ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2017 р. Справа № 911/1487/17

За позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю «ЄІС», Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Тарасівка

про стягнення 20 688,00 грн

Суддя Бацуца В.М.

Представники сторін:

Позивача ОСОБА_2 (договір №05/05-17 від 05.05.2017 про надання правової допомоги);

Відповідача не зявився.

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області з позовною заявою звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю «ЄІС» (далі відповідач) про стягнення 20 688,00 грн, з яких 14 970,00 грн основного боргу, 628,33 грн пені та 70,13 грн 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем зобовязань щодо оплати послуг за Договором монтажних робіт №2441/1 від 02.12.2016.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.05.2017 порушено провадження у справі №911/1487/17 та призначено її до розгляду на 07.06.2017 о 14:20 год.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.06.2017 розгляд справи у звязку з неявкою відповідача відкладено на 21.06.2017.

Відповідач у судові засідання жодного разу не зявився, хоча про судове засідання був повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву та витребувані судом документи не подав, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи обмежений ст.69 Господарського процесуального кодексу України строк розгляду справи, а також те, що відповідач належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, явка відповідача обовязковою не визнавалась і його відсутність не перешкоджає всебічному, повному та обєктивному розгляду всіх обставин справи, а матеріалів справи достатньо для вирішення спору по суті, відповідно до права суду, наданого йому ст.75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Керуючись ст.85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 21.06.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та врахувавши пояснення представника позивача, суд

встановив:

Між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі Підрядник) та товариства з обмеженою відповідальністю «ЄІС», (далі Замовник) укладено Договір монтажних робіт №2441/1 від 02.12.2016 (далі Договір).

Згідно з п.п.1.1, 1.2. Договору Підрядник зобовязується виконати відповідно до проектно-кошторисної документації (Додаток №1 до Договору) і здати у встановлений строк роботи з монтажу металоконструкції сходів(далі за текстом роботи), а Замовник зобовязується надати Підрядникові фронт робіт, прийняти закінчені роботи та оплатити їх. Місце виконання робіт: м.Київ, вул. Володимирська, 52-54.

Відповідно до п.п.1.3., 1.4. Договору склад та обсяги робіт визначаються проектною документацією, яка є невідємною частиною Договору. Строк иконання робіт визначається календарним графіком виконання робіт.

Згідно з п.п.2.1.,2.3 Договору ціна Договору дорівнює загальнй вартості виконаних за ним робіт та матеріалів з яких виконані роботи. Договірна ціна робіт (вартість кожного окремого етапу робіт, вартість матеріалів та устаткування тощо) визначається на підставі кошторису (Додаток №1), який є невідємною частиною цього Договору, і складає 49 900,00 (сорок девять тисяч девятсот гривень 00 копійок), без ПДВ.

Пунктом 2.4. Договору передбачено, що Замовник зобовязаний оплатити роботи за Договором в порядку та строки встановлені у затвердженому сторонами календарному графіку виконання робіт (Додаток №2 до Договору).

Додатком №2 до Договору визначено, що 70% вартості приблизної договірної ціни (34 930,00 грн) оплачується Замовником протягом трьох календарних днів з моменту укладання Договору, а 30% вартості приблизної договірної ціни (14 970,00 грн) оплачується протягом трьох календарних днів з моменту направлення Підрядником Замовнику повідомлення про готовність до передачі робіт 4-го етапу.

Згідно з п.6.1. Договору Договрі набуває чинності з дати укладання сторонами та діє протягом 34 робочих днів, але у будь-якому випадку до моменту повного виконання сторонами своїх зобовязань.

На виконання умов Договору позивачем 16.03.2017 надіслано відповідачу акт прийому-передачі виконаних робіт, про що свідчить фіскальний чек №250 від 16.03.2017 з відповідним описом вкладення до поштового відправлення.

Позивач виконав, а відповідач прийняв підрядні роботи, що підтверджується наявним в матеріалах справи підписаним сторонами та скріпленим їх печатками актом прийому-передачі виконаних робіт б/н від 17.03.2017 на суму 49 900,00 грн.

Як вбачається з копії банківської виписки з рахунку позивача, відкритого у публічному акціонерному товаристві «Приватбанк» за 13.01.2017 відповідач оплату здійснив лише частково у розмірі 34 930,00 грн.

Тож, в порушення своїх договірних зобовязань відповідач оплату послуг в повному обсязі не здійснив, у звязку з чим за ним утворилась заборгованість, яка заявлена позивачем до стягнення в сумі 14 970,00 грн.

Відповідно до ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами для виникнення прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як зазначається в ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

З метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача направлялась претензія №01/03-04 від 03.04.2017 про сплату заборгованості, в підтвердження чого позивачем до позовної заяви додано копію рекомендованого повідомлення №601 від 03.04.2017 з відповідним описом поштового вкладення до поштового відправлення та фіскальним чеком. Зазначена вимога залишена Відповідачем без відповіді та задоволення.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак Відповідачем відзиву на позовну заяву та будь-яких доказів, що спростовують наведені у позові обставини, зокрема, первинних документів в підтвердження часткового або повного погашення заборгованості, суду не подано.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач в обумовлений Договором строк оплату послуг не здійснив, станом на день подачі позову заборгованість складала заявлений розмір і під час розгляду спору відповідачем не погашена, суд керується наяними в матеріалах справи доказами та вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача 14 970,00 грн заборгованості є правомірною, обґрунтованою, документально підтвердженою, відповідачем не запереченою і не спростованою, а отже, такою, що підлягає задоволенню.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобовязань за Договором позивач заявляє до стягнення з відповідача 628,33 грн пені та 70,13 грн 3% річних за загальний період прострочки з 20.03.2016 по 15.05.2017.

Як зазначено в ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст.612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом ч.1 ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

В ч.2 ст.217 Господарського кодексу України зазначається, що у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Відповідно до ст.230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства, як це передбачено ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України.

Згідно з п.5.2. Договору у випадку прострочення Замовником строків оплати, Замовник випачує Підрядникові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки наведені в розрахунках позивача нарахування пені та 3% річних відповідають вимогам чинного законодавства, відповідачем не спростовані, вимоги позивача про стягнення з відповідача 628,33 грн пені та 70,13 грн 3% річних підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 14 970,00 грн основного боргу, 628,33 грн пені та 70,13 грн 3% річних є правомірними, обґрунтованими, документально підтвердженими, відповідачем не запереченими і належним чином не спростованими, а отже, такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України відшкодування понесених позивачем витрат по сплаті судового збору покладається судом на відповідача.

Крім того, позивач просить покласти відповідача витрати, пов'язані з оплатою послуг адвоката в розмірі 5 000,00 грн.

Згідно зі ст.44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до Договору №05/05-17 від 05.05.2017 про надання правової допомоги, адвокатське бюро «Грушка Олексія» ОСОБА_2 здійснював юридичний аналіз наданих позивачем документів, складання та подання даної позовної заяви, представляв інтереси та захист прав позивача у суді.

Судом досліджено, що ОСОБА_2 є адвокатом, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №2585/10 від 29.04.2004.

Понесення позивачем витрат, повязаних з оплатою послуг адвоката, підтверджуються квитанцією №18432483-1 від 10.05.2017, копія якої додано до матеріалів справи.

На думку суду, розмір таких витрат є співрозмірним з проведеною роботою адвоката по підготовці позовних матеріалів та супроводженню спору у суді.

Згідно з ч.5 ст.49 Господарського процесуального кодексу України, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при задоволенні позову на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, та оскільки позов задоволено повністю, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору та оплаті послуг адвоката покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, статтями 2, 43, 33, 34, 49, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ЄІС» (08161, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Тарасівка, вул. Київська, буд 77/5, код 39032160) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (04078, м. Київ, провулок Таврійський, буд.8, код НОМЕР_1) 14 970,00 грн (чотирнадцять тисяч дев'ятсот сімдесят гривень) основного боргу, 628,33 грн (шістсот двадцять вісім гривень тридцять три копійки) пені, 70,13 грн (сімдесят гривень тринадцять копійок) 3 % річних, 5 000,00 грн (пять тисяч гривень) витрат на оплату послуг адвоката та 1600,00 грн (одну тисячу шістсот гривень) витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено « 14» липня 2017 року

Суддя В.М.Бацуца

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання, і може бути оскаржено в апеляційному порядку.