ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

12 липня 2017 року Справа № 920/132/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіКондратової І.Д. (доповідач),
суддіВовка І.В.,
суддіКарабаня В.Я.,
за участю прокурора Генеральної прокуратури України Доценко Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні
заявуРегіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області
про роз'яснення постанови Вищого господарського суду України від 26.10.2016 року
у справі№ 920/132/16 Господарського суду Сумської області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю фірми "Стара аптека"
доРегіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:
Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації
за участюЗаступника прокурора Сумської області
прозобов'язання укласти додаткову угоду до договору оренди державного нерухомого майна

ВСТАНОВИВ:

Постановою Вищого господарського суду України від 26.10.2016 року рішення суду першої та апеляційної інстанцій скасовано і прийнято нове рішення, яким позов задоволено. Зобов'язано Регіональне відділення Фонду державного майна України по Сумській області (надалі - Регіональне відділення Фонду) укласти з Товариством з обмеженою відповідальністю фірми "Стара аптека" (надалі - ТОВ "Стара аптека") додаткову угоду до договору оренди державного нерухомого майна від 30.11.2011 року № 1735, у визначеній позивачем редакції, та провести нову незалежну оцінку вартості орендованого державного майна.

Регіональне відділення Фонду звернулося до Вищого господарського суду України з заявою, в якій просить роз'яснити постанову стосовно визначення дати, до якої продовжено дію договору оренди.

Необхідність надання роз'яснення резолютивної частини постанови, в якій зобов'язано відповідача укласти додаткову угоду до договору оренди у такій редакції: "сторони домовились, що термін дії договору оренди продовжено на строк, що становить два роки одинадцять місяців", заявник обґрунтовує тим, що відповідно до Типового договору оренди індивідуально визначеного майна (нерухомого або іншого), що належить до державної власності, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 23.08.2000 року N 1774 (у редакції наказу від 09.08.2007 року N 1329), умова щодо строку дії договору має бути викладена в такій редакції: "Цей Договір укладено строком на ____, що діє з "___" ______ 200_ р. до "___" _____ 20__ р. включно".

Вищий господарський суд України, розглянувши питання про роз'яснення рішення суду, дійшов висновку, що посилання Регіонального відділення Фонду на положення наказу Фонду державного майна України від 23.08.2000 року N 1774 не можуть вважатися правовим обґрунтуванням необхідності роз'яснення, яка, виходячи з вимог ст. 89 ГПК України, ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження", виникає лише за наявності обставин неоднозначного розуміння стороною судового рішення з метою його виконання.

Відповідно до вимог ст. 33, 89 ГПК України сторона, яка звертається за роз'ясненням рішення, у заяві повинна зазначити: 1) в чому полягає незрозумілість рішення, 2) які припускаються варіанти тлумачення резолютивної частини рішення, і, як це впливає на його виконання.

У заяві, що розглядається, відсутнє таке обґрунтування і не вказано, в чому саме для відповідача полягає незрозумілість рішення, яким останнього зобов'язано укласти з позивачем додаткову угоду у погодженій судом редакції. Так само відсутнє обґрунтування, в чому полягає неясність або неоднозначне розуміння заявником визначеного строку, на який продовжується договір оренди, а саме: "2 роки та 11 місяців".

Доводи заявника щодо відсутності у погодженій судом редакції додаткової угоди вказівки на конкретні календарні дати, що визначають початок перебігу і закінчення встановленого строку, як це передбачено у типовому договорі, фактично є оскарженням умов договору, на яких сторони зобов'язані укласти за рішенням суду, що не допускається при вирішення питання роз'яснення рішення суду.

Відповідно до ст. 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

У постанові від 26.10.2016 року суд касаційної інстанції чітко вказав, у якій редакції має бути укладена додаткова угода, і саме в цій редакції Регіональне відділення Фонду зобов'язане укласти з позивачем додаткову угоду, виконуючи рішення суду.

За цих обставин, суд не вбачає підстав для роз'яснення постанови з порушеного питання.

Заявник також просив роз'яснити порядок дій на виконання пункту 5 постанови, яким Регіональне відділення Фонду зобов'язано провести нову незалежну оцінку вартості орендованого державного майна - нежитлові приміщення загальною площею 98,1 кв.м., розташоване за адресою: м. Суми, площа Незалежності, 3, зважаючи на те, що останній не є суб'єктом оціночної діяльності, до компетенції якого не входить проведення оцінки вартості орендованого державного майна.

Вищий господарський України, вирішуючи заяву в цій частині, виходить з того, що згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" оцінка об'єкта оренди здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

У постанові суду від 26.10.2016 року зазначено, що "орендна плата визначається з урахуванням нової незалежної оцінки майна, проведеної відповідно до Методики оцінки об'єктів оренди, затвердженої постановою КМУ від 10.08.1995 № 629 (у редакції постанови КМУ від 02.01.2003 №3)", а "відповідно до Положення про конкурсний відбір суб'єктів оціночної діяльності, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 29.08.2011 року N 1270, замовниками незалежної оцінки майна визначені саме регіональні відділення Фонду державного майна України".

Згідно з Положенням про конкурсний відбір суб'єктів оціночної діяльності (яке діє з 29.01.2016 року), затвердженим наказом Фонду державного майна України від 31.12.2015 року N 2075, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 15.01.2016 року за N 60/28190, також передбачено, що Фонд, його регіональні відділення (далі - органи приватизації) виступають замовниками послуг з незалежної оцінки майна.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" від 12.07.2001 року N 2658-III у випадках, визначених нормативно-правовими актами з оцінки майна, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, суб'єкти оціночної діяльності - органи державної влади та органи місцевого самоврядування здійснюють оцінку майна самостійно на підставі наказу керівника. При цьому, якщо законодавством передбачена обов'язковість проведення незалежної оцінки майна, органи державної влади та органи місцевого самоврядування виступають замовниками проведення такої оцінки майна шляхом укладання договорів з суб'єктами оціночної діяльності - суб'єктами господарювання, визначеними на конкурсних засадах у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 6, ч. 2 ст. 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на зазначене, Вищий господарський суд України роз'яснює, що Регіональне відділення Фонду, яке за рішенням суду зобов'язано провести нову незалежну оцінку вартості орендованого державного майна, повинно здійснити такий обов'язок на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", "Про оренду державного та комунального майна", а також прийнятих на їх виконання Методики оцінки об'єктів оренди, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.1995 року N 629, Положення про конкурсний відбір суб'єктів оціночної діяльності, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 31.12.2015 року N 2075, як замовник послуг з незалежної оцінки майна, результатом якої відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", пункту 19 Методики оцінки об'єктів оренди результатом незалежної є звіт про оцінку майна, що передається в оренду.

11.07.2017 року ТОВ "Стара аптека" подало пояснення, в яких просило відмовити у задоволенні заяви про роз'яснення постанови, оскільки рішення суду виконано повністю. На підтвердження чого позивач надав укладений сторонами договір про внесення змін від 17.02.2017 року, та розрахунок плати за перший (базовий) місяць оренди - листопад 2016 року. Беручи до уваги те, що зміст цієї додаткової угоди не відповідає пункту 4 постанови Вищого господарського суду України від 26.10.2016 року у справі № 920/132/16, зокрема, в ній відсутня умова про те, що "термін дії договору оренди продовжено на строк, що становить два роки одинадцять місяців", а також зважаючи на те, що суду не наданий звіт про оцінку орендного майна, який є належним та допустимим доказом проведення незалежної оцінки, колегія суддів вважає, що надані позивачем докази в повній мірі не підтверджують виконання рішення суду. Сторони в судове засідання не з'явилися, прокурор не зміг пояснити в засіданні, чи виконано рішення суду.

Зважаючи на неможливість відкладення розгляду справи з огляду на обмежений законом строк розгляду заяви (10 днів), і відсутність достатніх доказів виконання рішення суду у цій справі, колегія судів при вирішенні питання про роз'яснення постанови Вищого господарського суду України від 26.10.2016 року у справі № 920/132/16 не брала до уваги подані позивачем пояснення 11.07.2017 року про те, що рішення суду виконано, тому розглянула заяву по суті порушених в ній питань.

Керуючись ст. ст. 86, 89, 1115 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області про роз'яснення постанови Вищого господарського суду України від 26.10.2016 року у справі № 920/132/16 задовольнити частково.

2. Роз'яснити, що положення частини 5 постанови Вищого господарського суду України від 26.10.2016 року у справі № 920/132/16 про зобов'язання Регіональне відділення Фонду державного майна України по Сумській області провести нову незалежну оцінку вартості орендованого державного майна - нежитлові приміщення загальною площею 98,1 кв.м., розташоване за адресою: м. Суми, площа Незалежності, 3, необхідно розуміти так, що Регіональне відділення Фонду повинно здійснити цей обов'язок на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", "Про оренду державного та комунального майна" (ч. 2 ст. 19 Конституції України), а також прийнятих на їх виконання Методики оцінки об'єктів оренди, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.1995 року N 629, Положення про конкурсний відбір суб'єктів оціночної діяльності, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 31.12.2015 року N 2075, як замовник послуг з незалежної оцінки майна, результатом якої відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", пункту 19 Методики оцінки об'єктів оренди результатом незалежної є звіт про оцінку майна, що передається в оренду.

3. У решті заяву відхилити.

Головуючий суддя Кондратова І.Д.
Суддя Вовк І.В.
Суддя Карабань В.Я.