РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2017Справа №910/21874/16

За позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Харківське шосе 182»

до 1) Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія

«Київміськбуд»

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український

експертний центр»

про зобов'язання усунути недоліки будівництва

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Дешевий О.А., довіреність № 2016/10/17-1 від 17.10.2016

Адаменко М.В., голова правління

від відповідача-1 Єфімова Т.В., довіреність № 00045/0/14-17 від 17.05.2017

від відповідача-2 Пуляєва Ю.Д., довіреність № 32 від 10.05.2017

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Харківське шосе 182» до Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» про зобов'язання останнього за власний рахунок усунути недоліки в будинку № 182 по вул. Харківське шосе у м. Києві, а саме:

- здійснити заміну трьох підйомників для маломобільних груп населення встановлених в осях будинку 10, 11, 15 на гідравлічні стійкові підйомники передбачені проектною документацією на будинок, а саме лист проектної документації «Підйомники для інвалідів» АРХ 95/114, 95 РД-АР;

- здійснити заміну врізки (відводів) вертикальних (поетажних) трубопроводів каналізації в підвальному приміщенні через трійники під кутом 90 градусів та діаметром 160 мм та в кількості 9 шт. трійники (відводи) відповідно до вимог ДБН В.2.5-64:2012.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.12.2016 порушено провадження у справі № 910/21874/16 та призначено справу до розгляду на 15.12.2016.

Позивач в судовому засіданні 15.12.2016 позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач-1 в судовому засіданні 15.12.2016 проти задоволення позовних вимог заперечував, з підстав викладених у поданому ним в засіданні суду відзиві, в якому зазначено наступне. 27.12.2014 відповідачем було підписано акт прийому-передачі житлового будинку на перетині вулиць Вірменської та Харківське шосе у Дарницькому районі м. Києва на обслуговування та експлуатацію до ТОВ «Перший український експертний центр», а отже з того моменту балансоутримувачем зазначеного житлового будинку стало ТОВ «Перший український експертний центр». Також даний акт, на думку відповідача встановлює факт відповідності та готовності до експлуатації житлового будинку і підтверджує відсутність недоліків щодо фізичного стану та якості виконання робіт. Метою створення позивача є забезпечення та захист прав співвласників та дотримання ними своїх обов'язків, належного утримання та використання спільного майна об'єднання, своєчасного надходження коштів від співвласників та мешканців багатоквартирного будинку. Чинним законодавством окреслено предмет діяльності та коло повноважень об'єднання - виключно стосовно утримання та використання спільного майна об'єднання. Позивач у позовній заяв вказує на ст. 382 ЦК України, яка визначає, що є спільним майном багатоквартирного будинку - приміщення загального користування. Відповідач зазначає, що окремі квартири мешканців будинку не є майном об'єднання, не належить об'єднанню на праві власності і відповідно права власників які стосуються їх квартир не є предметом діяльності об'єднання, а значить не можуть бути підставою позовних вимог, що заявляє позивач. Зазначає, що між позивачем та відповідачем не існує жодних правовідносин стосовно купівлі-продажу. На думку відповідача позивач не є суб'єктом матеріального права на захист якого ним подано позов.

В судовому засіданні 15.12.2016 відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 22.12.2016.

Позивачем 22.12.2016 до відділу діловодства суду подано заяву про уточнення обставин та зміну посилання на норми матеріального права, якими обґрунтовує свої позовні вимоги.

Позивачем 22.12.2016 до відділу діловодства суду подано клопотання, у відповідності до ст. 24 Господарського процесуального кодексу України, в якому просить залучити до участі у справі іншим відповідачем - Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр».

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/21874/16 від 22.12.2016 залучено до участі у справі іншим відповідачем Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр», у зв'язку з чим розгляд справи відкладено на 17.01.2017.

Позивачем 16.01.2017 до відділу діловодства суду подано заяву про зміну предмету позову, відповідно до якої просить

1. зобов'язати відповідача-1 відшкодувати завдані майну будинку № 182 по вул. Харківське шосе у м. Києві збитки в натурі шляхом вчинення за власний рахунок наступних дій:

- привести три підйомники для маломобільних груп населення встановлених в осях будинку 10, 11, 15 у відповідність до вимог ДБНВ.2.2-17:2006 «Будинку і споруди. Доступність будинків і споруд для мало мобільних груп населення»;

- привести врізки (відводів) вертикальних (поетажних) трубопроводів каналізації в підвальному приміщенні будинку в кількості 9 шт. у відповідність до вимог ДБН В.2.5-64:2012 «Внутрішній водопровід та каналізація».

2. зобов'язати відповідача-2 відшкодувати завдані майну будинку № 182 по вул. Харківське шосе у м. Києві збитки в натурі шляхом вчинення за власний рахунок наступних дій:

- привести три підйомники для маломобільних груп населення встановлених в осях будинку 10, 11, 15 у відповідність до вимог ДБНВ.2.2-17:2006 «Будинку і споруди. Доступність будинків і споруд для мало мобільних груп населення»;

- привести врізки (відводів) вертикальних (поетажних) трубопроводів каналізації в підвальному приміщенні будинку в кількості 9 шт. у відповідність до вимог ДБН В.2.5-64:2012 «Внутрішній водопровід та каналізація».

Відповідач-2 у поданому 16.01.2017 до відділу діловодства суду відзиві на позовну заяву проти задоволення позовних вимог заперечує посилаючись на те, що відповідно до рішення Правління ПАТ «ХК «Київміськбуд» (протокол № 43 від 24.10.2013), житловий будинок за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 182 передано експлуатуючій організації відповідачу-2. Відповідач-2 прийняв будинок на подальшу експлуатацію згідно акту прийому-передачі від 27.12.2014. Будинок введено в експлуатацію за наявності сертифіката від 28.10.2014 серія ІУ №09, який засвідчує відповідність проектній документації закінченого будівництвом об'єкта та підтверджує його готовність до експлуатації. В подальшому відповідачем-2 було забезпечено належні експлуатацію та утримання майна. Враховуючи створення ОСББ «Харківське шосе 182» відповідачем-2 17.06.2016 підписано наказ про передачу будинку на експлуатацію та обслуговування позивачу. 29.07.2016 відповідною комісією у складі представників відповідача-2 та позивача було визначено технічний стан будинку та підписано акт приймання-передачі. На момент передачі всі системи будинку працювали та знаходились в технічно-справному стані, оскільки у вище згаданому Акті відсутні будь-які зауваження щодо цього. Відповідач-2 вважає себе неналежним відповідачем та відповідати за позовом має відповідач-1, оскільки між позивачем та відповідачем-1, внаслідок укладення між ними договорів купівлі-продажу майнових прав на квартири в будинку, виникли договірні правовідносини, відповідач-1 несе зобов'язання і залишається повністю відповідальним за належну якість квартир і спільного майна будинку. Відповідач-1 забезпечує відповідність стану будівлі до проектної документації. Відповідач-2 не порушив права та законні інтереси позивача.

В судовому засіданні 17.01.2017 відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 26.01.2017.

Позивачем 24.01.2017 до відділу діловодства суду подано клопотання про продовження строку вирішення спору.

Позивачем 24.01.2017 до відділу діловодства суду подано клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, проведення якої доручити Товариству з обмеженою відповідальністю «Незалежний інститут судових експертиз».

Відповідач-1 та відповідач-2 в судовому засіданні 26.01.2017 заперечували проти задоволення клопотання позивача про призначення експертизи.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 26.01.2017 продовжено строк вирішення спору у справі № 910/21874/16 на 15 днів.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 26.01.2017 призначено по справі № 910/21874/16 судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз та зупинено провадження у справі до надання висновку експерта.

20.03.2017 на адресу суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз листом № 4717/17-43 від 16.03.2017 надійшло клопотання експерта про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.03.2017 поновлено провадження у справі № 910/21874/16; зобов'язано сторони в строк до 07.04.2017 подати необхідні експерту документи; зупинено провадження у справі № 910/21874/16 до надання висновку експерта.

05.04.2016 позивачем та 06.04.2017 відповідачем-2 було подано до суду пояснення з документами.

Надані сторонами документи було 05.05.2017 направлено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

На адресу суду Київський науково-дослідний інститут судових експертиз листом № 4717/17-43 від 16.05.2017 повернув матеріали справи № 910/21874/16 без проведення експертизи, оскільки не проведено попередню оплату експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.06.2017 поновлено провадження у справі № 910/21874/16 та призначено її до розгляду на 04.07.2017.

Позивачем 27.06.2017 до відділу діловодства суду подано клопотання про надання матеріалів справи для ознайомлення. Представник позивача 29.06.2017 ознайомився з матеріалами справи № 910/21874/16, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою представника позивача.

Позивачем 30.06.2017 до відділу діловодства суду подано клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, проведення якої доручити Товариству з обмеженою відповідальністю «Незалежний інститут судових експертиз».

Позивачем 04.07.2017 до відділу діловодства суду подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просить суд

1. зобов'язати відповідача-1 та відповідача-2 відшкодувати завдані майну будинку № 182 по вул. Харківське шосе у м. Києві збитки в натурі шляхом вчинення за власний рахунок наступних дій:

- привести врізки (відводів) вертикальних (поетажних) трубопроводів каналізації в підвальному приміщенні будинку в кількості 9 шт. у відповідність до вимог ДБН В.2.5-64:2012 «Внутрішній водопровід та каналізація».

2. зобов'язати відповідача-1 та відповідача-2 відшкодувати завдані майну будинку № 182 по вул. Харківське шосе у м. Києві збитки в натурі шляхом вчинення за власний рахунок наступних дій:

- привести три підйомники для маломобільних груп населення встановлених в осях будинку 10, 11, 15 у відповідність до вимог ДБНВ.2.2-17:2006 «Будинку і споруди. Доступність будинків і споруд для мало мобільних груп населення».

Відповідачем-1 в судовому засіданні 04.07.2017 заявлено усне клопотання про здійснення фіксації судового процесу технічними засобами.

У відповідності до ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 04.07.2017 здійснювалось фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

В судовому засіданні 04.07.2017, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

28.10.2014 державною архітектурно-будівельною інспекцією України видано сертифікат серія ІУ № 09, яким засвідчено закінчення будівництва житлового будинку з об'єктами соціально-культурного призначення та підземним паркінгом на перетині вулиць Вірменської та Харківське шосе у Дарницькому районі м. Києва, генеральним підрядником якого виступило Публічне акціонерне товариство «Трест «Київміськбуд-3».

Згідно протоколу засідання правління Публічного акціонерного товариства «ХК «Київміськбуд» № 43 від 24.10.2013 визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний цент» експлуатуючою організацією житлового будинку з нежитловими та офісними приміщеннями на перетині вулиць Вірменської та Харківське шосе у Дарницькому районі м. Києва та вирішено передати йому зазначений будинок на обслуговування та експлуатацію.

Відповідно до акту прийому-передачі від 27.12.2014 Публічного акціонерного товариства «ХК «Київміськбуд» передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний цент» прийняло введений в експлуатацію житловий будинок з об'єктами соціально-культурного призначення та підземним паркінгом на перетині вулиць Вірменської та Харківське шосе у Дарницькому районі м. Києва на обслуговування та експлуатацію.

Власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку № 182 по вул. Харківське шосе в м. Києві створено Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Харківське шосе 182» державна реєстрація якого здійснена 08.02.2016.

21.05.2016 відбулись загальні збори членів Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Харківське шосе 182» на яких прийнято рішення про здійснення самостійного управління багатоквартирним будинком № 182 по вул. Харківське шосе у м, Києві через статутні органи ОСББ «Харківське шосе 182» та про початок процедури передачі будинку в управління Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Харківське шосе 182» (протокол № 1 від 21.05.2016).

29.07.2016 згідно акту приймання-передачі Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний цент» передало, а Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Харківське шосе 182» прийняло на баланс житловий будинок по вул. Харківське шосе, 182 в Дарницькому районі м. Києва.

Спір виник внаслідок того, що після прийняття будинку на обслуговування та проведення технічного огляду будинку позивачем виявлено суттєві недоліки будинку, які були допущені під час його будівництва, у зв'язку з чим позивач звертався до відповідача-1 з вимогою усунути недоліки будівництва, які відповідачем-1 усунуто не було. Також позивач звертався до відповідача-2 з пропозицією підписати акт обстеження технічного стану будинку, в якому зазначено про виявлені невідповідності у будівництві, від підписання якого відповідач-2 відмовився.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно з ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Під збитками розуміються втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до п. 1 ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафна санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

На підставі ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки; розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором; збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення; при визначення неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Наслідки порушень зобов'язань за договором є правовою підставою, згідно із ст. 623 Цивільного кодексу України, для стягнення збитків.

З огляду на положення статті 224 Господарського кодексу України, статей 22, 611, 614, 623 Цивільного кодексу України, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

При цьому, на позивача покладається обов'язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Належність доказів - спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об'єктивної істини. При цьому питання про належність доказів остаточно вирішується судом.

Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Правовідносини між позивачем та відповідачем-2 виникли на підставі акту приймання-передачі від 29.07.2016 згідно якого відповідач-2 передав позивачу на баланс житловий будинок по вул. Харківське шосе, 182 в Дарницькому районі м. Києва. В даному акті відсутні зауваження позивача щодо наявності недоліків під час прийняття будинку.

Позивачем належних та допустимих доказів в підтвердження наявності протиправної поведінки і вини у відповідачів та доказів понесення позивачем збитків внаслідок неналежного виконання зобов'язань відповідачами договірних відносин не подано.

Таким чином, позивачем не доведено причинно-наслідкового зв'язку між протиправними діями відповідачів та понесеними збитками саме внаслідок неналежного виконання відповідачами договірного зобов'язання.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Це стосується позивача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся до господарського суду з позовними вимогами про відшкодування збитків шляхом виконання робіт.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Харківське шосе 182» є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Враховуючи встановлені обставини справи суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про призначення судової будівельно-технічної експертизи, оскільки навіть якщо експертом буде встановлено наявність недоліків у будівництві будинку ці обставини не матимуть наслідків задоволення позову при заявлених позивачем підставах позову.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. 49, ст.ст.82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 11.07.2017.

СуддяВ.В. Сівакова