ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.07.2017 р. Справа№ 914/763/16

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Горецької З.В. за участю секретаря судового засідання Хороз І.Б., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

скаргу на бездіяльність органу державної виконавчої служби Центрального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, м. Дніпро

у справі № 914/763/16

за позовом: Приватного акціонерного товариства Галичина, м. Радехів, Львівська область

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю Люс-Три, м.Львів

та відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний будинок Амстор, м.Дніпро

про стягнення заборгованості в сумі 125 969,81 грн.

Представники сторін:

від позивача (скаржника): ОСОБА_1- представник (довіреність б/н від 03.01.17р.)

від відповідача 1 (боржника): не зявився

від відповідача 2 (боржника): не зявився

від субєкта оскарження: не зявився

СУТЬ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду Львівської області подано скаргу ПАТ Галичина від 06.05.2017 року за вх. № 2155/17 на бездіяльність державної виконавчої служби, у справі за позовом Приватного акціонерного товариства Галичина, м. Радехів, Львівська область, до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю Люс-Три, м.Львів та відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний будинок Амстор, м.Дніпро, про стягнення заборгованості в сумі 125 969,81 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 18.05.2017 року скаргу на бездіяльність державної виконавчої служби прийнято до розгляду та призначено на 13.06.2017 року. В судовому засіданні 13.06.17р., з підстав наведених в ухвалі суду розгляд справи відкладався на 03.07.17р.

Позивач (скаржник) вимоги ухвал суду виконав частково, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив, підтримав вимоги викладенні у скарзі.

03.07.17р. за вх. № 23319/17 позивачем (скаржником) подано в канцелярію Господарського суду Львівської області клопотання про відкладення розгляду скарги для надання можливорсті ознайомитися з відзивом та доданими до відзиву документами.

Відповідач 1 (боржник) вимоги ухвал суду не виконав, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив.

Відповідач 2 (боржник) вимоги ухвал суду не виконав, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив.

Субєкт оскарження явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, подав відзив на скаргу з додатками для долучення до матеріалів справи документів.

09.06.17р. в канцелярію Господарського суду Львівської області поступив відзив на скаргу з додатками для долучення до матеріалів справи документів.

Розглянувши матеріали і документи, подані сторонами, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позиція кожної з сторін, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом Львівської області було видано наказ від 11.07.2016р. № 914/763/16 (з урахуванням ухвали від 27.07.2016р. про виправлення описки в наказі) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Амстор» (, місцезнаходження: 49038, м. Дніпропетровськ, вул. Ленінградська, буд. 27) на користь Приватного акціонерного товариства «Галичина» (, місцезнаходження: 80200 Львівська обл., м. Радехів, вул. Б.Хмельницького,120) 88 140,65 грн. основного боргу, 3 203,71 грн. 3% річних, 33 084,48 грн. інфляційних нарахувань та 1 866,43 грн. судового збору.

У звязку із прийняттям Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні» від 09.04.2015 № 317-VIII змінено найменування міста Дніпропетровськ на місто Дніпро, а найменування вулиці Ленінградська - на вул. Князя Ярослава Мудрого. Також змінено назва відділу ДВС - із «Кіровський відділ державної виконавчої служби міста Дніпропетровськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області» на «Центральний відділ державної виконавчої служби міста Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області», та найменування вулиці «набережна Леніна» - на «Січеславська Набережна».

Постановою Кіровського ДВС м. Дніпропетровськ ГТУЮ у Дніпропетровській області від 19.08.2016 року було відкрито виконавче провадження № 51991594 та надано строк на добровільне виконання - до 26.08.2016р.

Надалі, постановою Центрального ВДВС міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 18.04.2017р. повернуто вищезгаданий наказ стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 37 (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернення стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатним).

Постанова Центрального ВДВС міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 18.04.2017р ВП №51991594, на думку позивача, підлягає визнанню недійсною, виходячи з наступного: порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, регулюється Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. № 512/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.04.2012р. за № 489/20802.

Всупереч вимогам ч.1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець не вжив необхідних дій для виконання наказу Господарського суду Львівської області від 11.07.2016р. № 914/763/16 (з урахуванням ухвали від 27.07.2016р. про виправлення описки в наказі).

Згідно п.2 Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого Наказом міністерства юстиції №2432/5 від 12.08.2016р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 серпня 2016 р. за № 1126/29256 (далі - Положення), автоматизована система виконавчого провадження - компютерна програма, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу

Згідно п.З Положення, Реєстраторами Системи є: відповідальні особи державні виконавці органів державної виконавчої служби; приватні виконавці керівники органів державної виконавчої служби та їх заступники.

Відповідно до п.2 Розділу IV Положення Виконавцем до Системи обовязково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень

Відповідно до п.З Розділу IV Положення Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Системи одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії.

Отже, як стверджує скаржник, за змістом Положення автоматизована система виконавчого провадження є джерелом вичерпної інформації про усі вчинені державним виконавцем виконавчі дії щодо виконання рішення

Згідно із отриманою з автоматизованої системи виконавчого провадження 27.03.2017 року інформації про виконавче провадження №51991594 з метою виконання наказу Господарського суду Львівської області від 11.07.2016р. № 914/763/16 (з урахуванням ухвали від 27.07.2016р. про виправлення описки в наказі) державний виконавець вчинив лише такі виконавчі дії: 1) 19.08.2016р. було відкрито виконавче провадження; 2) 29.08.2016р. було зупинено ВП за п.4 ч.1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» (розшук боржника, транпортних засобів або розшук дитини); 3) 29.08.2016р. було винесено постанову про стягнення виконавчого збору з боржника; 4) 29.12.2016р було поновлено ВП; 5)14.04.2017р. було виведено ВП зі зведеного ВП; 6)18.04.2017 було повернено виконавчі документи Стягувачеві.

Товариство переконане, що жодна з вищезгаданих виконавчих дій не була спрямована на реальне стягнення майна у боржника, тобто такі дії були вчинені для забезпечення внутрішньої організації та проведення виконавчого провадження в цілому.

Також скаржник звертає увагу суду на те, що на його думку, державний виконавець не міг дійти до висновку про «безрезультатність заходів щодо розшуку майна», не вчинивши відповідних виконавчих дій , які спрямовані на досягнення вищезгаданого результату

Окрім цього, 15.02.2016 року Дніпропетровським апеляційним господарським судом було розглянуто у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "Сбербанк", Товариства з обмеженою відповідальністю - "ГРАТАНТ" та Приватного акціонерного товариства "Галичина" на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 06.10.2015 року у справі № 904/7937/15 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "АМСТОР" про визнання банкрутом та, окрім іншого, було встановлено наявність майна та коштів на розрахункових рахунках у Боржника, що суперечить висновкам державного виконавця про «відсутність майна та коштів на розрахункових рахунках»

Таким чином, державний виконавець не вжив передбачених п. 5,6,7,13,14,16,18,22 ч.3 ст. 18 Закону виконавчих дій на виконання наказу Господарського суду Львівської області від 11.07.2016р. № 914/763/16 (з урахуванням ухвали від 27.07.2016р. про виправлення описки в наказі).

Представник ДВС в судове засідання не з»явився, подав відзив на скаргу, просить суд відмовити в задоволенні скарги.

При прийнятті ухвали суд виходив з наступного.

Так, Закон України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року № 606-X1V втратив чинність з 05.10.2016 року, згідно із Законом України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року N 1404-VIII.

В свою чергу, Закон України "Про виконавче провадження №1404-VIII від 02.06.2016 року набрав чинності 05.10.2016 року.

Пунктом 7 перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016р. №1404-VІІІ встановлено, що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Згідно зі статтею 58 Конституції України закон та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

В силу вимог ч. 3 ст. 5 Цивільного кодексу України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Конституційний Суд України у рішенні від 09.02.1999 р. N 1-рп/99 роз»яснив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отже, згідно ст. 1 Закону України Про виконавче провадження N606-XIV від 21 квітня 1999 року, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення)

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України Про виконавче провадження N606-XIV від 21 квітня 1999 року, примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Згідно абзацу 1 ч. 2 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження N606-XIV від 21 квітня 1999 року, державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України Про виконавче провадження N606-XIV від 21 квітня 1999 року, примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Згідно п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 17 Закону України Про виконавче провадження N606-XIV від 21 квітня 1999 року, відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: 2) ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 3) судові накази.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження, у виконавчому документі зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України Про виконавче провадження N606-XIV від 21 квітня 1999 року, державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України Про виконавче провадження N606-XIV від 21 квітня 1999 року, рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскарженні в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 13 Закону України Про державну виконавчу службу N606-XIV від 21 квітня 1999 року, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскарженні до вищестоящої посадової особи або до суду у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 45 ГПК України, господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України. Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.

Зазначена процесуальна норма узгоджується з положеннями ч. 5 ст. 124 Конституції України, згідно з якою судові рішення є обовязковими до виконання на всій території України.

Згідно ст.ст. 115, 116 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Оскільки наказ пред»явлено до виконання до набрання законної сили Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, то виконавчі дії розпочаті державним виконавцем до 05.10.2016 року, повинні бути завершені у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Як встановлено судом, 19.08.2016 року заступником начальника відділу ОСОБА_2, в порядку статей 17,19,20,25 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з встановленням самостійного строку для виконання боржнику до 26.08.16 р.

В самостійному порядку вимоги виконавчого документа боржником виконані не були, тому наступного робочого дня, в порядку статті 33 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій. 29.08.16 року виконавче провадження № 51991594 приєднано до зведеного виконавчого провадження та зупинено на підставі п. 4 ч. 1 статей 38 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено право державного виконавця зупинити виконавче провадження у разі оголошення розшуку боржника - фізичної особи, транспортних засобів боржника або розшуку дитини. Статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає порядок і строки зупинення виконавчого провадження, оскільки в межах зведеного виконавчого провадження № 50944004 заступником начальника 10.05.16 року відповідною постановою в порядку ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» оголошено у розшук автотранспортні засоби зареєстровані за боржником відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру МВС України, а саме: SKODA SUPER B, 2006 року випуску, FORD TRANSIT 330L, 2007 року випуску, DAEWOO LANOS, 2007 року випуску.

10.05.16 року заступником начальника відділу ОСОБА_2 здійснено вихід за місцезнаходженням боржника, а саме м. Дніпропетровськ вул. Ленінградська, 27, але боржник та автотранспортні засоби зареєстровані за ним за даною адресою не знаходиться, про що складено акт державного виконавця.

Відповідно до статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання органами внутрішніх справ. Розшук боржника - фізичної особи, дитини, розшук транспортних засобів боржника здійснюють органи внутрішніх справ, а розшук боржника - юридичної особи та іншого майна боржника організовує державний виконавець. Розшук оголошується відповідно за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання, перебування, місцезнаходженням боржника чи місцезнаходженням його майна, або за місцем проживання (місцезнаходженням) стягувача.

Згідно п.п. 3.1, 3.2 розділу III Інструкції про порядок взаємодії органів внутрішніх справ України про порядок взаємодії органів внутрішніх справ України та органів державної виконавчої служби при примусовому виконанні рішень судів та інших органів (посадових осіб) затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України 25.06.2002 № 607/56/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 червня 2002 р. за № 541/6829, у виконавчому провадженні розшук громадянина-боржника, дитини або транспортних засобів боржника здійснюється органами внутрішніх справ у порядку, встановленому чинним законодавством України. У разі їх виявлення органи внутрішніх справ у триденний термін з моменту виявлення повідомляють ініціатора розшуку про місце знаходження, а транспортні засоби боржника негайно затримують та доставляють на спеціальні майданчики чи стоянки тимчасового зберігання Державтоінспекції.

31.05.2016 року заступником начальника відділу ОСОБА_2, керуючись статтею 52 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника та статтею 59 Закону України «Про банки та банківську діяльність» винесено постанову про арешт коштів боржника № 52021885 у межах суми 9 511 072,31 грн., з врахуванням виконавчого збору, та за вих. № 13102/100 направлено на виконання до банків та сторонам для відома. Того ж дня в порядку ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження » винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження № 52021885, копії якої за вих. № 13103/10 направлені територіальному сервісному центру № 1242 регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області МВСУ до виконання та сторонам виконавчого провадження до відома.

В межах зведеного виконавчого провадження № 50944004 про стягнення з ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор» до державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 50895981 внесено обтяження за номером 14289402 (спеціальний розділ) того ж дня до Державного реєстру обтяжень рухомого майна за номером 15796448 внесено обтяження.

19.05.2016 року заступником начальника відділу ОСОБА_2 здійснено вихід за місцезнаходженням боржника, а саме: м. Дніпро, вул. Ярослава Мудрого (Ленінградська), 27, але боржник за даною адресою не знаходиться про що складено акт державного виконавця.

В ході, примусового виконання встановлено, що за боржником зареєстровані розрахункові рахунки в Філії - Запорізьке обласне управління АТ «Ощад Банк», АТ «ОСОБА_3 Аваль», АТ «Сбербанк », ПАТ «ПУМБ», ПАТ «Юнекс Банк», ПАТ «Промінвестбанк», на які направлялись платіжні вимоги, але коштів для задоволення вимог стягувачів не виявлено.

Відповідно до Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником зареєстроване нерухоме майно, за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Купріна, 2 (Іпотекодержатель: ВАТ «Державний експортно - імпортний банк України» 03150, м. Київ, вул. Горького, 127. ); Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 74 (Іпотекодержатель: ПАТ «ОСОБА_4 Сбербанк Росії» м. Київ, вул. Володимирська, 46 ), Миколаївська область, м. Миколаїв, пр. Героїв Сталінграау, 9р (Іпотекодержатель: АТ «Сбербанк Росії» м. Київ, вул. Володимирська, 46). Також зареєстровані обєкти нерухомості в м. Донецьку, які також перебувають в іпотеці.

30.12.2016 року виконавче провадження в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень було поновлено, оскільки новою редакцією № 1404-VIII Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.16 р. не передбачено зупинення виконавчого провадження на підставі розшуку майна боржника.

15.12.2016 року за вих. № 15001/10 директору ПП «Українська компанія з управління майном» ОСОБА_5 (власник приміщення за адресою: м. Дніпро, вул. Ярослава Мудрого (Ленінградська, 27) направлено запит чи орендує боржник за даною адресою офіс.

29.12.2016 року за вих. № 15290/10 відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 02.06.16 № 1404-VIII) до управління інформаційної підтримки та координації поліції « 102» ГУ НП в Дніпропетровській області та до відділу управління превентивної діяльності Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області направлено запит щодо стану розшуку автотранспортних засобів зареєстрованих за боржником.

29.12.2016 року за вих. № 15289/10 відповідно до ст.ст. 18, 51 Закону України «Про виконавче провадження» іпотекодержателям направлені листи щодо розміру заборгованості іпотекодавця відповідно до нерухомого майна зареєстрованого за боржником та в разі її відсутності надання згоди щодо реалізації майна в рахунок погашення заборгованості перед стягувачами. Іпотекодержателям майна зареєстрованого за боржником на території м. Донецька листи не направлялись.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань керівником підприємства виступає ОСОБА_6, інші відомості відсутні.

10.01.2017 року за вих. № 72/10 відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» до відділу реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур управління у сфері державної реєстрації, направлено запит щодо надання відомостей стосовно керівника ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор» , а саме: адреса, паспортні дані, РНОКПП, місце проживання тощо.

23.01.2017 року за вх. № 279 до Відділу надійшла відповідь від директора ПП «Українська компанія з управління майном» ОСОБА_5 про те, що боржник не орендує офіс за адресою вказаною у виконавчому документі.

24.01.2017 року до Відділу надійшла відповідь з відділу реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур управління у сфері державної реєстрації про те, що відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, є відкритими і загальнодоступними (крім реєстраційних номерів облікових карток платників податків та паспортних даних) та у випадках, передбачених Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», за їх надання стягується плата. Адреса керівника ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор» реєстратором також надана не була.

30.01.2017 року за вих. № 121 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в ,м. Дніпрі та Державної податкової інспекції у Кіровському район м. Дніпропетровська Головного управління ДФЄ у Дніпропетровській області направлено запит запит щодо надання відомостей стосовно керівника ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор» , а саме: адреса, паспортні дані, РНОКПП, місце проживання тощо.

06.02.2017 за вх. № 571 до відділу з управління інформаційної підтримки та координації поліції « 102» ГУ НП в Дніпропетровській області надійшла відповідь про роботу, яка ведеться щодо розшуку майна боржника.

10.02.2017 за вх. № 940 до відділу надійшла відповідь з відділу управління превентивної діяльності Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, про те що у разі позитивного результату розшуку майна боржника, відділ буде повідомлено додатково.

16.02.2017 до Відділу з Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду Україня в м. Дніпрі надійшов лист на запит державного виконавця, про те що з 01.10.13 року боржник звітність до органів Пенсійного фонду України не надає. Інформація щодо керівника підприємства - боржника ПФУ надана не була.

16.02.2017 року за вих. № 13.5-47/473/10 до Головного управління статистики у Дніпропетровській області направлено запит щодо надання відомостей стосовно керівника ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор» , а саме : адреса, паспортні дані, РНОКПП, місце проживання тощо.

24.02.2017 року за вх. № 1295 до Відділу надійшла відповідь з Державної податної інспекції у Центральному районі м. Дніпра ГТУ ДФС у Дніпропетровській області на запит державного виконавця, але дані щодо керівника підприємства - боржника надано не було.

20.03.2017 року за вих. № 920/10 до Державної податної інспекції у Центральному районі м. Дніпра ГТУ ДФС у Дніпропетровській області направлено запит державного виконавця відносно дебіторської заборгованості ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор» .

28.03.2017 року за вх. № 2491 до Відділу надійшла відповідь з Головного управління статистики у Дніпропетровській області на запит державного виконавця, але дані щодо керівника підприємства - боржника надано не було.

04.04.2017 року за вх. № 2720 до Відділу надійшла відповідь Державної податної інспекції у Центральному районі м. Дніпра ГТУ ДФС у Дніпропетровській області про те, що боржник з 2014 року до податкової не звітує.

13.04.2017 заступником начальника відділу ОСОБА_2 здійснено повторно вихід за адресою м. Дніпро, вул. Ярослава Мудрого (Ленінградська), 27, та за адресою: м. Дніпро, вул. Пастера, 10, та було встановлено, що боржник за даними адресами не знаходиться, про що складено акти державного виконавця.

Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

У звязку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення та кошти на розрахункових рахунках, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку автотранспортних засобів, а саме: SKODA SUPER B, 2006 року випуску, FORD TRANSIT 330L, 2007 року випуску, DAEWOO LANOS, 2007 року випуску, виявилися безрезультатними. За адресою вказаною у виконавчому документі боржник не знаходиться, суд дійшов до висновку, що державним виконавцем правомірно 18.04.17 року було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. В даній постанові 2 пуктом стягувачу було розяснено право повторного предявлення виконавчого документа до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, а саме: до 18.04.2020 року

Частина 6 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що особи, які беруть участь у виконавчому проваджені, зобовязанні сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій

Згідно ч. 1 Статті 19 Закону України «Про виконавче провадження», права і обовязки сторін та інших учасників виконавчого провадження, так Сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом

Відповідно до п. 11 Інструкції з організації примусового виконання рішень, сторона виконавчого провадження (її представник) та прокурор як учасник виконавчого провадження

можуть знайомитися з матеріалами виконавчого провадження у відповідному органі державної виконавчої служби, офісі приватного виконавця у спеціально визначений прийому громадян час і в тому обсязі, в якому вони бажають, за усним клопотанням де виконавця. Сторони виконавчого провадження (їх представники) або прокурор як учасник виконавчого провадження за бажанням можуть ознайомитись із матеріалами виконавчого провадження в інший час. Виконавче провадження надається їм для ознайомлення на підставі письмової заяви, в якій зазначаються бажана дата та час ознайомлення. Ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження здійснюється у присутності виконавця або помічника приватного виконавця, про що у виконавчому провадженні, робиться відмітка із зазначенням дати ознайомлення та підпису особи, яка ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження. Сторона виконавчого провадження (її представник) та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право робити копії (фотокопії) з документів виконавчого провадження та виписки з них. Вилучення з матеріалів виконавчого провадження будь-яких документів не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 19.08.17-18.04.17 з моменту відкриття виконавчого провадження та до завершення виконавчого провадження від стягувача жодної заяви або клопотання до Відділу не надходило.

Відносно керівника підприємства боржника, заступником начальника було вжито ряд заходів щодо зясування особистих даних ОСОБА_6. За відсутності особистих даних ОСОБА_6 вжиття до неї заходів примусового виконання не є можливим.

Так, наприклад відповідно до розділу XIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, У разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, що відповідно до Закону підлягає примусовому виконанню, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця

Відповідно до ч. 2 розділу XIII Інструкції з організації примусового виконання рішень . Подання готується на бланку відповідного органу державної виконавчої служби, приватного виконавця. Подання має обовязково містити

для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - найменування суду, до якого надсилається подання

для встановлення заборони вїзду в Україну іноземців або осіб без громадянства - найменування органу, зазначеного в пункті 4 розділу І цього Порядку

відомості про виконавче провадження (найменування, дата, номер виконавчого документа, на підставі якого відкрито виконавче провадження, орган (посадова особа), який (яка) видав(ла) виконавчий документ, резолютивна частина рішення, номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчого провадження, дата відкриття виконавчого провадження тощо)

прізвище, імя та по батькові боржника (керівника юридичної особи - боржника), дату народження (число, місяць та рік)

громадянство боржника (керівника юридичної особи - боржника) (за наявності таких даних)

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію і номер паспорта боржника (керівника юридичної особи) - громадянина України, який через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний контролюючий орган і має відмітку у паспорті (за наявності таких даних)

Повторно ПАТ «Галичина» до Відділу виконавчої служби виконавчий документ не предявляло, тобто своїм правом передбаченим статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» не скористалося.

Відповідно до п.1 ст.2 Закону виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад, як обовязковість виконання рішень

Відповідно до ч.І ст. 18 Закону виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії

Виконавчими діями слід вважати визначений законом перелік можливих чи обов'язкових способів діяльності державного виконавця за участю необхідних осіб (сторони, поняті, перекладач, спеціаліст), спрямованих на неупереджене, своєчасне та повне виконання рішення

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (в новій редакції) виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх

накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку

накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей

звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншогб володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб

викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні

У разі якщо боржник без поважних причин не зявився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу

накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом

вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження

здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Враховуючи, усе вище викладене, суд дійшов до висновку, що суб»єктом оскарження дотримано вимог Закону України «Про виконавче провадження» при вчиненні виконавчих дій, тому доводи скаржника є неправомірними.

За таких обставин скарга не підлягає задоволенню з винесенням відповідної ухвали.

Відповідно до п. 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Згідно з ч. 1 ст. 121-2 ГПК України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Частиною 3 ст. 121-1 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Тому, виходячи з вищенаведеного, керуючись ст.ст. 86, 121-2 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. В задоволенні скарги на бездіяльність органу державної виконавчої служби Центрального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, поданої ПАТ «Галичина» 16.05.2017 року за вх.№2155/17 (05.05.2016 р. вих.№05/05-04) відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення.

Суддя Горецька З. В.