КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2017 р. Справа№ 911/5358/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Гончарова С.А.

Станіка С.Р.

при секретарі судового засідання Даниленко Т.О.

від позивача : Рацун О.В. - представник по довіреності № б/н від 13.12.2016;

від відповідача: Дороніна О.М. - представник по довіреності № 6-58 від 10.01.2017.

від третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Іванкіна Ю.Б. - 6-58 від 10.01.17

від третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - не з'явився

від прокуратури: Ющенко М.А. - посвідчення № 030760 від 12.12.2014

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Виробниче ремонтно-технічне підприємство "Укргазенергосервіс" Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду Київської області від 12.02.2015 у справі № 911/5358/14 (суддя Лилак Т.Д.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Турболінкс"

до Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Виробниче ремонтно-технічне підприємство "Укргазенергосервіс" Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Києво-Святошинська Об'єднана Державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області

про стягнення 100 461 920,31 грн.

за участю Прокуратури Київської області, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 12.02.2015 у справі № 911/5358/14 позов задоволено повністю, а саме: присуджено до стягнення з Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Виробниче ремонтно-технічне підприємство "Укргазенергосервіс" Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Турболінкс" 81 949 556 грн. 99 коп. основного боргу, 20 691 720 грн. 98 коп. інфляційних втрат, 3 020 898 грн. 27 коп. 3 % річних, 73 080 грн. 00 коп. судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що за період дії договору про закупівлю товару № т15-155/ від 27.12.2012 позивачем було поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 81 949 556,99 грн., проте, в порушення своїх договірних зобов'язань, відповідач за отриманий товар не розрахувався, у зв'язку з чим за ним утворилася заборгованість у розмірі 81 949 556,99 грн. За таких обставин, суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги про стягнення з відповідача 81 949 556,99 грн. основного боргу за договором про закупівлю товару №т15-155/ від 27.12.201, як такі, що підтверджені належними доказами. Крім того, враховуючи, що відповідач прострочив виконання зобов'язання з оплати поставленого товару за договором, суд першої інстанції дійшов висновку, що з нього на користь позивача на підставі ст. 625 ЦК України та умов договору підлягає стягненню 20 691 720,98 грн. інфляційних витрат та 3 020 898,27 грн. 3% річних, які нараховані позивачем відповідно до вимог закону та умов договору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначене рішення суду та прийняти нове, яким у позові відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що, відповідач з незалежних від нього причин, міг проводити розрахунки за договором виключно в межах витрат, передбачених погодженими та затвердженими, в порядку встановленому наказом Міністерства економіки України «Про затвердження порядку складання, затвердження та контролю виконання фінансових планів державних підприємств, акціонерних холдингових компаній та інших суб'єктів господарювання, у статутному фонді яких більше 50 % акцій (часток, паїв) належать державі, та їх дочірніх підприємств» № 173 від 21.06.2005, НАК «Нафтогаз України» фінансовими планами відповідача на 2013-2014 роки (які не затверджені до цього часу), а тому, на думку відповідача, зобов'язання відповідача по оплаті отриманого товару за договором № т15-155/ від 27.12.2012 не є простроченим.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Виробниче ремонтно-технічне підприємство "Укргазенергосервіс" Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" по справі № 911/5358/14 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Яковлєва М.Л., суддів Авдеєва П.В., Куксова В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.03.2015 року по справі № 911/5358/14 прийнято апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Виробниче ремонтно-технічне підприємство "Укргазенергосервіс" Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" до провадження і призначено перегляд рішення на 21.04.2015.

21.04.2015 року від Прокуратури Київської області надійшло повідомлення про вступ у справу.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.04.2015 № 911/5358/14 відкладено розгляд справи № 911/5358/14 на 12.05.2015.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.05.2015, було зупинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Виробниче ремонтно-технічне підприємство "Укргазенергосервіс" Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" та направлено матеріали справи № 911/5358/14 до першого слідчого відділу Управління з розслідування особливо важливих справ Генеральної прокуратури України.

Постановою Вищого господарського суду від 15.09.2015 ухвалу апеляційної інстанції від 12.05.2015 скасовано, справу № 911/5358/14 направлено до Київського апеляційного господарського суду для здійснення апеляційного провадження.

24.09.2015 до Київського апеляційного господарського суду повернули матеріали справи та апеляційну скаргу з касаційної інстанції.

У зв'язку з припиненням повноважень у судді Авдеєва П.В. розпорядженням секретаря палати Київського апеляційного господарського суду від 28.09.2015 здійснено заміну судової колегії та для розгляду апеляційної скарги по справі № 911/5358/14 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Яковлєв М.Л., судді Ільєнок Т.В. та Куксов В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.09.2015 прийнято до провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Виробниче ремонтно-технічне підприємство "Укргазенергосервіс" Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" зазначеною колегією. Поновлено апеляційне провадження та розгляд справи № 911/5358/14 призначено на 27.10.2015.

У зв'язку з перебуванням судді Куксова В.В. у відпустці розпорядженням заступника голови Київського апеляційного господарського суду від 10.11.2015 року здійснено заміну судової колегії та для розгляду апеляційної скарги по справі № 911/5358/14 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Яковлєв М.Л., судді Ільєнок Т.В. та Тарасенко К.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.11.2015 прийнято до провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Виробниче ремонтно-технічне підприємство "Укргазенергосервіс" Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" зазначеною колегією та розгляд справи № 911/5358/14 призначено на 15.12.2015.

У зв'язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. в інших судових засіданнях розпорядженням секретаря палати Київського апеляційного господарського суду від 15.12.2015 року здійснено заміну судової колегії та для розгляду апеляційної скарги по справі № 911/5358/14 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Яковлєв М.Л., судді Ільєнок Т.В. та Майданевич А.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.12.2015 прийнято до провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Виробниче ремонтно-технічне підприємство "Укргазенергосервіс" Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" по справі № 911/5358/14 зазначеною колегією.

У зв'язку з перебуванням судді Майданевича А.С. у відпустці розпорядженням секретаря палати Київського апеляційного господарського суду від 17.12.2015 здійснено заміну судової колегії та для розгляду апеляційної скарги по справі № 911/5358/14 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Яковлєв М.Л., судді Ільєнок Т.В. та Рудченко С.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.12.2015 прийнято до провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Виробниче ремонтно-технічне підприємство "Укргазенергосервіс" Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" по справі № 911/5358/14 зазначеною колегією.

У зв'язку з неявкою представників третьої особи, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.12.2015 розгляд справи № 911/5358/14 відкладено на 09.02.2016.

У зв'язку з перебуванням судді Рудченка С.Г. на лікарняному, який входить до складу колегії і не є суддею - доповідачем, було здійснено автоматичну зміну складу колегії суддів, за наслідком якої сформовано склад колегії: головуючий суддя Яковлєв М.Л., судді: Ільєнок Т.В., Агрикова О.В. Проте, суддя

Агрикова О.В. входить до другої судової палати, що суперечить Засадам використання автоматизованої системи документообігу суду у Київському апеляційному господарському суді, затвердженим рішенням зборів суддів від 03.02.2016, тому розпорядженням Голови Київського апеляційного господарського суду від 09.02.2016 для розгляд справи № 911/5358/14 було сформовано склад колегії: головуючий суддя Яковлєв М.Л., судді: Ільєнок Т.В., Майданевич А.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.02.2016 прийнято до провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Виробниче ремонтно-технічне підприємство "Укргазенергосервіс" Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" по справі № 911/5358/14 зазначеною колегією.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.02.2016 призначено у справі № 911/5358/14 судову комплексну економічну та товарознавчу експертизу, в зв'язку з чим апеляційне провадження зупинено.

Розпорядженням № 09-52/894/16 від 14.04.2016, у зв'язку з перебуванням судді Майданевича А.Г. на лікарняному та відповідно підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи № 911/5358/14.

У зв'язку з перебуванням судді Майданевича А.Г. на лікарняному було здійснено автоматичну зміну складу колегії суддів, за наслідком якої сформовано склад колегії: головуючий суддя Яковлєв М.Л., судді: Рудченко С.Г., Ільєнок Т.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.04.2016р. у складі колегії суддів: головуючого судді Яковлєва М.Л., суддів: Ільєнок Т.В. та Рудченка С.Г. прийнято апеляційну скаргу до свого провадження; поновлено апеляційне провадження; задоволено клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів та розгляд справи № 911/5358/14 призначено на 26.04.2016.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.04.2016 у складі колегії суддів: головуючий суддя Яковлєв М.Л., судді Рудченко С.Г., Ільєнок Т.В. зупинено апеляційне провадження у справі №911/5358/14 до виконання ухвали суду від 09.02.2016 про призначення судової експертизи.

03.08.2016 матеріали справи №911/5358/14 разом з висновком комплексної судової економічної та товарознавчої експертизи №1026/1027-16 від 19.07.2016 були повернуті на адресу суду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.08.2016 у складі колегії суддів: головуючий суддя Яковлєв М.Л., судді Рудченко С.Г., Ільєнок Т.В. поновлено апеляційне провадження та розгляд справи № 911/5358/14 призначено на 01.09.2016.

Розпорядженням №09-52/4238/16 від 30.08.2016, у зв'язку з перебуванням судді Ільєнок Т.В. з 01.10.2016р. у відрядженні, відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 911/5358/14.

У зв'язку з перебуванням судді Ільєнок Т.В. з 01.09.2016 у відрядженні, 30.08.2016 було здійснено автоматичну зміну складу колегії суддів, за наслідком якої сформовано склад колегії: головуючий суддя Яковлєв М.Л., судді:

Рудченко С.Г., Коротун О.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.08.2016 у складі колегії суддів: головуючого судді Яковлєва М.Л., суддів Коротун О.М. та Рудченко С.Г. прийнято апеляційну скаргу по справі № 911/5358/14 до свого провадження.

01.09.2016 в судовому засіданні оголошено перерву до 13.10.2016.

Розпорядженням суду № 09-52/5487/16 від 11.10.2016, у зв'язку з припиненням повноважень судді Рудченка С.Г., відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 911/5358/14.

У зв'язку з припиненням повноважень судді Рудченка С.Г., 11.10.2016р. було здійснено автоматичну зміну складу колегії суддів, за наслідком якої сформовано склад колегії: головуючий суддя Яковлєв М.Л., судді: Разіна Т.І., Коротун О.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.10.2016 у складі колегії суддів: головуючого судді Яковлєва М.Л., суддів Коротун О.М. та Разіна Т.І. прийнято апеляційну скаргу до свого провадження.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.10.2016 у складі колегії суддів: головуючого судді Яковлєва М.Л., суддів Коротун О.М. та Разіна Т.І. продовжено строк вирішення спору на п'ятнадцять днів та розгляд справи відкладено на 15.12.2016р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.12.2016 розгляд справи відкладено на 26.12.2016, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Києво-Святошинську Об'єднану Державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.12.2016 по справі № 911/5358/14 оголошено ухвалу про задоволення заяви про самовідвід суддів Яковлєва М.Л., Коротун О.М., Разіної Т.І.

Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду від 29.12.2016р. у зв'язку з задоволенням заяви про самовідвід суддів Яковлєва М.Л., Коротун О.М., Разіної Т.І. справу № 911/5358/14 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Виробниче ремонтно-технічне підприємство "Укргазенергосервіс" Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду Київської області від 12.02.2015 передано на повторний автоматичний розподіл.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2016 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Виробниче ремонтно-технічне підприємство "Укргазенергосервіс" Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду Київської області від 12.02.2015 по справі № 911/5358/14 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Куксова В.В., суддів Суліма В.В., Іоннікової І.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.12.2016 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Виробниче ремонтно-технічне підприємство "Укргазенергосервіс" Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 19.01.2017.

Розпорядженням від 19.01.2017, у зв'язку з перебуванням судді Суліма В.В., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), на лікарняному та перебування судді Іоннікової І.А., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи, відповідно до якого апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Куксова В.В., суддів Тищенко А.І., Михальської Ю.Б.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.01.2017 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Виробниче ремонтно-технічне підприємство "Укргазенергосервіс" Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 09.03.2017.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.03.2017 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Виробниче ремонтно-технічне підприємство "Укргазенергосервіс" Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" відкладено розгляд справи до 15.03.2017.

Розпорядженням від 13.03.2017, у зв'язку з участю судді Тищенко А.І., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у ХІV позачерговому з'їзді суддів України, призначено повторний автоматизований розподіл справи, відповідно до якого апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Куксова В.В., суддів Михальської Ю.Б., Чорної Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.03.2017 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Виробниче ремонтно-технічне підприємство "Укргазенергосервіс" Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 10.05.2017.

Розпорядженням від 25.04.2017, у зв'язку з перебуванням суддів

Чорної Л.В. та Михальської Ю.Б., які не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці. , призначено повторний автоматизований розподіл справи, відповідно до якого апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Куксова В.В., суддів Станіка С.Р., Гончарова С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.04.2017 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Виробниче ремонтно-технічне підприємство "Укргазенергосервіс" Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" прийнято до провадження.

У зв'язку з перебуванням головуючого судді Куксова В.В. у відпустці, розгляд справи № 911/5358/14 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Виробниче ремонтно-технічне підприємство "Укргазенергосервіс" Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду Київської області від 12.02.2015, який був призначений на 10.05.2017 не відбувся.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.05.2017 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Виробниче ремонтно-технічне підприємство "Укргазенергосервіс" Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" призначено на 30.05.2017.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.05.2017 розгляд справи № 911/5358/14 було відкладено на 13.06.2017.

Апеляційний господарський суд, за результатами судового засідання від 13.06.2017р., дійшов висновку продовжити строк розгляду апеляційної скарги відповідно до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України та відкласти розгляд справи на 05.07.2017 у зв'язку з неявкою представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 2.

В судовому засіданні 05.07.2017 представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав, просив суд апеляційну скаргу - задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Представники позивача та прокуратури у судовому за сіданні від 05.07.2017 заперечи прот и вимог викладених в апеляційній скарзі, просив суд в задоволенії ії відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У судовому засіданні 05.07.2017 представник третьої особи 1 під тримав вимоги викладені в апеляційній скарзі, просив суд апеляційну скаргу - задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

1) Крім того, в судовому засіданні 05.07.2017 судом апеляційної інстанції було розглянуто, подане 15.12.2016 через відділ канцелярії суду, клопотання ПАТ «Укртрансгаз» про витребування у Прокуратури Київської області інформації стосовно стану досудового розслідування досудового кримінального провадження № 0000259, зокрема в частині наявності вироків по такому кримінальному провадженню, а також інформацію щодо встановлення фактів підтвердження чи спростування поставки товару за договором про закупівлю товарів за державні кошти № т15-155/ від 27.12.2012, заборгованість по оплаті за який стягується, підтвердження чи спростування факту завищення цін на такий товар та іншу інформацію, яка може вплинути на результати розгляду по даній справі.

Відповідач зазначив, що володільцем інформації є виключно Прокуратура Київської області, яка здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 0000259, у зв'язку з чим такі обставини перешкоджають наданню витребовуваної інформації відповідачем. На думку відповідача витребовувана інформація може підтвердити обставини, які досліджуються у даній справі, зокрема факт підтвердження чи спростування поставки товару за договором про закупівлю товарів за державні кошти № т15-155/ від 27.12.2012, підтвердження чи спростування факту завищення цін на такий товар.

Так, заслухавши думку учасників судового процесу щодо поданого ПАТ «Укртрансгаз» клопотання, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів.

Згідно ч. 3 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, у разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази.

У п. 2.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", зазначено, що згідно з частиною другою статті 4-3 ГПК та статтею 33 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Якщо подані сторонами та іншими учасниками судового процесу докази є недостатніми, господарський суд може за їх клопотанням чи за власною ініціативою витребувати в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього письмові і речові докази, інші матеріали (пункти 3, 4, 6, 8 і 11 статті 65 ГПК), притому не лише від учасників судового процесу, а й від інших підприємств, установ, організацій, державних органів. У разі неможливості самостійно подати необхідні для розгляду справи докази сторона, прокурор, третя особа вправі звернутися до господарського суду, в тому числі й апеляційної інстанції, з клопотанням про витребування доказів; при цьому обґрунтування такої неможливості покладається на особу, що заявляє відповідне клопотання. Звертаючись з клопотанням про витребування доказів до суду апеляційної інстанції, заявник, з огляду на вимоги частини першої статті 101 ГПК, повинен також обґрунтувати неможливість подання цих доказів до місцевого господарського суду.

Згідно ч. 2 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, у клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, що перешкоджають його наданню; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; 4) обставини, які може підтвердити цей доказ.

Отже, приписи ч. 2 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України передбачають умови за наявності яких таке клопотання може бути задоволено, в той же час, як вбачається зі змісту клопотання відповідачем по-перше, не зазначено обставини, що перешкоджають отримання запитуваної ним інформації, по-друге, не подано належних та допустимих доказів у розумінні ст. 33-34 Господарського процесуального кодексу України, що підтверджують здійснення кримінального провадження № 0000259, тобто клопотання містить лише припущення щодо наявності такого. Крім того, відповідач не навів мотивованих підстав, з яких випливає, що запитувану ним інформацію має саме Прокуратура Київської області, не конкретизував, які саме докази мають бути витребувані.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість клопотання Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» про витребування інформації, у зв'язку з чим відмовляє у його задоволенні.

2) Також, в судовому засіданні 05.07.2017 судом апеляційної інстанції було розглянуто, подане 15.12.2016 в процесі апеляційного провадження по справі, клопотання Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» про призначення у справі № 911/5358/14 комплексної судово-економічної та товарознавчої експертизи.

Так, заслухавши думку представників учасників судового процесу щодо поданого ПАТ «Укртрансгаз» клопотання, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як визначено у статті 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Водночас згідно з частиною першою статті 41 Господарського процесуального кодексу України судова експертиза призначається для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань.

Відповідно до абз. 2, 3 п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" від 23.03.2012 № 4 судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Відповідно до ч. 4 ст. ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, у випадках недостатньої ясності чи неповноти висновку судового експерта господарський суд може призначити додаткову судову експертизу.

Як вбачається з матеріалів справи № 911/5358/14 ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.02.2016 у справі № 911/5358/14 було призначено судову комплексну економічну та товарознавчу експертизу.

Крім того, матеріали справи № 911/5358/14 містять висновок комплексної економічної та товарознавчої експертизи від 19.07.2016 № 1026/1027-16, який містить відповіді на частину запитань, що були поставлені судом апеляційної інстанції в ухвалі Київського апеляційного господарського суду від 09.02.2016, що є подібними до питань, які зазначені відповідачем у вищенаведеному клопотанні.

Враховуючи вищенаведене, а також наявність в матеріалах справи висновку судової експертизи від 19.07.2016 № 1026/1027-16, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для призначення повторної експертизи, а тому відхиляє клопотання ПАТ «Укртрансгаз» про призначення експертизи по справі № 911/5358/14 як безпідставне та необґрунтоване.

3) Серед іншого, в судовому засіданні 05.07.2017 судом апеляційної інстанції було розглянуто, в процесі апеляційного провадження по справі, клопотання ПАТ «Укртрансгаз» про зупинення провадження у справі № 911/5358/14 до вирішення пов'язаної з нею справи № 910/8093/17, що розглядається Господарським судом міста Києва.

Клопотання мотивовано тим, що Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулося до суду з позовом до позивача про стягнення штрафу, у зв'язку із невиконанням господарських зобов'язань. Апелянт пояснив, що враховуючи те, що предметом спору в даній справі є стягнення заборгованості за поставку товару за договором № т15-155/ від 27.12.2012 згідно з рознарядкою № 145/15 від 25.01.2013, факт поставки якого є предметом розгляду справи № 910/8093/17, то справа № 911/5358/14 не може бути вирішена по суті до завершення розгляду справи № 910/8093/17.

Так, заслухавши думку представників учасників судового процесу щодо поданого відповідачем клопотання , суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі, зокрема, неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

В п. 3.16. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що статтею 79 ГПК встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним. Зокрема, відповідно до частини першої статті 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини третя і четверта статті 35 ГПК). Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин. Іншим судом, про який йдеться у частині першій статті 79 ГПК, є будь-який орган, що входить до складу судової системи України згідно з статтею 3 та частиною другою статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"; іншим судом може вважатися й інший склад суду (одноособовий чи колегіальний) в тому ж самому судовому органі, в якому працює суддя (судді), що вирішує (вирішують) питання про зупинення провадження у справі.

Так, статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним.

Зокрема, відповідно до частини першої статті 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини третя і четверта статті 35 Господарського процесуального кодексу України).

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

З огляду на зазначене, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення клопотання ПАТ «Укртрансгаз» про зупинення провадження у даній справі, оскільки зважаючи, на предмет та підстави позовних вимог, суд наділений повноваженнями встановити обставини необхідні для вирішення спору по суті, а тому враховуючи наведене, а також те, що доказами в даній справі є не лише рознарядка № 145/15 від 25.01.2013, а й первісні документи, зокрема товарно-транспортні накладні, рахунки для оплати поставленого товару, довіреності для отримання товару за вищевказаним договором, а також висновок судової експертизи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність ознак неможливості розгляду справи № 911/5358/14, що визначені в п.3.16 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 № 18, а також і про відсутність підстав для зупинення провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з чим відмовляє у задоволенні клопотання ПАТ «Укртрансгаз» про зупинення провадження у справі № 911/5358/14 до вирішення пов'язаної з нею справи № 910/8093/17.

4) Серед іншого, судом апеляційної інстанції в судовому засіданні 05.07.2017 було розглянуто, подане 15.03.2017 в процесі апеляційного провадження у справі, клопотання ПАТ «Укртрансгаз» про зупинення провадження у справі № 911/5358/14 та направлення матеріалів справи до слідчого управління Прокуратури Київської області.

Клопотання мотивовано тим, що Генеральною прокуратурою України було порушено кримінальне провадження № 0000259 за фактом заволодіння державним майном в особливо великих розмірах та легалізації такого майна, шляхом закупівель товарів, робіт і послуг, в тому числі у позивача за договором № т15-155/ від 27.12.2012, а тому рішення винесене без встановлення вказаних обставин може призвести до безпідставного стягнення з відповідача на користь позивача коштів за товар, факт поставки якого перевіряється в рамках вищевказаного кримінального провадження.

Так, заслухавши думку представників учасників судового процесу щодо поданого відповідачем клопотання , суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави. Господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадках: 1) призначення господарським судом судової експертизи; 2) надсилання господарським судом матеріалів прокурору або органу досудового розслідування; 3) заміни однієї з сторін її правонаступником.

Господарський процесуальний кодекс України передбачає два види зупинення провадження у справі: обов'язковий, зазначений в законі, за наявності якого господарський суд зобов'язаний зупинити провадження у справі (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України), і факультативний, необов'язковий для господарського суду, але який застосовується на його розсуд, зокрема, у випадках надсилання господарським судом матеріалів до слідчих органів (п. 2 ч. 2 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Однак, виходячи зі змісту норми ст. 79 ГПК України, необхідною передумовою для застосування такого необов'язкового виду зупинення провадження у справі мають бути обставини, що перешкоджають її розглядові по суті заявлених позовних вимог, а надіслання матеріалів справи до слідчих органів можливо відповідно до ст. 90 ГПК України, якщо при вирішенні господарського спору господарський суд виявить у діяльності працівників підприємств та організацій порушення законності, що містять ознаки дії, переслідуваної у кримінальному порядку, або ж наявність порушеної кримінальної справи, в межах якої розслідуються обставини, що мають та (або) можуть мати значення для вирішення господарської справи.

У даному випадку предметом заявленого позову є вимоги щодо стягнення з відповідача оплати поставленого товару за договором № т15-155/ від 27.12.2012, отже, висновки з цього питання суд може зробити незалежно від наслідків кримінального розслідування на підставі оцінки доказів, представлених сторонами, або зібраних з власної ініціативи при розгляді цієї справи, а тому зупинення провадження по справі з наведених мотивів не можна визнати обґрунтованим.

Крім того, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що судом апеляційної інстанції не було виявлено у діяльності підприємств порушення законності, що містять ознаки дії, переслідуваної у кримінальному порядку.

Серед іншого, згідно з ч. 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Тобто, факти, встановлені у порядку кримінального розслідування, можуть бути обов'язковими для господарського суду лише у випадках, коли вони встановлені вироком у кримінальній справі і впливають на рішення у господарській справі.

Отже, враховуючи вищенаведене, а також те, що ПАТ «Укртрансгаз» не обґрунтовано, які документи можуть знаходитися в матеріалах справи № 911/5358/14, що підтверджують можливе розкрадання державних коштів, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про безпідставність та необґрунтованість клопотання ПАТ «Укртрансгаз» про зупинення провадження у справі № 911/5358/14 на підставі п. 2 ч. 2 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з чим відмовляє у його задоволенні.

5) Крім того, в судовому засіданні 05.07.2017 судом апеляційної інстанції було розглянуто, подане 09.03.2017 в процесі апеляційного провадження по справі, клопотання прокуратури про залучення до участі у справі № 911/5358/14 в якості третьої особи на стороні позивача - ТОВ «Трейд груп стиль», яке мотивоване тим, що позивач в порушення умов п. 11.2. договору № т15-155/ від 27.12.2012 купував товар, передбачений вказаним договором, не в компанії MJB International LTD, м. Дубаї, ОАЕ, а в ТОВ «Трейд груп стиль», в той час, як відповідач на те згоди не надавав.

Так, заслухавши думку представників представників учасників судового процесу щодо поданого прокуратурою клопотання про залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ТОВ «Трейд груп стиль» дійшов висновку про відмову в його задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до статті 27 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається на яких підставах третіх осіб належить залучити або допустити до участі у справі.

За змістом абз. 4, 5 п. 1.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" питання про допущення або залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, до участі у справі вирішується ухвалою суду про прийняття позовної заяви до розгляду (із зазначенням про це в ухвалі про порушення провадження у справі) або під час розгляду справи, але до прийняття господарським судом рішення, з урахуванням того, чи є у цієї особи юридичний інтерес у даній справі. Що ж до наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з'ясовувати, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому.

З огляду на наведенні положення вбачається, що необхідною умовою для залучення третьої особи до участі у справі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, є наявність юридичного інтересу до предмету спору у такої особи, проте, дослідивши матеріали справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що результат вирішення спору в даній справі ніяким чином не впливає на права та обов'язки ТОВ «Трейд груп стиль», в тому числі і на відносини, які випливають із договору, укладеного між позивачем та ТОВ «Трейд груп стиль», оскільки предметом розгляду в справі № 911/5358/14 є заборгованості за двостороннім договором № т15-155/ від 27.12.2012, який укладено між сторонами судового процесу, без участі ТОВ «Трейд груп стиль».

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що клопотання прокуратури не містять достатньо обґрунтованих підстав для залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача - ТОВ «Трейд груп стиль», у зв'язку з чим відмовляє в його задоволенні.

6) Також, в судовому засіданні 05.07.2017 було розглянуто клопотання Прокуратури Київської області із проханням до Київського апеляційного господарського суду направити судове доручення до компетентного суду Об'єднаних Арабських Еміратів про отримання доказів від іноземного суб'єкта господарювання - компанії MJB International LTD, м. Дубаї, ОАЕ.

Відповідно до ст. 125 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Так, дослідивши вказане клопотання, судом апеляційної інстанції встановлено, що воно ґрунтується виключно на припущеннях та інформації, яка не підтверджена належними та допустимими доказами у розумінні ст.ст. 33-34 Господарського процесуального кодексу України. Крім того, предметом розгляду в даній справі є заборгованість за договором № т15-155/ від 27.12.2012, тобто в даній справі розглядається спір між Товариством з обмеженою відповідальністю "Турболінкс" та Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" в особі філії "Виробниче ремонтно-технічне підприємство "Укргазенергосервіс" Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз", в той час, як поставлені прокуратурою питання в клопотанні про надання судового доручення ніяким чином не стосуються відносин виконання/не виконання сторонами зобов'язань, обумовлених умовами вищевказаного договору.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції відхиляє клопотання прокуратури про направлення судового доручення як безпідставне та необґрунтоване.

7) В судовому засіданні 05.07.2017 було розглянуто, подане в процесі апеляційного провадження у справі, клопотання прокуратури про витребування доказів, зокрема належним чином засвідчену копію довіреності. Виданої відповідачем на ім'я директора філії Флюнти Р.О., на підставі якої останній видав довіреність № 278 від 20.03.2012, оригінал довіреності № 278 від 20.03.2012, копії паспортів, виданих виробником товару, гарантійних талонів на товар, який було поставлено позивачем на виконання умов договору № т15-155/ від 27.12.2012, інформація чи надавалася філіє письмова згода позивачу на передачу останнім своїх обов'язків, передбачених умовами договору щодо закупівлі товарів в компанії MJB International LTD, м. Дубаї, ОАЕ, іншому суб'єкту господарювання в України, в тому числі ТОВ «Трейд груп стиль», інформацію щодо того чи використовувалися в господарській діяльності ПАТ «Укртрансгаз» та його філії запасні частини до газоперекачувальних агрегатів типу ГТК-251, із зазначенням точного місцезнаходження/використання таких запчастин, дату їх передачі у використання та з наданням підтверджуючих документів.

Клопотання мотивоване тим, що матеріали справи, на думку прокуратури, не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт реальної поставки товару згідно договору № т15-155/ від 27.12.2012. Так, прокуратура зазначила, що в ході розгляду справи позивач повідомив, що не здійснював закупівлю нових товарів в компанії MJB International LTD, м. Дубаї, ОАЕ, як передбачено умовами вище згадуваного договору, а купував такі товари у ТОВ «Трейд груп стиль» на підставі договору. Враховуючи наведене, прокуратура зазначає, що позивач порушив умови п. 11.2. договору № т15-155/ від 27.12.2012, оскільки матеріали справи не містять згоду відповідача на закупівлю товарів у ТОВ «Трейд груп стиль». Більш того, в товарно-транспортних накладних та накладних, наданих позивачем, відсутні ідентифікуючі ознаки на товар, а тому такі обставини унеможливлюють встановити відповідність поставленого товару умовам договору та підтвердити чи спростувати факт його реальної поставки.

Так, заслухавши думку представників сторін щодо поданого прокуратурою клопотання про витребування вищевказаних доказів, суд апеляційної інстнції дійшов висновку про відмову в його задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів.

У п. 2.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" 97 9 зазначено, що згідно з частиною другою статті 4 3 ГПК та статтею 33 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Якщо подані сторонами та іншими учасниками судового процесу докази є недостатніми, господарський суд може за їх клопотанням чи за власною ініціативою витребувати в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього письмові і речові докази, інші матеріали (пункти 3, 4, 6, 8 і 11 статті 65 ГПК), притому не лише від учасників судового процесу, а й від інших підприємств, установ, організацій, державних органів. У разі неможливості самостійно подати необхідні для розгляду справи докази сторона, прокурор, третя особа вправі звернутися до господарського суду, в тому числі й апеляційної інстанції, з клопотанням про витребування доказів; при цьому обґрунтування такої неможливості покладається на особу, що заявляє відповідне клопотання. Звертаючись з клопотанням про витребування доказів до суду апеляційної інстанції, заявник, з огляду на вимоги частини першої статті 101 ГПК, повинен також обґрунтувати неможливість подання цих доказів до місцевого господарського суду.

Згідно ч. 2 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, у клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, що перешкоджають його наданню; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; 4) обставини, які може підтвердити цей доказ.

Отже, приписи ч. 2 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України передбачають умови за наявності яких таке клопотання може бути задоволено, в той же час, як вбачається зі змісту клопотання прокуратурою не зазначено обставини, що перешкоджають отримання запитуваних ним доказів та інформації, а також, суд апеляційної інстанції черговий раз наголошує, що предметом розгляду в даній справі є наявність/відсутність заборгованості за договором № т15-155/ від 27.12.2012, що підтверджується/спростовується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема первинними документами. Крім того, прокуратура не конкретизувала частину доказів, які мають бути витребувані, а лише зазначила свої міркування та припущення про існування запитуваної нею інформації. Серед іншого, прокуратура просить витребувати докази, що підтверджують інформацію щодо того чи використовувалися в господарській діяльності ПАТ «Укртрансгаз» та його філії запасні частини до газоперекачувальних агрегатів типу ГТК-251, із зазначенням точного місцезнаходження/використання таких запчастин, дату їх передачі у використання та з наданням підтверджуючих документів, що не входить до предмету дослідження в даній справі.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість клопотання Прокуратури Київської області про витребування доказів, у зв'язку з чим відмовляє у його задоволенні.

До судового засідання, яке відбудось 05.07.2017р. представник третьої особи 2, яка не заявленє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача не з'явився, про неявку суд не повідомив, про дату час та місце проведення рогзяляду справи повідомлений належним чином.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку, дотримання якого є процесуальною гарантією дотримання прав сторін спору.

У п. 3 Постанови № 11 від 17.10.2014 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення" розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010р., "Смірнова проти України" від 08.11.2005р., "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006р., "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004р.).

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії-" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Дослідивши матеріали справи, з метою дотримання розумних процесуальних строків розгляду апеляційної скарги на рішення місцевого господарського суду, встановленого ч. 1 статті 102 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи те, що розгляд апеляційної скарги відкладався, судова колегія вважає можливим розглянути справу у відсутності представника третьої особи 2 за наявними у справі матеріалами.

Частиною п'ятою статті 106 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України визначено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно з статтею 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду має бути залишено без змін, виходячи із наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується наявними матеріалами справи, 27.12.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Турболінкс" (постачальник) та Дочірньою компанією "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" укладено договір про закупівлю товару №т15-155/, за умовами якого позивач зобов'язався з моменту підписання цього договору до 31.12.2013 поставити і передати відповідачу товари (вузли до турбін, код згідно ДК 016-97-29.11.3 (запасні частини до газоперекачувальних агрегатів типів ГТК-25І (лот №2), зазначені в специфікації (додаток № 1), яка є невід'ємною частиною даного договору, а відповідач - прийняти і оплатити такі товари.

Відповідно до п. 1.2 договору найменування, номенклатура (асортимент) товару, технічні вимоги і якісні характеристики товару, кількість та ціна за одиницю товару обумовлюються у підписаній сторонами специфікації.

Згідно з п. 1.3 договору обсяги закупівлі товарів можуть бути зменшені, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків відповідача. Про таке зменшення та у разі зміни істотних умов договору у випадках, передбачених чинним законодавством України, зокрема Законом України "Про здійснення державних закупівель", сторони укладають додаткову угоду (додаткові угоди) до цього договору, при цьому відповідач має право вимагати від позивача документального підтвердження наявності обставин, які передбачають внесення змін до договору.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що ціна цього договору становить 152 597 540,99 грн., у тому числі податок на додану вартість - 25 432 923,50 грн.

Відповідно до п. 3.2 договору ціна договору (сума, визначена в договорі) може бути зменшена за взаємною згодою сторін.

Згідно з п. 3.3 договору ціна за одиницю товару зазначена в специфікації.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що розрахунки проводяться шляхом оплати відповідачем фактичної поставленої партії товарів після пред'явлення позивачем рахунку на оплату товару (далі - рахунок) протягом 45 календарних днів після дати поставки кожної партії товару за видатковою накладною. На вимогу позивача, відповідач може здійснити попередню оплату (авансовий платіж) у розмірі не більше 30 відсотків від суми цього договору. Датою поставки товару (його партії), а також моментом переходу права власності та ризиків на товар - є дата передачі товару позивачем уповноваженій особі відповідача. Розрахунки здійснюються у безготівковій формі із застосуванням платіжних доручень.

Відповідно до п. 4.2 договору до рахунка на кожну партію товару додаються: видаткова та товарно-транспортна (форма № 1ТН) накладні на поставлений товар, виходячи з цін даного договору; оригінал паспорту (сертифікату якості або іншого документу, який підтверджує якість та відповідність товару) виробника; податкова накладна відповідно до положень чинного податкового законодавства України; монтажна та експлуатаційна документація українською або російською мовою.

Згідно з п. 5.1 договору термін поставки товарів: партіями в період зазначений в пункті 1.1 розділу І цього договору, але не пізніше 30 календарних днів після надання відповідачем письмової рознарядки на передачу кожної окремої партії товарів, в якій зазначається: найменування, кількість товару та адреса місця доставки товару (надалі - рознарядка).

Пунктом 5.2 договору передбачено місце поставки товарів: на базисних умовах DDP (м. Боярка, вул. Маяковського, 49, центральний склад ВРТП "Укргазенергосервіс"). Правила тлумачення торгівельних термінів ІНКОТЕРМС в редакції 2000 року.

Відповідно до п. 6.1.1 договору відповідач зобов'язався своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товари.

Пунктом 10.1 договору передбачено, що цей договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 31.12.2013, а частині гарантійних зобов'язань та розрахунків - до повного виконання.

Відповідно до п. 11.4 договору всі зміни і доповнення до цього договору повинні бути зроблені в письмовій формі і підписані уповноваженими представниками позивача і відповідача.

Специфікацією, що є додатком №1 до договору про закупівлю товару №т15-155/ від 27.12.2012, сторони визначили найменування, одиницю виміру, кількість, ціну та загальну суму товару, яка становить 152 597 540,99 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем згідно п. 5.1 договору було надано позивачу рознарядку №145/15 від 25.01.2013 на поставку товару, передбаченого договором та специфікацією.

На виконання умов договору позивач по товарно-транспортних накладних №001027 від 13.05.2013, № 001028 від 13.05.2013, № 001029 від 13.05.2013, № 001030 від 13.05.2013 та по накладній №3 від 14.05.2013 на суму 31 083 709,99 поставив відповідачу товар на загальну суму 31 083 709,99 грн., а відповідач, на підставі довіреності №58 від 14.05.2013, вказаний товар отримав.

Крім того, позивачем було виставлено відповідачу рахунок № 3 від 14.05.2013 на суму 31 083 709,99 грн. для оплати поставленого товару, примірники яких залучено до матеріалів справи.

Додатковою угодою №1 від 16.12.2013 до договору про закупівлю товару №т15-155/ від 27.12.2012, у зв'язку зі зміною роботи газотранспортної системи, що призвело до зменшення обсягів ремонтів ГПА в 2013 році, що в свою чергу зменшило потребу в кількості запасних частин до ГПА, що планувалось закупити за договором в 2013 році, відповідач вимушений був просити позивача про призупинення поставки запасних частин до ГПА за договором, що документально підтверджується листами від 02.08.2013 № 1278/14, від 14.08.2013 № 1332/14, від 10.09.2013 № 1445/14, від 01.10.2013 № 1587/01 та у зв'язку з ти, що позивач, виконуючи свої зобов'язання щодо поставки запасних частин до ГПА за договором, профінансував виготовлення цих запасних частин до ГПА і які були розмитнені та знаходяться на території України, що документально підтверджується листами від 02.08.2013 № 357/02/08-1, від 03.08.2013 № 357/03/08-1, від 10.09.2013 № 357/10/09-1 та від 01.10.2013 № 357/01/10-1, а також у зв'язку з затримкою фінансування витрат відповідача, що призвело до затримки оплати за поставлені позивачем за договором товари на суму 66 407 701,99 грн. і керуючись положеннями ч. 5 ст. 40 Закону України "Про здійснення державних закупівель" (зі змінами та доповненнями), ст. 188 ГКУ, ст. 651 ЦКУ, п. 11.4 розділу XI договору та враховуючи пропозицію позивача, викладену в листі від 06.12.2013 №357/06/12-1 про продовження до 31.12.2014 строку дії договору та терміну поставки товару за договором, сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору та виконання зобов'язань щодо передачі товару до 31.12.2014 та внесли наступні зміни до договору: в п. 1.1 договору слова і цифри "до 31 грудня 2013 року" замінити словами і цифрами "до 31 грудня 2014 року"; в п. 10.1 договору слова і цифри "діє до 31 рудня 2013 року" замінити словами і цифрами "діє до 31 грудня 2014 року"; решта умов договору залишаються незмінними і обов'язковими до виконання сторонами.

В подальшому, у зв'язку з відмовою відповідача від прийняття залишку товару згідно наданої ним рознарядки, який вже був замовлений та профінансований позивачем, останній звернувся до господарського суду з позовом про зобов'язання відповідача прийняти товар.

Так, рішенням Господарського суду Київської області від 10.12.2013 у справі № 911/3900/13 зобов'язано Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" в особі філії "Виробниче ремонтно-технічне підприємство "Укргазенергосервіс" Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" прийняти від Товариства з обмеженою відповідальністю "Турболінкс" на виконання умов про закупівлю товару №т15-155/ від 27.12.2012 та згідно рознарядки №145/15 від 25.01.2013 товар на загальну суму 121 513 831,00 грн., а саме: діафрагма з пальцями опорними (1 к-т = 6 шт. пальців, креслення GE138C9199G006) у кількості 3 шт. (сума з ПДВ - 55049976,00 грн.); екрани внутрішні, комплект у кількості 3 шт. (сума з ПДВ - 26181000,00 грн.); екрани зовнішні, комплект у кількості 3 шт. (сума з ПДВ - 24741000,00 грн.) вихлопний корпус з тришаровою ізоляцією та ущільнюючим компенсатором задньої панелі у кількості 1 шт. (сума з ПДВ - 7870000,00 грн.); перехідний дифузор вихлопного тракту з ізоляцією у кількості 1 шт. (сума з ПДВ - 3935925,00 грн.); комплект касет шумоглушіння з ізоляцією у кількості 1 шт. (сума з ПДВ - 3735930,00). Вказане рішення сторонами не оскаржувалося та набрало законної сили.

На виконання умов договору та вищезазначеного рішення господарського суду Київської області позивач по накладних № 1 від 02.12.2013, №2 від 26.12.2013 передав відповідачу товар на загальну суму 50 865 847,00 грн., а відповідач, на підставі довіреностей №115 від 02.12.2013 та №140 від 26.12.2013 вказаний товар отримав.

Крім того, позивачем було виставлено відповідачу рахунки №1 від 02.12.2013 та №2 від 26.12.2013 на суму 50 865 847,00 грн. для оплати поставленого товару, примірник якого залучено до матеріалів справи.

Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що за період дії договору про закупівлю товару №т15-155/ від 27.12.2012 позивачем було поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 81 949 556,99 грн.

Проте, в порушення своїх договірних зобов'язань, відповідач за отриманий товар не розрахувався, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Виробниче ремонтно-технічне підприємство "Укргазенергосервіс" Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" заборгованості у розмірі 81 949 556,99 грн., а також 3 020 898,27 грн. - 3% річних та 20 691 720,98 грн. - інфляційних витрат (з урахування заяви про збільшення позовних вимог).

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 2 ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для неналежного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України - договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Отже, як вже зазначалося вище між Товариством з обмеженою відповідальністю "Турболінкс" (постачальник) та Дочірньою компанією "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" укладено договір про закупівлю товару № т15-155/ від 27.12.2012.

Позивачем на виконання наведеного договору було поставлено товар, проте відповідач не здійснив оплату такого, у зв'язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість, наявність якої відповідач заперечує.

Так, 09.02.2016 судом апеляційної інстанції, встановивши, що під час розгляду справи по суті, виникла необхідність у з'ясуванні питання, зокрема, яка реальна вартість товару за договором про закупівлю товару №т15-155/ від 27.12.2012, а також у зв'язку із неможливістю у судовому засіданні встановити факт відповідності чи не відповідності цін зазначених у договорі про закупівлю товарів, дійшов висновку, що для вирішення даного господарського спору необхідні спеціальні ззнання, внаслідок чого господарський суд призначив судову комплексну економічну та товарознавчу експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України, для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Так, висновком експерта за результатами проведення судової комплексної економічної та товарознавчої експертизи від 19.07.2016 № 1026/1027-16, складеного Дніпропетровським науково - дослідним інститутом судових експертиз, встановлено, що:

1) поставка ТОВ «Турболінкс» товару ПАТ «Укртрансгаз» ВРТП «Укргазенергосервіс» за договором про закупівлю товару № т15-155/ від 27.12.2012 на суму разом з ПДВ 81 949 556, 99 грн. документально підтверджується.

2) Ринкова вартість товару, поставленого ТОВ «Турболінкс» за договором про закупівлю товару № т15-155/ від 27.12.2012 станом на 27.12.2012 на території України становить 68 291 297, 49 грн. без ПДВ.

Встановити вартість товару, поставленого ТОВ «Турболінкс» за договором про закупівлю товару № т15-155/ від 27.12.2012 за межами України не надається за можливе через відсутність ринкових цінових пропозицій на рику купівлі продажу за кордоном станом на 27.12.2012.

3) Визначення відповідності якості товару, поставленого ТОВ «Турболінкс» за договором про закупівлю товару № т15-155/ від 27.12.2012, вимоги стандартів, технічних умов передбачає визначення технологічних параметрів обладнання і виходить за межі компетенції експертів.

4) поставка ТОВ «Турболінкс» товару ПАТ «Укртрансгаз» ВРТП «Укргазенергосервіс» за договором про закупівлю товару № т15-155/ від 27.12.2012 на суму разом з ПДВ 81 949 556, 99 грн. документально підтверджується.

5) Вартість поставленого товару за договором про закупівлю товару № т15-155/ від 27.12.2012 відповідає ринковій вартості товару.

За приписами ст. 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються, зокрема, висновками судових експертів.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

За таких підстав, суд апеляційної інстанції приймає до уваги висновки експерта за результатами проведення судової комплексної економічної та товарознавчої експертизи від 19.07.2016 № 1026/1027-16, складеного Дніпропетровським науково - дослідним інститутом судових експертиз, який був попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку або за відмову від дачі висновку (п. 1 ст. 384, п. 1 ст. 385 Кримінального кодексу України), оскільки висновок судової експертизи обґрунтований, не суперечить іншим матеріалам справи і не викликає сумнівів у його правильності.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України "Про судову експертизу", а тому за таких підстав, вказані висновки експертів є належними та допустимими доказами відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України.

Враховауючи все вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції проте, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 81 949 556,99 грн. основного боргу за договором про закупівлю товару № т15-155/ від 27.12.2012 є доведеними, обґрунтованими, підтверджені належними доказами і підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача 3 020 898,27 грн. - 3% річних та 20 691 720,98 грн. - інфляційних витрат (з урахування заяви про збільшення позовних вимог).

Згідно з п. 7.2.5 договору у випадку прострочення відповідачем грошового зобов'язання за даним договором, відповідач на вимогу позивача зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, суд апеляційної інстанції, перевіривши розрахунок позивача 3% річних та інфляційних втрат за період з 29.06.2013 по 28.01.2015 дійшов висновку що вказані розрахунки є обґрунтованими і арифметично правильними, а тому враховуючи, що відповідач прострочив виконання зобов'язання з оплати поставленого товару за договором, погоджується з висновком місцевого господарського суду , що з відповідача на користь позивача на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України та умов договору підлягає стягненню 20 691 720,98 грн. - інфляційних витрат та 3 020 898,27 грн. - 3% річних.

Враховуючи наведені обставини, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянта, прокуратури та третіх осіб в обґрунтування підстав скасування судового рішення, як такі, що повністю спростовуються матеріалами справи та фактичними обставинами.

Щодо доводів апелянта в обґрунтування підстав скасування судового рішення про те, що відповідач з незалежних від нього причин, міг проводити розрахунки за договором виключно в межах витрат, передбачених погодженими та затвердженими, в порядку встановленому наказом Міністерства економіки України «Про затвердження порядку складання, затвердження та контролю виконання фінансових планів державних підприємств, акціонерних холдингових компаній та інших суб'єктів господарювання, у статутному фонді яких більше 50 % акцій (часток, паїв) належать державі, та їх дочірніх підприємств» № 173 від 21.06.2005, НАК «Нафтогаз України» фінансовими планами відповідача на 2013-2014 роки (які не затверджені до цього часу), а тому, на думку відповідача, зобов'язання відповідача по оплаті отриманого товару за договором № т15-155/ від 27.12.2012 не є простроченим, суд апеляційної інстанції зазначає.

Приписами частини 2 ст. 218 Господарського кодексу України прямо передбачено, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

Крім того, відповідно до позиції, що викладена у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005, відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Аналогічної правової позицій дотримується Верховний Суд України від 15.05.2012 у справі № 11/446 (№ 3-28гс12) та Вищий господарський суд України у постанові від 19.11.2012 у справі № 5015/166/12.

Крім того, колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що в матеріалах справи № 911/5358/14 не має доказів відсутності фінансування відповідача.

Таким чином, враховуючи все вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованим, законними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов відхиляє доводи відповідача, як безпідставні та необґрунтовані.

Підсумовуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що за приписами ст. ст. 4-3, 33, 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, суть якого полягає у обґрунтуванні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, своїх вимог і заперечень поданими суду доказами, які господарський суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись чинним законодавство України, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Турболінкс" в повному обсязі.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Частина 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду приходить до висновку, що доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, а тому рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги та витрати на оплату експертизи, у відповідності до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на апелянта.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Виробниче ремонтно-технічне підприємство "Укргазенергосервіс" Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду Київської області від 12.02.2015 у справі № 911/5358/14 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 12.02.2015 у справі № 911/5358/14 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 911/5358/14 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді С.А. Гончаров

С.Р. Станік