ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" липня 2017 р.Справа № 916/995/17

За позовом: Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний банк";

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1;

про стягнення 87690,13 грн.

Суддя Щавинська Ю.М.

Представники сторін:

від позивача: Мартиненко О.В. - довіреність № 16 від 03.01.2017р. (в режимі відеоконференції);

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: 25.04.2017р. Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний банк" звернулася до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, в якій просить суд стягнути з останньої грошові кошти у розмірі 87690,13 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ним протягом дії укладеного з відповідачем договору оренди нежитлового приміщення від 17.01.2014р. було здійснено ряд поліпшень орендованого ним майна на загальну суму, що заявлена до стягнення, вартість яких, на його думку, має бути відшкодована за рахунок ФОП ОСОБА_1.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 28.04.2017р. порушено провадження у справі №916/995/16 із призначенням до розгляду в засіданні суду 29.05.2017р.

Ухвалою суду від 25.09.2017р. з огляду на нез'явлення в судове засідання представників сторін, від яких не надходили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, а також невиконання вимог ухвали суду, розгляд справи було відкладено на 19.06.2017р.

Ухвалою суду від 19.06.2017р. строк розгляду справи за клопотанням представника позивача було продовжено на п'ятнадцять днів та у зв'язку із нез'явленням в судове засідання представника відповідача, від якого не надходило клопотання про розгляд справи за його відсутності, а також невиконання вимог ухвали суду, розгляд справи було відкладено на 03.07.2017р.

У судовому засіданні 03.07.2017р. представник позивача, який приймав участь в режимі відеоконференції в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні, надав пояснення по справі, згідно яких, зокрема, зазначив, що сума, яка заявлена до стягнення повністю відображена в інвентарній картці. Проте зауважив про неможливість надання вказаного документу, зазначивши, що він знаходився в документах бухгалтерського обліку товариства, які з високою ймовірністю були знищені і можливо будуть відновлені.

Відповідач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 про час та місце судових засідань повідомлений належним чином, шляхом надсилання на її адресу, що зазначена у витязі з ЄДР (а.с.56-60) вищевказаних ухвал суду, у судові засідання не з'являвся, про поважність причин відсутності не повідомляв, відзив на позовну заяву та витребувані судом документи не надав.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

При цьому, суд зазначає, що необґрунтоване затягування розгляду справи суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Приймаючи до уваги вищевикладене та те, що ухвали суду були повернуті поштою із відмітками у довідках поштової установи „за закінчення м терміну зберігання" (а.с.51-55, 70-73), а також з урахуванням повідомлення відповідача про розгляд справи шляхом публікації відповідних повідомлень в мережі Інтернет, що підтверджується наявними в матеріалах справи роздруківками з сайту (а.с.74,87), суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника позивача та представника відповідача, за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, надані в ході розгляду справи, проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

В силу ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Завданням суду при здійсненні правосуддя в силу ст.2 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

За змістом положень вищевказаних норм, правом на пред'явлення позову до господарського суду наділені, зокрема, юридичні особи, а суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Як встановлено судом, вимоги позивача щодо стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 87690,13 грн. ґрунтуються, зокрема, на нормах договору оренди нежитлового приміщення від 17.01.2014р., укладеного між ним та відповідачем.

Так, як слідує з матеріалів справи 17.01.2014р. між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Орендодавець) та Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський Акціонерний банк" (Орендар) було укладено договір оренди нежитлового приміщення (а.с.12-14), згідно п. 1.1 якого Орендодавець зобов'язується передати Орендарю, а Орендар прийняти у тимчасове платне користування, приміщення площею 154,3 кв. м. на першому поверсі житлового будинку літ. А-5, що складає 32/100 частин не житлового приміщення у підвалі та на першому поверсі житлового будинку літ. А-5, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Приміщення складається з підвалу 75,7 кв.м., 1-й поверх: 78,6 кв.м.

Пунктом 5.2 договору встановлено, що строк оренди встановлюється з 17.01.2014р. (але не раніше дати підписання акту у відповідності з п. 3.1 цього договору) по 31.12.2016р. включно. Строк дії цього договору - з дати підписання цього договору до 31.12.2016р., але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором.

Згідно підпункту 5.3.3 та підпункту 5.3.5 п. 5.3 договору, даний договір припиняє свою дію за взаємною згодою сторін шляхом підписання договору про розірвання даного договору; у разі ліквідації Орендаря.

Розділом 8 вказаного договору сторонами узгоджено долю поліпшень приміщення.

Під поліпшенням приміщення в рамках даного договору, сторони розуміють проведення будь-яких робіт, пов'язаних з модернізацією, добудовою, дообладнанням, реконструкцією тощо з використанням будь-яких матеріалів, що призводять до збільшення майбутніх економічних вигод, які очікується одержати в майбутньому при використанні приміщення (п. 8.1 договору).

Відповідно до п. 8.2 сторони в даному договорі визначили, що Орендарю дозволяється за рахунок власних коштів проводити поліпшення приміщення в частині встановлення охоронної, пожежної сигналізацій та структурованої кабельної мережі без пошкодження мереж Орендодавця та інших поточних ремонтів.

Будь-які поліпшення приміщення, крім зазначених в п. 8.2 цього договору, можливі тільки за письмовою згодою Орендодавця.

Приписами п. 8.4 договору сторони узгодили, що поліпшення орендованого приміщення, що здійснені Орендарем за рахунок власних коштів та за письмовою згодою Орендодавця підлягають поверненню Орендарю (в разі можливості їх відокремлення без завдання шкоди приміщенню). У випадку, якщо відокремити поліпшення без завдання шкоди приміщенню не можливо, такі поліпшення Орендодавцем не відшкодовуються.

Крім того, за загальним правилом, визначеним ч.1 та ч. 2 ст. 778 ЦК України, наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця. Якщо поліпшення можуть бути відокремлені від речі без її пошкодження, наймач має право на їх вилучення.

Відповідно до ч. 3 вказаної статті, якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю.

Таким чином, поліпшення майна означає проведення в ньому таких змін, завдяки яким суттєво збільшується його вартість, корисність, порівняно зі станом, в якому воно було до передачі його наймачу, без зміни функціонального призначення речі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем в якості підтвердження здійснення ним поліпшень орендованого майна, зокрема, монтажу та налагодження відеосигналізації у приміщенні, що знаходиться у АДРЕСА_1, яке є об'єктом оренди, надано акт приймання виконаних підрядних робіт (монтаж та налагодження системи) від 01.02.2014р. (а.с.21-22), згідно якого вартість таких робіт визначена у розмірі 7164,79 грн.

Крім того, позивачем надано і акт приймання виконаних підрядних робіт щодо монтажу та налагодження охоронно-пожежної сигналізації у вищевказаному приміщенні, згідно якого вартість таких робіт встановлена у сумі 20681,19грн.

Як встановлено судом, вказані роботи були проведені на підставі укладених позивачем, як Замовником та Товариством з обмеженою відповідальністю „Вневідомча охорона", як Виконавцем підрядних договорів № 5154 від 01.02.2014р. (а.с.32) та № 5156 від 01.02.2014р. (а.с.25).

Одночасно, позивачем в якості обґрунтувань заявлених вимог надано до суду акт на виконання ремонтно-будівельних робіт (електромонтажні роботи) за лютий 2014р. на загальну суму 47554,00 грн. (а.с.35-36), який підписано позивачем, як Замовником послуг та ТОВ „Ремонтно-будівельне управління -17", як підрядником робіт.

Крім того, ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний банк" надано відповідний акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів від 26.02.2014р. на цю ж суму (а.с.37).

Матеріали справи також містять договір №02-04-01 від 04.02.2014р. (а.с.43) та договір № 02-04-02 від 04.02.2014р. (а.с.47), що укладені позивачем, як Замовником робіт та ФОП ОСОБА_3 (Виконавцем), з відповідними додатками до них, а саме протоколів узгодження договірної ціни (а.с.44,48).

Згідно п.1.1 договору №02-04-01 від 04.02.2014р. Виконавець зобов'язується на підставі завдання Замовника виконати такі роботи: поставити та змонтувати броньовані відгороджу вальні конструкції (касовий вузол) в приміщенні Замовника, а Замовник зобов'язується оплатити Виконавцю їх вартість.

Відповідно до п. 1.1 договору № 02-04-02 від 04.02.2014р. Виконавець зобов'язується на підставі завдання Замовника виконати такі роботи: поставити та змонтувати броньовані відгороджу вальні конструкції (кабінет директора) в приміщенні Замовника, розташованому за адресою: АДРЕСА_2, а Замовник зобов'язується оплатити Виконавцю їх вартість.

На підтвердження виконання таких договорів надано видаткову накладну № ОЮ-0000008 від 07.03.2014р. на суму 32020 грн. (а.с.39) та видаткову накладну №ОЮ-0000009 від 07.03.2014р. (а.с.45) на суму 8200 грн.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При цьому позивачем в порушення вимог вказаної статті не надано доказів проведення поліпшень орендованого майна, які можуть бути відокремлені від речі без її пошкодження, а також взагалі проведення якихось поліпшень за згодою орендодавця, які підлягають відшкодуванню.

Крім того, ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний банк" жодним чином не доведено та не надано обґрунтованого розрахунку суми позову, що в свою чергу унеможливлює встановлення, яким саме чином склалася сума, що заявлена до стягнення (87690,13 грн.).

При цьому посилання позивача на те, що така сума цілком підтверджується, оскільки відображена у інвентарній картці, яка на теперішній час, фактично, є знищеною, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки такі посилання не є доказами в розумінні чинного законодавства, в результаті чого у суду відсутня можливість встановити наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення спору.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний банк", з огляду на що, судові витрати, згідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, за рахунок відповідача відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 44, 49,75, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 10 липня 2017 р.

Суддя Ю.М. Щавинська