язався поставити та передати у власність покупця у погоджені сторонами строки акумулятори електричні та частини до них (код 27.20.2 за ДК 016:2010), електричні акумулятори (код 31430000-9 за "Єдиним закупівельним словником"), (стартерні батареї, батареї для приладів) (надалі за текстом "Товар"), а покупець зобов'язується прийняти та оплатити такий товар.

Відповідно до п.2.1 Договору номенклатура, кількість, ціна, умови гарантії, строк, місце та умови поставки товару визначені у специфікації до даного договору, яка підписується що є додатком №1 до цього договору.

Згідно п.3.2 Договору загальна сума договору становить 742 447,62 грн. в т.ч. ПДВ (20%) 123 741, 27 грн.

Датою поставки товару та моментом отримання покупцем товару від постачальника вважається дата підписання сторонами акту приймання-передачі товару (п.5.6. Договору).

Цей договір набирає чинності з моменту його укладання та діє до 31 грудня 2016 року включно.

Сторонами 19.08.16 підписано специфікацію, якою погодили найменування товару, кількість, ціну, строк та місце поставки товару.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивачем 30.08.16 було надіслано на адресу відповідача заявку про готовність ПАТ "Укртранснафта" до виконання умов договору, згідно якої, останній надав згоду на отримання товару в повному обсязі визначеному у додатку №1 до договору. Строк поставки товару впродовж 30-ти календарних днів з дня отримання постачальником даної заявки.

Дану заявку отримано відповідачем 02.09.16, що підтверджується інформацією з офіційного веб-порталу ПАТ "Укрпошта" (а.с. 20).

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Специфікацією, підписаною сторонами у справі, встановлено строк поставки товару, а саме: впродовж 30 календарних днів з моменту отримання постачальником заявки покупця.

Разом з тим, відповідачем було порушено строки поставки товару, встановлені умовами договору, що підтверджується наданими в матеріали справи, та підписаними сторонами актами приймання-передачі товару №1 від 26.10.16, №2 від 10.11.16, №3 від 29.12.16. (а.с. 21-22, 25, 28-29).

Згідно п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 ЦК України).

Відповідно до п.6.1. Договору при недотриманні постачальником строків поставки, постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі 0,1% від вартості товару визначеної у заявці покупця за кожний день прострочення. Нарахування пені здійснюється протягом всього строку порушення зобов'язання. Якщо прострочення виконання зобов'язання перевищує 30 днів, постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 7,0% від вартості недопоставленого товару.

Позивачем заявлено до стягнення суму пені у розмірі 43 787,12 грн. за загальний період прострочення з 03.10.16 по 31.12.16.

Розрахунок пені, наданий позивачем, відповідає чинному законодавству України, дійсним обставинам справи, правильно враховує періоди нарахувань та не містить арифметичних помилок.

Відповідачем подано клопотання про зменшення штрафних санкцій.

Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Пункт 3 ч.1 ст. 83 ГПК України надає господарському суду право, приймаючи рішення, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Ця процесуальна норма може застосовуватись виключно у взаємозв'язку (сукупності) з нормою права матеріального, яка передбачає можливість зменшення розміру неустойки (штрафу, пені) (п.3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції). У резолютивній частині судового рішення зазначається про часткове задоволення позову і розмір суми неустойки, що підлягає стягненню. Судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Так, частиною 1 ст. 233 ГК України закріплено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Пунктом 3.17.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011, вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Зі змісту вищезазначеної норми вбачається, що зменшення розміру заявленої до стягнення пені та штрафу є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Враховуючи інтереси позивача, а також, інтереси відповідача, який знаходиться у скрутному фінансовому становищі, беручи до уваги виконання сторонами умов договору, співвідношення пред'явлених до стягнення санкцій з наявними наслідками порушення зобов'язання, суд вважає за можливе зменшити розмір пені.

За таких обставин позовні вимоги щодо стягнення пені підлягають задоволенню частково у сумі 33 787,12 грн.

Окрім того, на підставі п.6.1. Договору позивачем заявлено до стягнення 28 093,28 грн. штрафу.

Перевіривши розрахунок позивача, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення 28093,28 грн. штрафу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Посилання відповідача, що ним здійснювалася поставка самостійно без отримання заявки позивача, спростовуються матеріалами справи, оскільки згідно листа вих. №А3395/14 від 05.10.16 ТОВ "ВКФ "Електронтехсервіс ЛТД" підтвердило отримання 06.09.16 офіційної заявки на поставку товару та просило відстрочити строк поставки товару.

При цьому суд не вбачає підстав для задоволення зустрічного позову з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4.2. Договору оплата товару здійснюється покупцем по факту поставки товару впродовж 10 банківських днів з дати підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі товару на підставі виставленого постачальником рахунку-фактури.

Разом з тим, позивачем за зустрічною позовною заявою не доведено, факт прострочення оплати отриманого товару, оскільки як вбачається з матеріалів справи, рахунок-фактуру №пк-0002051 від 29.12.16 було отримано відповідачем за зустрічною позовною заявою 09.02.17, тобто покупцем було оплачено отриманий товар в межах строку передбаченого умовами договору.

Враховуючи викладене, суд відмовляє в задоволенні зустрічної позовної заяви.

Відповідно статті 49 Господарського процесуального кодексу України, господарські витрати за первісним позовом покладаються на відповідача за первісним позовом.

Відповідно статті 49 Господарського процесуального кодексу України, господарські витрати за зустрічним позовом покладаються на позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 193, 229, 230, 231, Господарського Кодексу України, ст. ст. 526, 530, 549, 610, 611, 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Первісний позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Електронтехсервіс ЛТД" (52201, Дніпропетровська область, м.Жовті Води, вул Гагаріна, буд. 22; код 04947995) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртранснафта" (01010, м.Київ, вул Московська, 32/2; код 31570412) 33 787,12 грн. пені, 28 092,28 грн. штрафу та судовий збір в розмірі 1 600,00 грн.

В решті позову відмовити.

У задоволенні зустрічного позву відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня підписання повного рішення.

Повне рішення складено 17.07.2017

Суддя ОСОБА_3