ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року Справа № 910/10851/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого суддіШевчук С.Р. (доповідач)
суддівГубенко Н.М., Демидової А.М.
розглянувши касаційну скаргуПриватного підприємства "Фірма "Мега-Трейд"
та постановуКиївського апеляційного господарського суду від 27.03.2017
у справі№910/10851/16 Господарського суду міста Києва
за позовомПублічного акціонерного товариства "Дельта Банк"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Олімпік-Сервіс" в особі ліквідаційної/ліквідатора Ніколенка Петра Олексійовича
прозобов'язання включити в проміжний ліквідаційний баланс кредиторську вимогу
в судовому засіданні взяли участь представники:

- позивача: Потапенко С.Ю., дов. б/н від 30.062017

- відповідача: не з'явилися

- ПП "Фірма "Мега-Трейд": Федосєєв Д.О., дов. б/н від 03.03.2017

В С Т А Н О В И В:

У червні 2016 року Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпік-Сервіс" в особі ліквідаційної комісії/ліквідатора Ніколенка Петра Олексійовича про зобов'язання відповідача в особі ліквідатора/ліквідаційної комісії включити у проміжний ліквідаційний баланс кредиторську вимогу ПАТ "Дельта Банк" у загальному розмірі 26 578 201,80 грн як визнану.

Рішенням господарського суду міста Києва від 30.11.2016 у справі № 910/10851/16 (суддя Лиськов М.О.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.03.2017 (у складі головуючого судді Пашкіної С.А., суддів Жук Г.А., Баранця О.М.), позов ПАТ "Дельта Банк" задоволено повністю. Зобов'язано ТОВ "Олімпік-Сервіс" в особі ліквідатора/ліквідаційної комісії включити в проміжний ліквідаційний баланс кредиторську вимогу ПАТ "Дельта Банк" у загальному розмірі 26 578 201,80 грн.

Не погоджуючись з прийнятими у даній справі судовими рішеннями, ПП "Фірма "Мега-Трейд" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.03.2017 у справі № 910/10851/16, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що оскаржувані рішення та постанова прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Позивач та відповідач не скористалися правом, наданим ст. 1112 ГПК України, не надали відзиви на касаційну скаргу, що в силу положень ст. 1112 ГПК України не перешкоджає перегляду судових актів, що оскаржуються.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.07.2017 проведено автоматичну зміну складу суду колегії суддів у справі № 910/10851/16 та визначено склад колегії суддів: Шевчук С.Р. - головуючий, Демидова А.М., Губенко Н.М.

Перевіривши доводи касаційної скарги, юридичну оцінку встановлених фактичних обставин, проаналізувавши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як зазначено господарськими судами попередніх інстанцій, між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" (Банк) та ПП "Фірма "Мега-Трейд" (Позичальник) було укладено кредитний договір № 2 від 14.03.2007, за умовами якого Банк надає Позичальнику кредит у сумі 1 643 000,00 швейцарських франків.

Між АКІБ "УкрСиббанк" та ПАТ "Дельта Банк" було укладено договір від 08.12.2011 купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. та зареєстрований у реєстрі нотаріальних дій за № 2949.

Як вказали господарські суди попередніх інстанцій, на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 та внаслідок такої передачі за правилами, передбаченими ст.ст. 512, 513, 514, 516 та 517 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) ПАТ "Дельта Банк" набуло статус нового кредитора до боржника за кредитним договором № 0 та кредитним договором № 2 від 14.03.2007 та всіма договорами, які були укладені в забезпечення таких кредитних договорів.

Також, судами попередніх інстанцій встановлено, що між ПАТ "Дельта Банк" (Заставодержатель) та ТОВ "Олімпік-Сервіс" (Заставодавець) був укладений договір застави майнових прав від 20.05.2013 (далі - Договір застави майнових прав).

Відповідно до п. 1.1 Договору застави майнових прав предметом застави є майнові права на отримання грошових коштів на загальну суму 12 757 500,00 дол. США, в тому числі, які існують на дату укладення цього Договору та/або виникнуть у майбутньому у Заставодавця з договору купівлі-продажу № Mf23-E від 17.05.2013, укладеного між Марфорд Фінанс Лімітід (далі - Боржник) та Заставодавцем, та додаткових договорів до нього (далі - Контракт).

Згідно з п. 1.2 Договору застави майнових прав заставою за цим Договором забезпечується виконання Приватним підприємством "Фірма "Мега-Трейд" (далі - Позичальник) або Заставодержателем зобов'язань за:

- кредитним договором № 5 від 31.03.2009 із всіма змінами і доповненнями до нього, який укладений між Заставодержателем та Позичальником, а саме: повернення суми кредиту в розмірі 1 339 040,92 швейцарських франків, сплата процентів за користування кредитними коштами, комісій та можливих штрафних санкцій у розмірі, в порядку та в строки, передбачені Кредитним договором, відшкодувати витрати Заставодержателя, понесені у зв'язку із невиконанням Позичальником умов Кредитного договору, умов цього Договору та зверненням стягнення на предмет застави, а також відшкодувати інші витрати, передбачені умовами Кредитного договору та цього Договору;

- кредитним договором № 2 від 31.03.2009 із всіма змінами і доповненнями до нього, який укладений між Заставодержателем та Позичальником, а саме: повернення суми кредиту в розмірі 3 713 954,99 швейцарських франків, сплата процентів за користування кредитними коштами, комісій та можливих штрафних санкцій у розмірі, в порядку та в строки, передбачені Кредитним договором, відшкодувати витрати Заставодержателя, понесені у зв'язку із невиконанням Позичальником умов Кредитного договору, умов цього Договору та зверненням стягнення на предмет застави, а також відшкодувати інші витрати, передбачені умовами Кредитного договору та цього Договору.

Відповідно до п. 1.8 Договору застави майнових прав за взаємною згодою сторін цього Договору загальна заставна вартість предмета застави становить суму 12 757 500,00 дол. США.

Заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо на момент настання терміну виконання Позичальником будь-якого зобов'язання, забезпеченого заставою, згідно з цим Договором, або якщо на момент настання терміну виконання Заставодавцем будь-якого зобов'язання, передбаченого цим Договором, воно не буде виконано (п. 2.1.4 Договору застави майнових прав).

Згідно з п. 2.1.5 Договору застави майнових прав Заставодержатель має право за рахунок предмета застави задовольнити свої вимоги за Кредитним договором у повному обсязі, що визначається на момент фактичного їх задоволення, включаючи проценти за користування кредитними коштами, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання, пені та штрафів, передбачених Кредитним договором тощо.

Відповідно до положень п.п. 2.1.7, 2.1.8 Договору застави майнових прав, Заставодержатель має право: звернути стягнення на предмет застави достроково у випадках, передбачених цим Договором, Кредитним договором та усіма додатковими угодами до них; незалежно від настання терміну виконання забезпечених заставою зобов'язань, звернути стягнення на предмет застави в разі порушення Заставодавцем будь-яких зобов'язань за цим Договором, порушення Позичальником будь-яких зобов'язань за Кредитним договором.

У п. 4.3 Договору застави майнових прав сторони погодили, що укладення (підписання) додаткових документів для підтвердження звернення стягнення на предмет застави та його реалізації, крім цього Договору, не потрібно.

У п. 4.4 Договору застави майнових прав закріплено, що згідно зі ст. 212 ЦК України та домовленістю сторін, якої досягнуто при укладанні цього Договору, в момент настання хоча б одного з випадків, передбачених п. 4.1 та п. 2.1.4 цього Договору, предмет застави вважається реалізованим шляхом відступлення Заставодавцем Заставодержателю вимоги, що випливає із заставленого права без укладання будь-якого окремого договору, крім цього Договору, в наступному порядку: Заставодавець вважається таким, що відступив, а Заставодержатель - таким, що прийняв право вимоги грошових коштів за Контрактом (пп. 4.4.1); Заставодержатель набуває право вимагати від Боржника за Контрактом належного виконання своїх зобов'язань, а саме сплати грошових коштів за Контрактом (пп. 4.4.2).

Також, судами встановлено, що відповідач з 16.01.2016 перебуває у стані припинення.

12.04.2016 ПАТ "Дельта Банк" звернулося до ТОВ "Олімпік-Сервіс" в особі голови ліквідаційної комісії із заявою вих. № 18.5/100 від 12.04.2016 з грошовими вимогами, у якій, як вказали господарські суди попередніх інстанцій, позивач просив визнати кредиторські вимоги на підставі кредитних договорів № 2 від 14.03.2007 та № 2 від 14.03.2007, що підтверджується копією опису вкладення у цінний лист від 12.04.2016 та фіскальним чеком № 0225 від 12.04.2016, штрихкодовий ідентифікатор 058.

Однак, відповідач на зазначений лист відповіді не надав, дій щодо включення кредиторських вимог до реєстру вимог не здійснив.

Відповідно до відстеження пересилання поштових відправлень вищевказане поштове відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 058 повернулося на поштове відділення відправника 20.05.2016 у зв'язку із закінченням встановленого терміну зберігання.

Обґрунтовуючи вимоги, ПАТ "Дельта Банк" у позовній заяві зазначило, що ПП "Фірма "Мега-Трейд" належним чином не виконало грошові зобов'язання за кредитними договорами, станом на 12.06.2014 у боржника - ПП "Фрма "Мега-Трейд" виникла заборгованість за кредитним договором № 5, яка становить 26 578 201,80 грн, у тому числі: сума заборгованості (строкова по кредиту) - 6 517 634,98 грн; сума простроченої заборгованості (прострочена по кредиту) - 10 841 379,51 грн; нараховані відсотки - 119 620,31 грн; сума процентів, віднесених на прострочку - 9 099 567,00 грн. У зв'язку з прийняттям засновниками (учасниками) або уповноваженими ними органами рішення відносно припинення юридичної особи ТОВ "Олімпік-Сервіс" позивач набув право повернення заборгованості за кредитними договорами, укладеними з позичальниками, шляхом звернення стягнення на предмети застави.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд, з яким погодився апеляційний господарський суд, виходив з того, що згідно з положеннями чинного законодавства та умовами Договору застави майнових прав відповідач несе відповідальність перед кредитором за виконання боржником - ПП "Фірма "Мега-Трейд" зобов'язань за кредитними договорами.

За висновками господарських судів попередніх інстанцій, наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитом, нарахованими процентами, які рахуються непогашеними перед банком станом на 12.06.2014 і залишаються непогашеними, є обґрунтованим, арифметично правильним та таким, що відповідає вимогам закону та умовам Кредитного договору; матеріалами справи підтверджується факт існування заборгованості ПП "Фірма "Мега-Трейд" за кредитними договорами в загальному розмірі 26 578 201,80 грн.

На підставі вищевикладеного, з огляду на відсутність відповіді ліквідаційної комісії на лист позивача щодо включення кредиторських вимог до реєстру вимог та своєчасне (в межах строку, встановленого ст. 112 ЦК України) звернення до суду за захистом своїх законних прав, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Проте, висновки господарських судів попередніх інстанцій є передчасними, з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі. Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Господарським судам слід виходити з того, що рішення може ґрунтуватись лише на тих доказах, які були предметом дослідження і оцінки судом. При цьому необхідно мати на увазі, що згідно зі статтею 43 ГПК України наявні докази підлягають оцінці у їх сукупності і жодний доказ не має для господарського суду заздалегідь встановленої сили (п.п. 1, 2, 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 "Про судове рішення").

Як вбачається із судових рішень попередніх інстанцій у даній справі, при встановленні фактичних обставин справи судами зазначено, що між Банком та Позичальником укладено договір № 2 від 14.03.2007. Однак, в матеріалах справи наявна копія кредитного договору № 0 від 14.03.2007.

Водночас, судами попередніх інстанцій надавалась правова оцінка доводам позивача, викладеним у позовній заяві, щодо наявності заборгованості ПП "Фірма "Мега-Трейд" станом на 12.06.2014 у розмірі 26 578 201,80 грн (тобто у розмірі, в якому позивач просив суд зобов'язати відповідача включити в проміжний ліквідаційний баланс кредиторську вимогу) за іншим кредитним договором - № 5, який відсутній у матеріалах справи.

При цьому, суди першої та апеляційної інстанції дійшли висновку про наявність у ПП "Фірма "Мега-Трейд" станом на 12.06.2014 заборгованості у розмірі 26 578 201,80 грн саме за кредитним договором № 5.

Разом з тим, у матеріалах справи міститься розгорнутий розрахунок заборгованості по кредиту та процентам за договором кредиту № 0 від 14.03.2007 (том 1 арк. справи 63-64), який перевірявся судами попередніх інстанцій.

У підсумку, господарські суди попередніх інстанцій дійшли висновків про те, що ПП "Фірма "Мега-Трейд" належним чином не виконало грошові зобов'язання за кредитними договорами, про що свідчить наявність прострочених платежів по рахункам обліку кредитних зобов'язань (Розрахунок), і матеріалами справи підтверджується факт існування заборгованості ПП "Фірма "Мега-Трейд" за кредитними договорами в загальному розмірі 26 578 201,80 грн.

З огляду на викладене, судами попередніх інстанцій не встановлено, про включення до проміжного ліквідаційного балансу відповідача кредиторської вимоги за яким саме кредитним договором (якими саме кредитними договорами) заявлено позовні вимоги у даній справі, а отже не встановлено предмет позову у даній справі. Відповідно, судами не було визначено коло фактичних обставин справи, які підлягають встановленню при вирішенні спору, та коло належних і допустимих доказів, якими такі обставини мають підтверджуватися.

Як наслідок, зі змісту судових рішень місцевого та апеляційного господарських судів не вбачається, вимоги за яким саме кредитним договором (якими саме кредитними договорами) були предметом розгляду судів попередніх інстанцій.

Крім того, вимоги позивача заявлені до відповідача як Заставодавця за договором застави майнових прав від 20.05.2013, відповідно до умов якого, як встановлено судами попередніх інстанцій, заставою забезпечується виконання Приватним підприємством "Фірма "Мега-Трейд" зобов'язань за кредитним договором № 5 від 31.03.2009 та кредитним договором № 2 від 31.03.2009.

Як зазначили господарські суди попередніх інстанцій, кредитний договір № 2 від 14.03.2007 (про який йдеться у оскаржуваних рішенні та постанові, проте який відсутній у матеріалах справи) у базах даних ПАТ "Дельта Банк" закріплений за № 5.

Разом з тим, зі встановлених судами попередніх інстанцій обставин вбачається, що кредитний договір № 5, який вказаний у Договорі застави майнових прав, датований не 14.03.2007, як договір № 2, а 31.03.2009.

Проте, господарські суди попередніх інстанцій не зазначили, якими доказами підтверджується, що кредитний договір № 2 від 14.03.2007 та кредитний договір № 5 від 31.03.2009 є одним і тим самим договором.

За таких обставин, висновки судів попередніх інстанцій про обґрунтованість заявлених позовних вимог, є передчасним.

Окрім того, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з твердженням скаржника - ПП "Фірма "Мега-Трейд", що судами попередніх інстанцій при встановленні факту існування заборгованості ПП "Фірма "Мега-Трейд" в сумі 26 578 201,80 грн, не було залучено останнє до участі у справі в якості третьої особи, що призвело до порушення процесуальних прав вказаної юридичної особи.

Отже, суди попередніх інстанцій припустились неправильного застосування приписів ч. 1 ст. 47 ГПК України щодо прийняття судового рішення за результатами обговорення усіх обставин справи та ч. 1 ст. 43 цього Кодексу стосовно всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, що відповідно до ч. 1 ст. 11110 ГПК України є підставою для скасування прийнятих у справі судових рішень.

Враховуючи встановлені ст. 1117 ГПК України межі перегляду справи в касаційній інстанції, які не дають права касаційній інстанції встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями чи відхилені ними, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, оскаржувані судові акти підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи господарському суду першої інстанції необхідно взяти до уваги викладене у даній постанові, вжити всі передбачені чинним законодавством заходи для всебічного, повного та об'єктивного встановлення обставин справи, дати належну правову оцінку зібраним у справі доказам, доводам та запереченням учасників судового процесу і, в залежності від встановленого та відповідно до вимог закону, вирішити спір.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119 - 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Приватного підприємства "Фірма "Мега-Трейд" задовольнити.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.03.2017 та рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2016 у справі № 910/10851/16 скасувати, справу передати на новий розгляд до Господарського суду міста Києва в іншому складі суду.

Головуючий суддя С.Р. Шевчук

С у д д я Н.М. Губенко

С у д д я А.М. Демидова