ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"17" липня 2017 р.Справа № 922/1965/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суярко Т.Д.

при секретарі судового засідання Цвіра Д.М.

розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Освіта-Плюс", м. Луцьк
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Луцький біотехнічний інститут Міжнародного Науково-технічного університету", м. Харків 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Промінвестком", м. Київ 3. Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шинкарук Анастасії Іванівни
про визнання недійсними реєстрації та договору
за участю представників:

позивача: не з'явився;

відповідача 1 (ТОВ "ЛБІМНТУ"): Сєтов М.О., довіреність б/н від 15.11.2016 р.;

відповідача 2 (ТОВ "Промінвестком"): не з'явився;

відповідача 3 (ПНКМНО Шинкарук А.І.): не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Освіта Плюс» - звернувся з позовом до відповідачів - 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Луцький біотехнічний інститут Міжнародного Науково-технічного університету"; 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Промінвестком"; 3. Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шинкарук Анастасії Іванівни - про визнання недійсною реєстрації права власності на нежитлове приміщення по вул.Електроапаратна, З в м.Луцьку Волинської області за Товариством з обмеженою відповідальністю «Луцький біотехнічний інститут Міжнародного науково-технічного університету», вчиненої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шинкарук Анастасією Іванівною 23 травня 2016 року, номер запису 14625870; визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення по вул.Електроапаратна,3 в м.Луцьку Волинської області укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Луцький біотехнічний інститут Міжнародного науково-технічного університету» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМІНВЕСТКОМ», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дебольською Вікторією Володимирівною 24 травня 2016 року, зареєстрованого в реєстрі за №128.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що на момент вчинення правочину та державної реєстрації права власності на вказане приміщення за відповідачем 1 (ТОВ "Луцький біотехнічний інститут Міжнародного Науково-технічного університету") існувала перешкода - наявність здійсненої позивачем самовільної добудови в розмірі 212 кв.м.

10.07.2017 р. від позивача надійшло клопотання про витребування доказів та відкладення розгляду справи (вх.№22191 від 10.07.2017 р.).

Позивач правом на участь в судовому засіданні 17.07.2017 р. не скористався.

Представник відповідача (ТОВ "ЛБІМНТУ") в судовому засіданні 17.07.2017 р. надав відзив на позовну заяву, поданому в судовому засіданні (вх.№22888 від 17.07.2017 р.); заперечував проти задоволення клопотання позивача про витребування доказів (посилаючись на те, що відповідні документи не включають в себе обставини, що входять в предмет доказування у даній справі), а також заперечував проти задоволення заяви позивача про забезпечення доказів (оскільки заявлені позивачем до застосування заходи не забезпечують виконання рішення Суду у даній справі з огляду на заявлений позивачем предмет спору).

Відповідачі (ТОВ "Промінвестком" та ПНКМНО Шинкарук А.І.) на участь в судовому засіданні 17.07.2017 р. не скористались, всіх витребуваних Судом документів - не надали. До початку судового засідання доказів про належне повідомлення відповідача 2 (ТОВ "Промінвестком") про розгляд даної справи Судом - не надійшло.

Від відповідача (ПНКМНО Шинкарук А.І.) 23.06.2017 р. надійшли заперечення на позов (вх.№20592 від 23.06.2017 р.), в яких він заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що спір у даній справі не підвідомчій господарським судам; відповідачами у господарських спорах не можуть бути приватні нотаріуси; державна реєстрація права власності ТОВ "ЛБІМНТУ" на нерухоме майна та спірний договір були вчинені відповідно до вимог чинного законодавства.

Розглянувши клопотання позивача про витребування доказів, Суд зазначає наступне.

Вказаним клопотанням позивач просить Суд витребувати: 1. у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шинкарук Анастасії Іванівни нотаріальну справу щодо реєстрації права власності на нежитлове приміщення площею 645,5 кв.м. по вул. Електроапаратна, 3 в м. Луцьку за ТОВ "Луцький біотехнічний інститут Міжнародного Науково-технічного університету", здійсненої 23.05.2016 р., номер запису про право власності 14625870; 2. у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дебольської Вікторії Володимирівни нотаріальну справу щодо посвідчення договору купівлі-продажу нежитлового приміщення площею 645,5 кв.м. по вул.Електроапаратна,3 в м.Луцьку Волинської області, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Луцький біотехнічний інститут Міжнародного науково-технічного університету» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМІНВЕСТКОМ», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дебольською Вікторією Володимирівною 24 травня 2016 року, зареєстрованого в реєстрі за №128.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч. 1 ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 38 ГПК України, сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів.

У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, що перешкоджають його наданню; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; 4) обставини, які може підтвердити цей доказ.

Вказане клопотання позивача про витребування доказів не відповідаєвимогам ст.ст. 32, 34, 38 ГПК України.

Зважаючи на предмет спору у даній справі (визнання недійсними реєстрації права власності та договору) та підстави позову (щодо визнання недійсною реєстрації права власності - наявність здійсненої позивачем самовільної добудови в розмірі 212 кв.м.; щодо визнання недійсним договору - на момент укладення договору право власності продавця було зареєстровано неправомірно), позивачем не обґрунтовано, які обставини, що входять в предмет доказування у даній справі можуть підтвердити документи: нотаріальна справа щодо реєстрації права власності на нежитлове приміщення площею 645,5 кв.м. та нотаріальну справу щодо посвідчення договору купівлі-продажу нежитлового приміщення площею 645,5 кв.м.

За таких обставин, Суд відмовляє в задоволенні клопотання позивача про витребування документів.

Розглянувши клопотання позивача про відкладення розгляду справи, Суд зазначає наступне.

Вказане клопотання вмотивоване необхідністю надання позивачу часу на ознайомлення з витребуваними нотаріальними справами.

Враховуючи відмову в задоволенні клопотання позивача про витребування нотаріальних справ, Суд відмовляє в задоволенні клопотання позивача про відкладення розгляду справи.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позозову, Суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Згідно п. 1, абз. 2 п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 26.12.2011 р. № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вказаною заявою позивач просить Суд накласти арешт на нежитлове приміщення по вул. Електроапаратна, 3 в м. Луцьку, посилаючись на те, що у нього є лише підстави вважати, що без забезпечення позову відповідач ТОВ "Промінвестком" здійснить продаж такого майна. Втім, в порушення вимог ст.ст. 4-3, 33, 34 ГПК України, позивачем не обгрунтовано та не доведено наявність фактичних обставин імовірності продажу приміщення.

Окрім того, позивачем не обгрунтовано розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо накладення арешту на нежитлове приміщення по вул. Електроапаратна, 3 в м. Луцьку у даному спорі.

В заяві про забезпечення позову позивачем також не наведено наявності зв'язку між накладенням арешту на нежитлове приміщення по вул. Електроапаратна, 3 в м. Луцьку і предметом позовної вимоги про визнання недійсними реєстрації права власності на нежитлове приміщення по вул.Електроапаратна, З в м.Луцьку та договору купівлі-продажу нежитлового приміщення по вул.Електроапаратна,3 в м.Луцьку від 24 травня 2016 року, зареєстрованого в реєстрі за №128. Тобто позивачем не обгрунтовано та не доведено чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Позивачем також не обгрунтовано яким чином відсутність арешту на нерухоме майно може утруднити чи зроботи неможливим виконання рішення господарського суду в разі задоволення позовних вимог про визнання недійсними державної реєстрації права власності на таке майно та договору купівлі-продажу такого майна, зокрема, враховуючи ту обставину, що позов у даній справі не обумовлено спором про право власності на майно.

За таких обставин, Суд відмовляє в задоволенні заяви позивача про запезпечення позову.

Згідно ч.3 ст.4-3 ГПК України, господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає в межах строку, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин не може бути вирішено в даному судовому засіданні. Такими обставинами, зокрема, є неподання витребуваних доказів, необхідність витребування нових доказів та інше.

З огляду на наведене, приймаючи до уваги ненадання сторонами в повному обсязі витребуваних Судом документів, неявку відповідачів в судове засідання, відсутність в матеріалах справи доказів про належне повідомлення про розгляд даної справи Судом всіх учасників судового процесу, з метою створення всім учасникам судового процесу необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, Суд вважає за необхідне відкласти розгляд справи.

Керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 32-34, 66, 67, 69, 77, 86 ГПК України, Суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання позивача про витребування документів - відмовити.

В задоволенні клопотання позивача про відкладення розгляду справи (вх.№22191 від 10.07.2017 р.)- відмовити.

В задоволенні заяви позивача про запезпечення позову - відмовити.

Розгляд справи відкласти на "03" липня 2017 р. об 11:40 год.

Сторонам виконати вимоги ухвали Суду про порушення провадження у справі.

ТОВ "ЛБІМНТУ" надати до Суду письмові пояснення щодо заяви позивача про витребування доказів.

Суддя Т.Д. Суярко