ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"19" липня 2017 р.Справа № 924/578/17

Господарський суд Хмельницької області у складі: судді Димбовського В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Старокостянтинівського районного споживчого товариства, м. Старокостянтинів

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Старокостянтинів

про визнання недійсною додаткової угоди №1 від 15.01.2016р. до договору №82 від 01.09.2013р., укладеною між Старокостянтинівським районним споживчим товариством та ФОП ОСОБА_1

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: ОСОБА_2 - за довіреністю від 29.03.2016р.

Суть спору: позивач просить суд визнати недійсною додаткову угоду №1 від 15.01.2016р. до договору №82 від 01.09.2013р., укладену між Старокостянтинівським районним споживчим товариством та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1.

Стверджує, що про існування вказаної додаткової угоди, якою змінено розмір орендної плати та термін дії договору оренди №82 від 01.09.2013р., йому стало відомо під час розгляду справи №924/369/16 про визнання недійсним договору оренди №82 від 01.09.2013р.

На переконання позивача, оспорювана угода суперечить локальним нормативним актам, які діють у Старокостянтинівському РСТ (Статуту товариства, рішенням правління товариства, вона укладена заднім числом, відсутня її реєстрація в журналі товариства, вона не схвалена правлінням товариства, укладена між батьком та сином з метою отримання неправомірної винагороди). Вважає, що додаткова угода суперечить меті та цілям товариства; являється економічно не вигідною для Старокостянтинівського РСТ, якою щомісячно завдаються збитки в розмірі 10500,00 грн.; від імені Старокостянтинівського РСТ підписана ОСОБА_3 з перевищенням повноважень та не схвалена правлінням товариства, що суперечить ст. 241 ЦК України та підпункту л) п. 32 Статуту товариства.

Також, позивач вважає, що колишній голова правління ОСОБА_3, підписуючи оспорювану додаткову угоду, допустив порушення вимог п. 34 Статуту товариства, який забороняє голові товариства, голові ревізійної комісії та іншим працівникам, які займають виборні посади виконувати роботу за сумісництвом, не можуть сприяти їм використовуючи службове становище, використовувати матеріально-технічну базу та грошові кошти споживчого товариства, юридичним особам та громадянам у здійсненні ними підприємницької діяльності з метою отримання за це винагород, різних послуг, пільг.

Окрім того, позивач зауважив, що додаткова угода не прийнята до виконання, а сплачені грошові кошти згідно додаткової угоди №1 від 15.01.2016р. повернені ФОП ОСОБА_1

Відповідач надіслав відзив на позов, згідно якого проти позову заперечує та просить відмовити в його задоволенні, посилаючись при цьому на ст. 241 ЦК України.

Не погоджуючись із позицією позивача про відсутність схвалення додаткової угоди, відповідач посилається на ті обставини, що позивач з лютого 2016 року отримує від відповідача орендну плату в розмірі, який сторони погодили в додатковій угоді. Вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів повернення коштів відповідачу (доплати за лютий-березень 2016 року у сумі 1320,00 грн. та за квітень 2016 року в сумі 7500,00 грн.), оскількі платіжні доручення не містять відомостей про таке повернення, зокрема, відмітки банку - АТ "УкрСиббанк" про їх проведення та зарахування на поточний рахунок відповідача. Такого зарахування, на думку відповідача, не могло бути ще й тому, що договір №82 і додаткова угода №1 не містять відомостей щодо поточного рахунку відповідача в АТ "УкрСиббанк" або іншого банку.

Як вважає відповідач, позивач своїм листом №87 від 23.06.2016р. підтвердив відсутність факту повернення відповідачу суми 1320,00 грн., запросивши ФОП ОСОБА_1 прибути в касу РСТ для отримання зайво перерахованих коштів, а повернення коштів в сумі 7500,00 грн. позивач взагалі не здійснював, а перше його фактичне повернення коштів здійснено також 23.06.2016р. в сумі 7500,00 грн. за травень 2016 року на картковий рахунок ОСОБА_1 в ПАТ "А-Банк".

Як вказує відповідач, після розгляду Рівненським апеляційним господарським судом справи №924/369/16, позивач, визнаючи дію договору №82 та додаткової угоди №1 від 15.01.2016р. своїм листом №133 від 27.09.2016р. повідомляє відповідача про розірвання договору №82 і у відповідності до вимог розділу 7 цього договору просив ФОП ОСОБА_1 прибути 04.10.2016р. для передачі орендованого об'єкта орендодавцю. У свою чергу, відповідач направив позивачу повідомлення з вимогою дотримування орендодавцем вимог договору №82, зокрема, щодо використання отриманої від орендаря орендної плати та застеріг Старокостянтинівське РСТ від неправомірних дій з правом застосування наслідків до нього, які передбачені п. 8 договору.

На переконання відповідача, наведені обставини стверджують про вчинення позивачем системних дій в період з 01.03.2016р. по 23.06.2016р. (прийняття до виконання - отримання плати в розмірі 7500 грн. за період лютий-березень-квітень місяці 2016р., направлення листів №87 від 23.06.2016р. та №133 від 27.09.2016р.), які підтверджують схвалення Старокостянтинівським РСТ додаткової угоди №1 від 15.01.2016р.

На позицію позивача про відсутність реєстрації додаткової угоди в Журналі реєстрації договорів, відмічає про відсутність у чинному законодавстві, зокрема ст. 203 ЦК України, такої підстави визнання недійсним правочину, як не проведення відомчої реєстрації правочину.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав позицію, викладену у відзиві на позов, та наполягав на відмові в задоволенні позовних вимог. У свою чергу, позивач повноважного представника в судове засідання не направив, надіславши клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, посилаючись на зайнятість свого представника в іншому судовому засіданні та відсутність іншого представника, який би міг представляти інтереси товариства в суді.

Представник відповідача заперечив проти задоволення вказаного клопотання, зазначаючи, що позивачем не надано доказів на підтвердження викладених у клопотанні обставин.

Клопотання про відкладення розгляду справи з підстав, зазначених позивачем, задоволенню не підлягає з огляду на те, що наведені в ньому обставини не є підставою для відкладення розгляду справи в розумінні ст. 77 ГПК України. Господарський процесуальний кодекс України не обмежує кількості представників, яких може призначити одна особа. Так, юридичну особу за посадою може представляти її керівник. Інші особи, які є штатними працівниками юридичної особи, можуть бути її представниками, якщо вони діють у межах, визначених законодавством чи установчими документами юридичної особи. Тобто, зазначений у клопотанні представник не являється єдиною особою, що має право представляти інтереси товариства в суді.

Натомість, судом враховується, що у відповідності до ч. 3 ст. 22 ГПК України, сторони зобов'язані вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Ухвалою суду від 22.06.2017р. позивача було зобов'язано подати оригінали доказів на підтвердження позовних вимог для огляду їх в судовому засіданні. Однак, витребувані документи суду не надано.

Згідно п. 2 ст. 77 ГПК України, господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є: неподання витребуваних доказів.

Враховуючи неподання витребуваних судом доказів, суд вважає за необхідне розгляд справи відкласти на іншу дату, а позивача належить повторно зобов'язати надати оригінали доказів на підтвердження позовних вимог для огляду їх в судовому засіданні. Окрім того, для повного, всебічного та об'єктивного з'ясування всіх обставин, враховуючи відзив на позов, суд вважає за необхідне зобов'язати позивача надати письмову позицію з приводу поданого відповідачем заперечення на позов, зокрема, його посилань на неповернення коштів, сплачених за додатковою угодою №1 від 15.01.2016р. (доплати за лютий-березень 2016 року у сумі 1320,00 грн. та за квітень 2016 року в сумі 7500,00 грн.).

Керуючись ст. ст. 77, 86, 87 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Розгляд справи відкласти на 11:00 "31" липня 2017 р. Засідання відбудеться в приміщенні господарського суду Хмельницької області за адресою: м. Хмельницький, майдан Незалежності, 1, зал №306.

Повторно зобов'язати позивача надати оригінали доказів на підтвердження позовних вимог для огляду їх в судовому засіданні, а також зобов'язати надати письмову позицію з приводу поданого відповідачем заперечення на позов, зокрема, його посилань на неповернення коштів, сплачених за додатковою угодою №1 від 15.01.2016р. (доплати за лютий-березень 2016 року у сумі 1320,00 грн. та за квітень 2016 року в сумі 7500,00 грн.).

Суддя В.В. Димбовський

Віддрук. 3 прим.:

1 - до справи,

2 - позивачу (31100, Хмельницька область, м. Старокостянтинів, вул. Грушевського, 22),

3 - відповідачу.