КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"18" липня 2017 р. Справа № 910/25488/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Власова Ю.Л.

Буравльова С.І.

за участю представників:

позивача: Дяченко В.С., довіреність № 194/15/1 від 16.01.2017

відповідача 1: Таболін О.С., довіреність б/н від 10.05.2017

Шутов О.О., довіреність б/н від 10.05.2017

відповідача 2: Дашко А.Ю., довіреність б/н від б/н від 05.01.2017

третьої особи 1: Муквич А.О., довіреність № 7/33/4215 від 10.04.2017

третьої особи 2:Сотнікова І.В., довіреність № 27-6890/17 від 30.03.2017

прокуратури: Греськів І.І., посвідчення № 041072 від 03.02.2016

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

про перегляд постанови Київського апеляційного господарського суду від 14.04.2016 у справі №910/25488/15 за нововиявленими обставинами

за позовом Державної іпотечної установи

до 1. Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Яблуневий Дар"

третя особа Кабінет Міністрів України

третя особа, яка не заявляє самостійних на предмет спору на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

за участю Прокуратури міста Києва

про визнання зарахування однорідних зустрічних вимог недійсним

ВСТАНОВИВ:

Державна іпотечна установа (надалі - ДІУ) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до ТОВ "Яблуневий Дар" та ПАТ "Дельта Банк" про визнання недійсним зарахування вимог здійснене на підставі заяви ТОВ "Яблуневий Дар" про зарахування зустрічних однорідних вимог від 02.12.2014 №1142, а саме вимог ПАТ "Дельта Банк" до ТОВ "Танк Транс" за договором мультивалютної кредитної лінії №НКЛ-2005469/2 від 19.07.2012, та вимог ТОВ "Яблуневий Дар" до ПАТ "Дельта Банк" за договором банківського вкладу (депозиту) "Найкращий" (для Друга) у гривнях №002-09509-040814 від 04.08.2014.

13.10.2015 позивач подав заяву про зміну предмета позову, в якій просив визнання недійсним зарахування вимог здійснене на підставі заяви ТОВ "Яблуневий Дар" про зарахування зустрічних однорідних вимог від 02.12.2014 №1142, а саме вимог ПАТ "Дельта Банк" до ТОВ "Яблуневий Дар" за договором мультивалютної кредитної лінії №НКЛ-2005469/2 від 19.07.2012, та вимог ТОВ "Яблуневий Дар" до ПАТ "Дельта Банк" за договором банківського вкладу (депозиту) "Найкращий" (для Друга) у гривнях №002-09509-040814 від 04.08.2014.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.10.2015 позов ДІУ задоволено повністю. Визнано недійсним зарахування вимог, здійснене на підставі заяви ТОВ "Яблуневий Дар" про зарахування зустрічних однорідних вимог від 02.12.2014 №1142, а саме вимог ПАТ "Дельта Банк" до ТОВ "Яблуневий Дар" за договором мультивалютної кредитної лінії №НКЛ-2005469/2 від 19.07.2012 та вимог ТОВ "Яблуневий Дар" до ПАТ "Дельта Банк" за договором банківського вкладу (депозиту) "Найкращій" (для Друга) у гривнях №002-09509-040814 від 04.08.2014. Стягнуто з ТОВ "Яблуневий Дар" на користь ДІУ 1218,00 грн судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.04.2016 у справі №910/25488/15 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Яблуневий Дар" задоволено. Рішення Господарського суду міста Києва від 22.10.2015 у справі №910/25488/15 скасовано. Викладено резолютивну частину рішення в наступній редакції. В позові відмовлено. Стягнуто з Державної іпотечної установи на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Яблуневий Дар" 1339 грн 80 коп. судового збору за подання апеляційної скарги. Вказана постанова залишена без змін Вищим господарським судом України.

На адресу Київського апеляційного господарського суду від Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" надійшла заява про перегляд постанови Київського апеляційного господарського суду від 14.04.2016 у справі №910/25488/15 за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Київського апеляційного від 30.06.2017 прийнято заяву Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про перегляд постанови Київського апеляційного господарського суду від 14.04.2016 у справі №910/25488/15 за нововиявленими обставинами до розгляду і призначено на 18.07.2017.

14.07.2017 до відділу забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (прийом документів) Київського апеляційного господарського суду від відповідача 1 надійшов письмовий відзив на заяву, в якому останній просив суд в задоволенні заяви ПАТ "Дельта Банк" про перегляд поставнови КАГС від 14.04.2016 у справі №910/25488/15 за нововиявленими обставинами відмовити повністю.

18.07.2017 до відділу забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (прийом документів) Київського апеляційного господарського суду від заявника надійшли додаткові пояснення до заяви про перегляд постанови за нововиявленими обставинами, також до відділу від позивача надійшов письмовий відзив.

В судове засідання, яке відбулось 18.07.2017 з`явились представники всіх учасників судового процесу, які надали суду пояснення стосовно заяви ПАТ "Дельта Банк" про перегляд поставнови КАГС від 14.04.2016 у справі №910/25488/15 за нововиявленими обставинами.

Розглянувши заяву Банку, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні заяви ПАТ "Дельта Банк" про перегляд поставнови КАГС від 14.04.2016 у справі №910/25488/15 за нововиявленими обставинами, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 112 Господарського процесуального кодексу України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Пунктом 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 17 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" передбачено, що статтею 112 Господарського процесуального кодексу України визначено вичерпний перелік підстав для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами. Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

Згідно п. 2 вказаної постанови до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є, одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Крім того, відповідно до п. 5 постанови пленуму Верховного Суду України №1 "Про практику перегляду судами у зв'язку з нововиявленими обставинами рішень, ухвал і постанов у цивільних справах, що набрали законної сили" (в редакції від 25.05.1998), нововиявленими можуть розглядатися обставини, що обгрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, які існували на час постановлення рішення, ухвали, постанови, але про них не знали і не могли знати заявник і суд.

Таким чином, за змістом норм чинного господарського процесуального законодавства нововиявленими є обставини (факти), які існували на момент розгляду справи судом, мають істотне значення для правильного вирішення даної, конкретної справи (якщо ця обставина була б відома суду під час вирішення справи, то вона обов'язково вплинула б на остаточні висновки суду), не були і не могли бути відомі особі, яка заявила про це, та суду, що розглядав справу.

Отже, як вбачається із заяви ПАТ "Дельта Банк" про перегляд поставнови КАГС від 14.04.2016 у справі №910/25488/15 за нововиявленими обставинами, заявник просив суд змінити мотивувальну частину постанови Київського апеляційного господарського суду відмовивши Державній іпотечній установі в задоволенні позову із підстав відсутності у останнього будь-яких порушень, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Зазначити у мотивувальній частині постанови у даній справі «у зв'язку з недійсністю нікчемного Договору застави майнових прав від 04.09.2014 №Д-1.1/2014 укладених між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Державною іпотечною установою, спірний односторонній павочин ТОВ «Яблуневий дар» про зарахування зустрічних однорідних вимог від 02.12.2014 №1142 жодним чином не порушує права, свободи чи інтереси Установи, що є єдиною необхідністю та достатньою підставою для відмови останній у задоволенні позову».

Заявник звертав увагу суду, що при прийнятті постанови Київським апеляційним господарським судом у справі №910/6052/16 було встановлено факт недійсності Договору застави та Договору відступлення прав від 04.09.2014, укладених між позивачем та банком, що виключає будь-яке порушення оспорюваних одностороннім правочином прав, свобод інтересів ДІУ та становить єдину, самостійну та достаню підставу для відмови останьому у задоволенні позову при вирішенні справи №910/25488/15. Отже, факти встановленні в рішенні суду у справі №910/6052/16, на думку заявника є нововиявленими обставинами.

Відмовляючи в позові у справі №910/25488/15 судами було вказано, що спірний односторонній правочин із зарахування зустрічних однорідних вимог ТОВ "Яблуневий дар" вчинено до настання події, з якою позивач пов'язує виникнення у нього права на предмет застави, а саме, - введення тимчасової адміністрації до ПАТ "Дельта Банк", тому відсутній факт порушення спірним правочином прав позивача.

Переглядаючи в касаційному порядку прийняті господарськими судами рішення у справі №910/25488/15, ВГСУ зазначив, що нікчемність договорів застави та відступлення права вимоги, укладених з Державною іпотечною установою, спростовуються наступним:

- «Так, апеляційним господарським судом встановлено, що Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 листопада 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2016 року, визнано протиправним та скасовано рішення № 8951 від 24 вересня 2015 року у формі повідомлення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" про нікчемність правочинів, прийняте на підставі протоколу № 54 від 22 вересня 2015 року, згідно якого за наслідками перевірки визнано нікчемними договір застави майнових прав № Д-1.1 ./2014 від 4 вересня 2014 року та договір про відступлення права вимоги № Д-1.2/2014 від 4 вересня 2014 року на підставі п. п. 1, 5, 7 ч. З ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем не доведено наявності підстав для визнання недійсним одностороннього правочину із зарахування вимог, здійсненого на підставі заяви ТОВ "Яблуневий дар" про припинення зобов'язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 2 грудня 2014 року».

Отже, доводи Банку щодо нікчемності Договорів укладених з Установою обґрунтовано спростовані Київським апеляційним господарським судом з посиланням на відсутність у матеріалах справи документів, які б підтверджували вищезазначені обставини та з посиланням на рішення суду адміністративної юрисдикції, яке набрало законної сили.

Згідно з абз. 2 п. 5 постанови пленуму ВГСУ №17 зазначено, що також не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового пронесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або які могли бути встановлені судом в разі виконання вимог процесуального закону, зокрема, статті 38 ГПК України.

Оскільки, Банк посилався на нікчемність Договору застави та Договору відступлення права вимоги у апеляційній та касаційних скаргах, то дана обставина встановлена при розгляді справи №910/6052/16 не може вважатись нововиявленою.

Обставини, на які посилається заявник, були відомі йому на час розгляду справи і відповідно до вимог ст. 33 ГПК України він повинен був їх доводити під час судового розгляду.

Рішенням суду, на яке послається заявник у справі №910/6052/16, за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова В.В до Державної іпотечної установи (відповідач, Установа) про визнання недійсним Договору застави майнових прав № Д-1.1/2014 від 04.09.2014 та Договору відступлення права вимоги (з відкладальними умовами) № Д-1.2/2014 від 04.09.2014, у задоволенні позову відмовлено, постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.11.2016 у справі № 910/6052/16 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" задоволено, рішення Господарського суду міста Києва від 15.06.2016 скасовано та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено повністю. В судовому порядку було визнано недійсним Договір застави майнових прав № Д-1.1/2014 від 04.09.2014 та Договору відступлення права вимоги (з відкладальними умовами) № Д-1.2/2014 від 04.09.2014.

Окрім того, предметом спору у справі №910/25488/15 було визнання недійсним зарахування вимог здійснене на підставі заяви про припинення зобов'язання зарахуванням зустрічних вимог від 02.12.2014 №1142. В результаті розгляду зазначеної справи, Установі було відмовлено в задоволенні позовних вимог

Перевіривши правильність застосування господарськими судами норм процесуального та матеріального права, Вищий господарський суд України при розгляді касаційних скарг у справі №910/25488/15 зазначив, що вони не підлягаєть задоволенню, оскільки висновки господарських судів попередніх інстанцій ґрунтуються на доказах, наведених в оскаржуваних рішенні та постанові, і відповідають положенням чинного законодавства.

Крім того колегія суддів зазначає, що рішення у справі №910/6052/16 (на яке посилається заявник, як на нововиявлену обставину) було прийнято пізніше, ніж постанову Київського апеляційного господарського суду у справі №910/25488/15.

Оскільки, необхідною ознакою існування нововиявлених обставин є в тому числі істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте) з урахуванням відмови в задоволенні позовних заяв і Установи і Банку, обставини встановлені при розгляді справи №910/6052/16 щодо визнання нікчемних правочинів недійсними, не є істотними для вирішення даної справи та не можуть бути підставою для прийняття іншого по суті рішення, ніж те, яке було прийнято Господарським судом м. Києва при розгляді справи №910/25490/15.

Як вже зазначалось, необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є, одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Отже, відсутність хоча б однієї із трьох вказаних умов свідчить про відсутність існування нововиявлених обставин.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, на переконання колегії суддів апеляційної інстанції, обставини, які викладені в заяві Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" та додаткових поясненнях до неї, не є нововиявленими в розумінні ст. 112 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не мали істотного значення для справи під час її розгляду, не спростовувують факти, які були покладені в основу судового рішення і ніяким чином не впливають на висновок суду при розгляді справи по суті в суді апеляційної інстанції.

Беручи до уваги вищенаведене колегія суддів дійшла висновку, що заява Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про перегляд постанови Київського апеляційного господарського суду від 14.04.2016 у справі №910/25488/15 за нововиявленими обставинами не підлягає задоволенню.

Оскільки, у задоволенні заяви відмовлено, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на відповідача (заявника).

Керуючись ст.ст. 86, 112, 114 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про перегляд постанови Київського апеляційного господарського суду від 14.04.2016 у справі №910/25488/15 за нововиявленими обставинами відмовити.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.04.2016 у справі №910/25488/15 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/25488/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді Ю.Л. Власов

С.І. Буравльов