ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2017 р. Справа № 909/313/17

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Матущака О.І.

суддів Кравчук Н.М. Мирутенка О.Л.

розглянувши апеляційну скаргу прокуратури Івано-Франківської області №08-113вих -17 від 02.06.2017 р.

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 23.05.2017р.

у справі № 909/313/17

за позовом: Заступника керівника Калуської місцевої прокуратури в особі Болехівської міської ради

до відповідачів: 1. Виконавчого комітету Болехівської міської ради м.Болехів Івано-Франківської області

2. Управління освіти виконавчого комітету Болехівської міської ради м.Болехів Івано-Франківської області

3. публічного акціонерного товариства Укртелеком в особі Івано-Франківської філії ПАТ Укртелеком м. Івано-Франківськ

про визнання недійсними рішення виконавчого комітету, договору оренди частини приміщення та зобовязання вчинити певні дії

за участю представників:

від прокуратури: ОСОБА_1 - згідно посвідчення №047169 від 16.06.2017 р.;

від позивача: не зявився;

від відповідача 1: не зявився;

від відповідача 2: ОСОБА_2- начальник управління згідно розпорядження №16-г від 22.02.2016 р.;

від відповідача 3: ОСОБА_3 згідно довіреності №831 від 12.12.2016 р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 23.05.2017 р. (суддя О.М. Фанда) відмовлено в задоволенні позову про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Болехівської міської ради від 29.01.2014 р. № 12 «Про дозвіл на продовження договору оренди приміщення», визнання недійсним договору від 01.08.2014 р. № 14/454/27-14 оренди частини приміщення Болехівської загальноосвітньої школи I-III ступеня № 2 площею 9,58 кв.м. вартістю 20602 грн. та зобов'язання ПАТ «Укртелеком» в особі Івано-Франківської філії повернути Болехівській міській раді за актом приймання-передачі частину спірного приміщення, вартістю 20 602, 00 грн.

Рішення суду мотивоване тим, що враховуючи п.2 ст.319 Цивільного кодексу України, Болехівська міська рада вправі вчиняти будь-які дії щодо спірного майна, які не суперечать закону, зокрема, передачі його в оренду.

Рішення суду в частині відмови у позові щодо повернення орендованого приміщення Болехівській міській раді, обґрунтоване тим, що остання не є стороною договору, оскільки договір укладено з Управлінням освіти виконавчого комітету Болехівської міської ради (наймодавець) та ПАТ «Укртелеком» (наймачем), а також тим, що така позовна вимога є похідною від попередньої вимоги про визнання недійсним договору.

Крім цього, рішення суду обґрунтоване недоведеністю прокурором, що прийняття спірного рішення виконкомомом Болехівської міської ради порушує права та законні інтереси позивача.

Прокурором подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. В своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що прийняття спірного рішення та укладення спірного договору оренди порушують інтереси держави, оскільки передача майна в оренду, що є об'єктом освіти здійснена без урахування його призначення - для навчально-виховного процесу освітньої діяльності, що є порушенням ч.5 ст. 63 Закону України «Про освіту». Крім цього, прокурор посилається на порушення п.3.19 Державних санітарних правил і норм влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організації навчально-виховного процесу ДСанПіН 5.5.2.008-01, затверджених постановою головного державного санітарного лікаря України від 14.08.2001 р. № 6, відповідно до якого здача в оренду приміщень для використання, що не пов'язано з навчально-виховним процесом не допускається.

Виконавчим комітетом Болехівської міської ради подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Свої заперечення обґрунтовує тим, що Болехівська міська рада є власником спірного приміщення та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону, зокрема передачі його в оренду. Крім цього, зазначає, що з аналізу норм Державних санітарних правил і норм влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організації навчально-виховного процесу ДСанПіН 5.5.2.008-01 випливає, що спірне приміщення технологічно не повязане з навчальним процесом.

В судовому засіданні прокурором та представниками сторін викладено доводи та заперечення по суті апеляційної скарги.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом та перевірено судом апеляційної інстанції, рішенням виконавчого комітету Болехівської міської ради «Про дозвіл на продовження договору оренди приміщення» №12 від 29.01.2014 р. надано дозвіл цеху ТП№2 Івано-Франківської філії ПАТ «Укртелеком» на продовження договору оренди на приміщення загальною площею 9,58 м.кв., яке знаходиться в м. Болехові по вул. Гагаріна, 12 (ОСОБА_4 ст.№2) для розміщення під АТС.

Пунктом 2 вказаного вище рішення доручено начальнику управління освіти міськвиконкому укласти договір оренди приміщення, яке знаходиться в м. Болехові по вул. Гагаріна, 12 (ОСОБА_4 ст.№2 ) терміном на 5 років відповідно до діючого законодавства (вказане рішення виконавчого комітету міської ради було прийняте відповідно до п.1.7 Порядку проведення конкурсу на право оренди майна комунальної власності територіальної громади м. Болехова, затвердженого рішенням Болехівської міської ради від 24.10.2012 року №26-21/12, яким рада фактично уповноважила виконавчий комітет на управління майном комунальної власності).

Наявними матеріалами справи підтверджується, що 01.08.2014 р. між Управлінням освіти виконавчого комітету Болехівської міської ради (орендодавець) та ПАТ «Укртелеком» в особі Івано-Франківської філії ПАТ «Укртелеком»( орендар) укладено договір оренди № 14/454/27-14.

Відповідно до п.п. 1.1, 2.1, 2.2, розділу 3, 4.1-4.3, 10.1, 10.2 вказаного договору, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне володіння та користування приміщення, для розміщення АТС площею 9, 58 кв.м. в Болехівській ОСОБА_4 ст. №2 в м. Болехові, вул. Гагаріна,12 вартістю 20 602, 00 грн. з ПДВ (в.ч. ПДВ 3 434 грн. вартість приміщення 17 168 грн.), яке знаходиться на балансі Управління освіти виконавчого комітету Болехівської міської ради.

Передача та повернення орендованого майна здійснюється уповноваженим представниками сторін, із складанням відповідного акту.

У звязку з цим, 01.08.2014 р. між сторонами підписано акт приймання-передачі даного приміщення, який є невід'ємною частиною договору оренди №14/454/27-15.

Передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на це майно. Майно залишається власністю територіальної громади м. Болехова, а орендар користується ним протягом строку оренди.

Розділом 3 договору сторонами погоджено сплату орендної плати, її визначення та порядок сплати.

Орендар зобов'язується використовувати орендоване майно відповідно до його призначення та умов цього договору. Своєчасно й у повному обсязі сплачувати орендну плату та відшкодовувати надані комунальні послуги.

Термін дії договору з 01.08.2013 р. до 31.12.2014 р.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну договору після закінчення строку його чинності, протягом одного місяця договір підлягає продовженню на наступний календарний рік і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

У звязку з відсутністю вказаних вище заяв, спірний договір пролонговано до 31.12.2017р.

При прийнятті постанови суд апеляційної інстанції виходив з такого.

Відповідно до ч.5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати , використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Згідно ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»,орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності; державну політику у сфері оренди здійснюють: Кабінет Міністрів України, а також Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо державного майна; органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим, - щодо майна, яке належить Автономній Республіці Крим; органи місцевого самоврядування - щодо майна, яке перебуває в комунальній власності.

Відповідно до ст.ст. 14, ч.1 та ч.4 ст.61 Закону України «Про освіту» визначено, що місцеві органи державної влади та місцевого самоврядування, зокрема, забезпечують розвиток мережі навчальних закладів та установ, організацій системи освіти, зміцнення їх матеріально-технічної бази та господарське обслуговування.

Фінансування державних закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти здійснюється за рахунок коштів відповідних бюджетів, коштів галузей народного господарства, державних підприємств і організацій, а також додаткових джерел фінансування. Додатковими джерелами фінансування є, зокрема, доходи від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання.

Отже, виходячи з аналізу вищенаведених правових норм, в якості додаткових джерел фінансування навчальних закладів законом передбачається можливість залучати у тому числі доходи від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання.

Одночасно необхідно зазначити, що відповідно до ч. 5 ст. 63 Закону України «Про освіту» об'єкти освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов'язані з навчальним та науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню або використанню не за призначенням.

При цьому, у підпункті 2 п. 8 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форми власності» від 27.08.2010 р. №796 вказано, що навчальні заклади мають право надавати інші послуги, зокрема, надання в оренду будівель, споруд, окремих тимчасово вільних приміщень і площ, іншого рухомого та нерухомого майна або обладнання, що тимчасово не використовується у освітній, навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності, у разі, коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі.

Враховуючи вищезазначене, судова колегія погоджується з позицією місцевого господарського суду про те, що наведені норми законодавства (ч.5 ст.63 Закону України «Про освіту» та підпункт 2 п.8 ПКМУ № 796 від 27.08.2010 р.) необхідно застосовувати у нормативному поєднанні, які в своїй сукупності становлять нормативно-правову базу для реалізації питань оренди державного та комунального майна в спірному випадку.

Таким чином, чинне законодавство дозволяє передачу в оренду окремого індивідуально визначеного майна, що входить до складу об'єкта освіти, як цілісного майнового комплексу, а саме: приміщень, споруд та обладнання навчальних закладів, що тимчасово не використовуються у освітній, навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності за умови, якщо це не погіршує соціально-побутових умов колективу відповідного навчального закладу.

В матеріалах справи наявне рішення виконавчого комітету Болехівської міської ради (засновник навчально-виховного комплексу/власник спірного майна) від 29.01.2014 р. № 12 «Про дозвіл на продовження договору оренди приміщення» про надання дозволу Управлінню освіти виконавчого комітету Болехівської міської ради на укладення договору оренди.

З огляду на вищевказане, законодавчо унормовано та передбачено можливість отримання навчальними закладами доходів від передання в оренду тимчасово вільних приміщень і площ, іншого рухомого та нерухомого майна або обладнання у випадку, якщо таке тимчасово не використовується у навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності та коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі.

При цьому, місцевий господарський суд правомірно звернув увагу на те, що прокурором під час розгляду даної справи не доведено будь-якими доказами чи письмовими поясненнями того, що спірне приміщення технологічно пов'язано з навчальним та науковим процесом, а також те, що воно необхідне для використання у освітній, навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності навчального закладу.

Разом з тим, матеріали справи також не містять фактів спричинення перешкод або унеможливлення надання освітніх послуг чи зменшення обсягу цих послуг внаслідок укладання спірного договору.

Отже, суд апеляційної інстанції визнає, що з урахування всіх обставин даного спору, зокрема того, що спірне приміщення не використовувалось для навчального процесу до здачі в оренду, безпосередньо не пов'язано з навчальним процесом загальноосвітньої школи, при цьому не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі, а підприємець належно виконує умови спірного правочину, договір оренди сторонами укладено з дотриманням порядку укладення договорів оренди та вимог Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Таким чином, оскільки на момент укладення правочину прямої законодавчої заборони передавати в оренду приміщення, які не використовуються у освітній, навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності, не існувало, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, спірний договір оренди є таким, що не суперечить приписам ч.5 ст.63 Закону України «Про освіту», оскільки не призводить до порушення прав учнів, які захищає і гарантує держава.

Щодо тверджень прокурора про те, що спірний договір порушує п.3.19 державних санітарних правил і норм влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організації навчально-виховного процесу ДСанПіН 5.5.2.008-01, затверджених постановою Головного державного санітарного лікаря України від 14.08.2001 р. № 63, згідно якого здача в оренду території, будівель, приміщень, обладнання підприємствам, установам, організаціям, іншим юридичним та фізичним особам для використання, що не повязано з навчально-виховним процесом, не дозволяється, то необхідно зазначити, що всупереч ст.ст.33, 34, 43 Господарського процесуального кодексу України, прокурор не надав суду жодного доказу на підтвердження факту такого порушення. Крім цього, вищезгадана норма регуляторного неправового акту суперечить іншим нормативно-правовим актам, які були вказані вище щодо можливості, зокрема, укладення договорів оренди.

В частині відмови у задоволенні позову щодо повернення орендованого майна Болехівській міській раді, то суд апеляційної інстанції погоджується з позицією місцевого господарського суду, оскільки така не є стороною договору, а також така позовна вимога є похідною від вимоги про визнання недійсним договору.

Враховуючи те, що встановлено відсутність порушеного права позивачем, правові наслідки спливу позовної давності не застосовуються.

Згідно ст. 33, абзацу 2 ст. 34, ст. 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Скаржником не подано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували обґрунтованість вимог, заявлених у апеляційній скарзі.

За таких обставин, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що рішення прийняте із дотриманням норм чинного законодавства та у відповідності до обставин справи, тому підстав для його зміни чи скасування, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 23.05.2017 р. у справі

№ 909/313/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Матеріали справи скерувати в господарський суд Івано-Франківської області.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 17.07.2017 р.

Головуючий-суддя Матущак О.І.

Судді Кравчук Н.М.

ОСОБА_5