РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2017Справа №910/8417/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «ІВЕА»
простягнення 76901 грн. 87 коп.

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: Сікачов С.Ю. - представник за довіреністю № 251 від 27.12.2016;

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

24.05.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток» з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІВЕА» про стягнення 76901 грн. 87 коп., з яких 68772 грн. 01 коп. основного боргу, 4457 грн. 13 коп. пені, 556 грн. 31 коп. 3% річних та 3116 грн. 42 коп. інфляційних втрат.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав на те, що відповідач в порушення норм законодавства України та укладеного між сторонами Договору оренди (суборенди) № 0509У від 24.09.2015 не у повному обсязі сплатив позивачу суборендну плату та не у повному обсязі відшкодував позивачу вартість спожитих відповідачем комунальних послуг (електроенергія та водовідведення), у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість у загальному розмірі 68772 грн. 01 коп. Крім того, позивачем було заявлено до стягнення з відповідача пеню у загальному розмірі 4457 грн. 13 коп., 3% річних у загальному розмірі 556 грн. 31 коп. та інфляційні втрати у загальному розмірі 3116 грн. 42 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.05.2017 порушено провадження у справі № 910/8417/17; розгляд справи призначено на 20.06.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.06.2017, відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 04.07.2017.

Представник позивача у судовому засіданні 04.07.2017 подав документи на виконання вимог ухвали суду, які суд долучив до матеріалів справи, надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 04.07.2017 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 294.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 77 ГПК України у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, беручи до уваги відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в матеріалах справи доказами.

У судовому засіданні 04.07.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

01.08.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Омаге-Гепард» (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Восток» (орендар) укладено Договір оренди № 0401У, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове платне користування об'єкт оренди - цілісний майновий комплекс: нежилу споруду - автозаправну станцію з об'єктами сервісного обслуговування (АЗК), що розташований за адресою: м. Київ, проспект Лобановського Валерія 123; нежилий будинок - автозаправну станцію (АЗК), що розташований за адресою: м. Київ, проспект Визволителів, 17А (в редакції Додаткової угоди № 1 від 30.12.2016).

Відповідно до п. 2.1 Договору оренди № 0401У від 01.08.2015 термін оренди обчислюється з моменту передачі майна орендодавцю і закінчується в момент повернення майна орендодавцю, що підтверджується відповідними актами прийому-передачі майна.

Згідно з п. 2.2 Договору оренди № 0401У від 01.08.2015 договір набирає чинності з моменту досягнення між сторонами згоди з усіх істотних умов, що підтверджується підписанням сторонами договору та скріплення печатками сторін.

Відповідно до п. 2.3 Договору оренди № 0401У від 01.08.2015 цей договір діє протягом 35 місяців з моменту набрання ним чинності відповідно до п. 2.2 договору.

Згідно з п. 3.1 Договору оренди № 0401У від 01.08.2015 орендар вступає у тимчасове платне користування майном з дати підписання обома сторонами акту прийому-передачі майна.

Відповідно до п. 8.2 Договору оренди № 0401У від 01.08.2015 орендар має право здавати майно (його частину) в суборенду з подальшим письмовим повідомленням орендодавця протягом 5 робочих днів з моменту укладення такого договору суборенди.

Відповідно д ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Додатком № 1 до Договору оренди № 0401У від 01.08.2015 сторони визначили перелік майна, що передається в оренду позивачу, інвентарний номер майна, його кількість та вартість.

Відповідно до ст. 765 Цивільного кодексу України наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

Судом встановлено, що 01.08.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю «Омаге-Гепард» передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Восток» прийняло у строкове платне користування об'єкт оренди, розташований за адресою: м. Київ, проспект Червонозоряний (проспект Лобановського Валерія) 123, що підтверджується актом приймання-передачі майна за Договором оренди № 0401У від 01.08.2015, який підписано уповноваженими представниками сторін та скріплено відбитками печаток Товариства з обмеженою відповідальністю «Омаге-Гепард» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток».

Відповідно до ст. 761 Цивільного кодексу України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.

Згідно з ч. 1 ст. 774 Цивільного кодексу України передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з п. 8.2 Договору оренди № 0401У від 01.08.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю «Восток» має право передавати об'єкт оренди за вказаним договором оренди або його частину в суборенду іншим особам.

Так, судом встановлено, що 24.09.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Восток» (орендодавець) та Товариство з обмеженою відповідальністю «ІВЕА» (орендар) укладено Договір оренди (суборенди) № 0509У, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове платне користування майно: об'єкт суборенди - нерухоме майно, приміщення на другому поверсі будівлі АЗК № 8, загальною площею 195,6 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Червонозоряний, 123 перелік, склад та заставна вартість якого з врахуванням індексації вказані у Додатку № 1 до цього договору.

Згідно з п. 3.1 Договору оренди (суборенди) № 0509У від 24.09.2015 орендар набуває право на тимчасове платне користування майном з дати підписання сторонами акту приймання-передачі майна.

Відповідно до п. 4.9 Договору оренди (суборенди) № 0509У від 24.09.2015 сторони щомісячно в строк до 3 робочого числа кожного місяця підписують акти наданих послуг за попередній місяць оренди (суборенди).

Згідно з п. 13.1 Договору оренди (суборенди) № 0509У від 24.09.2015 договір набуває чинності з дати його належного підписання сторонами, скріплення печатками і діє по 23.09.2016, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором.

Додатковою угодою № 1 від 22.09.2016 до Договору оренди (суборенди) № 0509У від 24.09.2015 сторони внесли зміни до вказаного договору суборенди, зазначивши, що строк його дії встановлений по 23.09.2017, а Додатковою угодою № 2 від 06.03.2017 до Договору оренди (суборенди) № 0509У від 24.09.2015 сторони погодили, що строк дії договору суборенди встановлений по10.03.2017.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором суборенди (піднайму).

Відповідно до ч. 2 ст. 774 Цивільного кодексу України строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму.

Як встановлено судом, строк дії Договору оренди № 0401У від 01.08.2015 встановлений протягом 35 місяців від дати його укладення (враховуючи положення п.п. 2.2, 2.3 договору оренди), а відтак, встановлений у п. 13.1 строк дії Договору оренди (суборенди) № 0509У від 24.09.2015 (з урахуванням умов Додаткової угоди № 2 від 06.03.2017) не суперечить положенням ч. 2 ст. 774 Цивільного кодексу України.

До договору піднайму застосовуються положення про договір найму (частина 3 статті 774 Цивільного кодексу України).

Відповідно до норм частини 1 та 2 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (частина 6 статті 283 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Судом встановлено, що 29.09.2015 позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування об'єкт оренди за Договором оренди (суборенди) № 0509У від 24.09.2015, що підтверджується актами приймання-передачі майна від 29.09.2015, які підписано уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками юридичних осіб позивача та відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Як встановлено судом, Додатковою угодою № 1 від 22.09.2016 до Договору оренди (суборенди) № 0509У від 24.09.2015 сторони внесли зміни до вказаного договору суборенди, зазначивши, що строк його дії встановлений по 23.09.2017, а Додатковою угодою № 2 від 06.03.2017 до Договору оренди (суборенди) № 0509У від 24.09.2015 сторони погодили, що строк дії договору суборенди встановлений по10.03.2017.

Судом встановлено, що 10.03.2017 відповідач повернув позивачу об'єкт оренди за Договором оренди (суборенди) № 0509У від 24.09.2015, що підтверджується актом приймання-передачі (повернення) майна від 10.03.2017, який підписано уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками позивача та відповідача.

Згідно з п. 2.1 Договору оренди (суборенди) № 0509У від 24.09.2015 строк оренди (суборенди) починається з дати фактичної передачі майна орендарю, зазначеної в акті приймання-передачі майна, і закінчується в момент повернення майна орендарем, що підтверджується відповідним актом повернення майна.

З огляду на викладене, враховуючи, що строк дії Договору оренди (суборенди) № 0509У від 24.09.2015 закінчився 10.03.2017 та відповідач повернув позивачу майно, що є об'єктом суборенди за вказаним договором за актом приймання-передачі (повернення) майна від 10.03.2017, позивач має право нараховувати суборендну плату за фактичне користування відповідачем об'єктом суборенди по 10.03.2017.

Згідно з частиною 2 статті 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 4.1 Договору оренди (суборенди) № 0509У від 24.09.2015 орендар зобов'язується на умовах, передбачених цим договором, щомісячно здійснювати оплату орендної (суборендної) плати, експлуатаційних послуг та компенсації витрат на комунальні послуг. Орендна (суборендна) плата без врахування індексації за один місяць оренди складає 21516 грн. 00 коп. (разом з ПДВ). За період з моменту укладення договору та за наступний місяць оренди (суборенди) орендар сплачує орендну (суборендну) плату без врахування індексації. Починаючи з листопада 2015 року, орендар зобов'язується сплачувати орендну (суборендну) плату з урахуванням індексації, визначеній у п. 4.2 договору.

Відповідно до п. 4.2 Договору оренди (суборенди) № 0509У від 24.09.2015 індексація орендної (суборендної) плати здійснюється за формулою: S = P * N / 100 + ПДВ, де S - орендна (суборендна) плата з урахуванням індексації, що підлягає сплаті орендарем з ПДВ; Р - орендна (суборендна) плата без ПДВ, що була сплачена орендарем у попередньому місяці оренди (суборенди) згідно з умовами договору; Т - індекс інфляції у відсотках за місяць, що передує місяцю, в якому сплачується черговий орендний (суборенд ний) платіж згідно з договором. В розрахунок приймаються щомісячні індекси споживчих цін (індекс інфляції0 в цілому по Україні (без врахування АР Крим та м. Севастополя), що визначаються Державною службою статистики України та офіційно публікуються в газеті «Урядовий кур'єр» та/або розміщуються на офіційному сайті www.ukrstat.gov.ua. У разі відсутності індексу інфляції у відповідному місяці, за відповідний місяць індекс інфляції не враховується. У разі дефляції у відповідному місяці, за відповідний місяць для розрахунку орендної плати враховується індекс дефляції.

Судом встановлено, що за період з 29.09.2015 по 10.03.2017 позивачем нараховано до сплатити позивачу орендну (суборендну) плату за Договором оренди (суборенди) № 0509У від 24.09.2015 у загальному розмірі 400812 грн. 70 коп., а саме: за вересень 2015 року у розмірі 1434 грн. 40 коп., за жовтень 2015 року у розмірі 21516 грн. 00 коп., за листопад 2015 року у розмірі 22010 грн. 87 коп., за грудень 2015 року у розмірі 21724 грн. 73 коп., за січень 2016 року у розмірі 22159 грн. 22 коп., за лютий 2016 року у розмірі 22314 грн. 34 коп., за березень 2016 року у розмірі 22515 грн. 17 коп., за квітень 2016 року у розмірі 22425 грн. 11 коп., за травень 2016 року у розмірі 22649 грн. 36 коп., за червень 2016 року у розмірі 23442 грн. 10 коп., за липень 2016 року у розмірі 23465 грн. 54 коп., за серпень 2016 року у розмірі 23418 грн. 61 коп., за вересень 2016 року у розмірі 23395 грн. 19 коп., за жовтень 2016 року у розмірі 23325 грн. 00 коп., за листопад 2016 року у розмірі 23744 грн. 86 коп., за грудень 2016 року у розмірі 24409 грн. 72 коп., за січень 2017 року у розмірі 24849 грн. 10 коп., за лютий 2017 року у розмірі 25072 грн. 74 коп. та за березень 2017 року (з 01.03.2017 по 10.03.2017) у розмірі 6940 грн. 64 коп., що підтверджується долученими позивачем до позовної заяви копіями актів надання послуг за Договором оренди (суборенди) № 0509У від 24.09.2015 за спірний період, які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками юридичних осіб позивача і відповідача.

Судом встановлено, що розміри суборендної плати за спірний період, нараховані позивачем, відповідають умовам нарахування, передбачених у п.п. 4.1, 4.2 Договору оренди (суборенди) № 0509У від 24.09.2015, та є обґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 4.4 Договору оренди (суборенди) № 0509У від 24.09.2015 орендар сплачує орендну (суборендну) плату на поточний рахунок орендодавця не пізніше 25-го числа місяця, що передує звітному місяцю оренди (суборенди).

Таким чином, відповідач повинен був сплачувати позивачу суборендну плату за Договором оренди (суборенди) № 0509У від 24.09.2015 у строк до 25-го числа місяця, що передує звітному місяцю оренди (суборенди).

Судом встановлено, що з метою сплати відповідачем суборендної плати за Договором оренди (суборенди) № 0509У від 24.09.2015, позивачем були виставлені відповідачу рахунки на оплату, а саме: рахунок № 35-00000700 від 29.09.2015 на суму 44466 грн. 40 коп., рахунок № 35-00000799 від 20.10.2015 на суму 22010 грн. 87 коп., рахунок № 35-00000898 від 20.11.2015 на суму 21724 грн. 73 коп., рахунок № 35-00000996 від 18.12.2015 на суму 22159 грн. 22 коп., рахунок № 35-00000006 від 20.01.2016 на суму 22314 грн. 34 коп., рахунок № 35-00000129 від 19.02.2016 на суму 22515 грн. 17 коп., рахунок № 35-00000301 від 21.03.2016 на суму 22425 грн. 11 коп., рахунок № 35-00000355 від 20.04.2016 на суму 22649 грн. 36 коп., рахунок № 35-00000506 від 20.05.2016 на суму 23442 грн. 10 коп., рахунок № 35-00000576 від 20.06.2016 на суму 23465 грн. 54 коп., рахунок № 35-00000700 від 20.07.2016 на суму 23418 грн. 61 коп., рахунок № 35-00000981 від 23.09.2016 на суму 23325 грн. 00 коп., рахунок № 35-00001128 від 20.10.2016 на суму 23744 грн. 86 коп., рахунок № 35-00001303 від 18.11.2016 на суму 24409 грн. 72 коп., рахунок № 35-00001435 від 20.12.2016 на суму 24849 грн. 10 коп., рахунок № 35-00000031 від 20.01.2017 на суму 35072 грн. 74 коп., рахунок № 35-00000226 від 20.02.2017 на суму 25348 грн. 54 коп., рахунок № 35-00000301 від 10.03.2017 на суму 6940 грн. 64 коп., копії яких долучено позивачем до матеріалів справи у судовому засіданні 04.07.2017.

Судом встановлено, що відповідач не у повному обсязі виконав свій обов'язок зі сплати суборендної плати за Договором оренди (суборенди) № 0509У від 24.09.2015, сплативши за весь період суборенди грошові кошти у загальному розмірі 349587 грн. 88 коп. (в рахунок сплати суборендної плати), що підтверджується довідкою Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» вих. № 70-1-1/1169 від 10.04.2017, копія якої долучена позивачем до позовної заяви, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість зі сплати суборендної плати у розмірі 51224 грн. 82 коп.

При цьому, як вбачається з довідки Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» вих. № 70-1-1/1169 від 10.04.2017, при здійсненні платежів відповідачем вказувались або реквізити конкретних рахунків, виставлених позивачем, або реквізити договору суборенди без зазначення чіткого призначення платежу (конкретного місяця оренди або реквізитів конкретного рахунку, виставленого позивачем).

Як вбачається з розрахунку заборгованості суборендної плати, долученого позивачем до позовної заяви, позивач зараховував здійснені відповідачем оплати суборендної плати в рахунок погашення найдавнішої заборгованості, зв'язку з чим сума боргу відповідача зі сплати суборендної плати у загальному розмірі 51224 грн. 82 коп. є заборгованістю з оплати суборендної плати за січень 2017 року у сумі 19211 грн. 44 коп. (зважаючи на загальний розмір суборендної плати за січень 2017 року у сумі 24849 грн. 10 коп. та здійснені відповідачем часткові оплати у сумі 5637 грн. 66 коп.), за лютий 2017 року у сумі 25072 грн. 74 коп. (часткові оплати відсутні) та за березень 2017 року у сумі 6940 грн. 64 коп. (часткові оплати відсутні).

Відповідачем не було надано суду заперечень щодо здійсненого позивачем порядку зарахувань сплачених відповідачем грошових коштів (суборендних платежів).

За таких обставин, враховуючи загальний розмір суборендної плати, яку повинен був сплатити відповідач за період з 29.09.2015 по 10.03.2017, що становить 400812 грн. 70 коп., та загальний розмір сплаченої відповідачем суборендної плати за користуванням об'єктом суборенди за вказаний період, що становить 349587 грн. 88 коп., суд дійшов висновку, що у відповідача виникла заборгованість зі сплати суборендної плати за Договором оренди (суборенди) № 0509У від 24.09.2015 у сумі 51224 грн. 82 коп., яка є заборгованістю з оплати суборендної плати за січень 2017 року у сумі 19211 грн. 44 коп., за лютий 2017 року у сумі 25072 грн. 74 коп. та за березень 2017 року у сумі 6940 грн. 64 коп.

Доказів сплати грошових коштів у розмірі 51224 грн. 82 коп. станом на дату розгляду справи у суді відповідачем суду не надано.

Крім того, згідно з п. 4.7 Договору оренди (суборенди) № 0509У від 24.09.2015 (в редакції Додаткової угоди № 2 від 06.03.2017) крім орендної (суборендної) плати орендар самостійно несе витрати на оплату комунальних послуг: електроенергії та водопостачання. Орендар оплачує компенсацію за використану електроенергію за показами лічильників та компенсацію зі ніші комунальні послуги по факту споживання послуг, з дати отримання рахунків орендодавця. Орендар оплачує компенсацію за водопостачання з розрахунку водоспоживання 9,152 куб.м./місяць на підстав рахунків орендодавця, з дати отримання рахунків орендодавця. Компенсацію за використану електроенергію, водопостачання та інші комунальні послуги за період з дати підписання сторонами акту приймання-передачі майна, яка вважається першим днем оренди (суборенди) по 10.03.2017 орендар оплачує на підставі рахунків орендодавця не пізніше 25-го числа місяця, наступного за звітним. Компенсацію за використану електроенергію, водопостачання та інші комунальні послуги за останній місяць оренди (суборенди) орендар оплачує не пізніше 25-го числа останнього місяця оренди (суборенди) на підставі рахунків орендодавця в сумі, яка дорівнює сумі компенсації за передостанній місяць оренди (суборенди). Кінцевий перерахунок оплати компенсації за використану електроенергію, водопостачання та інші комунальні послуги за останній місяць оренди (суборенди) здійснюється по факту споживання послуг протягом 3 календарних днів з дати отримання рахунків орендарем.

Судом встановлено, що за період з 29.09.2015 по 10.03.2017 відповідач повинен був відшкодувати позивачу вартість спожитої відповідачем електричної енергії та водопостачання у загальному розмірі 83966 грн. 03 коп., а саме: 5 грн. 320 коп. за вересень 2015 року, 986 грн. 12 коп. за жовтень 2015 року, 3206 грн. 67 коп. за листопад 2015 року, 4763 грн. 95 коп. за грудень 2015 року, 8349 грн. 48 коп. за січень 2016 року, 5210 грн. 10 коп. за лютий 2016 року, 4889 грн. 67 коп. за березень 2016 року, 79 грн. 51 коп. за квітень 2016 року, 2075 грн. 12 коп. за квітень 2016 року, 2875 грн. 61 коп. за травень 2016 року, 3041 грн. 39 коп. за червень 2016 року, 4610 грн. 98 коп. за липень 2016 року, 3100 грн. 94 коп. за серпень 2016 року, 3068 грн. 59 коп. за вересень 2016 року, 4353 грн. 80 коп. за жовтень 2016 року, 7880 грн. 71 коп. за листопад 2016 року, 7920 грн. 90 коп. за грудень 2016 року, 6966 грн. 70 коп. за січень 2017 року, 8598 грн. 47 коп. за лютий 2017 року та 1982 грн. 02 коп. за березень 2017 року, що підтверджується актами наданих послуг за Договором оренди (суборенди) № 0509У від 24.09.2015, які підписано представниками сторін та скріплено печатками юридичних осіб позивача та відповідача (копії долучено позивачем до позовної заяви).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 4.7 Договору оренди (суборенди) № 0509У від 24.09.2015 (в редакції Додаткової угоди № 2 від 06.03.2017) компенсацію за використану електроенергію, водопостачання та інші комунальні послуги за період з дати підписання сторонами акту приймання-передачі майна, яка вважається першим днем оренди (суборенди) по 10.03.2017 орендар оплачує на підставі рахунків орендодавця не пізніше 25-го числа місяця, наступного за звітним. Компенсацію за використану електроенергію, водопостачання та інші комунальні послуги за останній місяць оренди (суборенди) орендар оплачує не пізніше 25-го числа останнього місяця оренди (суборенди) на підставі рахунків орендодавця в сумі, яка дорівнює сумі компенсації за передостанній місяць оренди (суборенди). Кінцевий перерахунок оплати компенсації за використану електроенергію, водопостачання та інші комунальні послуги за останній місяць оренди (суборенди) здійснюється по факту споживання послуг протягом 3 календарних днів з дати отримання рахунків орендарем.

Таким чином, відповідач повинен був відшкодовувати позивачу вартість комунальних послуг (електропостачання та водовідведення), спожитих у період з 29.09.2015 по 28.02.2017, у строк до 25 числа місяця, наступного за звітним, а вартість комунальних послуг (електропостачання та водовідведення), спожитих у період з 01.03.2017 по 10.03.2017, у строк до 25.03.2017 включно.

Судом встановлено, що з метою здійснення відповідачем відшкодування вартості спожитої електричної енергії та водопостачання за Договором оренди (суборенди) № 0509У від 24.09.2015, позивачем були виставлені відповідачу рахунки на оплату, а саме: рахунок № 35-00000708 від 30.09.2015 на суму 5 грн. 30 коп., рахунок № 35-00000816 від 31.10.2015 на суму 986 грн. 12 коп., рахунок № 35-00000910 від 30.11.2015 на суму 3206 грн. 67 коп., рахунок № 35-00001018 від 31.12.2015 на суму 4763 грн. 95 коп., рахунок № 35-00000083 від 31.01.2016 на суму 8349 грн. 48 коп., рахунок № 35-00000196 від 29.02.2016 на суму 5210 грн. 10 коп., рахунок № 35-00000321 від 31.03.2016 на суму 4889 грн. 67 коп., рахунок № 35-00000415 від 30.04.2016 на суму 2154 грн. 63 коп., рахунок № 35-00000526 від 31.05.2016 на суму 2875 грн. 61 коп., рахунок № 35-00000630 від 30.06.2016 на суму 3041 грн. 39 коп., рахунок № 35-00000744 від 31.07.2016 на суму 4610 грн. 97 коп., рахунок № 35-00000844 від 31.08.2016 на суму 3100 грн. 94 коп., рахунок № 35-00000990 від 30.09.2016 на суму 3068 грн. 59 коп., рахунок № 35-00001166 від 31.10.2016 на суму 4353 грн. 80 коп., рахунок № 35-00001346 від 30.11.2016 на суму 7880 грн. 71 коп., рахунок № 35-00001502 від 30.12.2016 на суму 7920 грн. 90 коп., рахунок № 35-00000100 від 31.01.2017 на суму 6966 грн. 69 коп., рахунок № 35-00000255 від 28.02.2017 на суму 8598 грн. 46 коп., рахунок № 35-00000388 від 10.03.2017 на суму 1982 грн. 02 коп., копії яких долучено позивачем до матеріалів справи у судовому засіданні 04.07.2017.

Судом встановлено, що відповідач не у повному обсязі виконав свій обов'язок щодо відшкодування вартості спожитих комунальних послуг (електропостачання та водовідведення) за Договором оренди (суборенди) № 0509У від 24.09.2015, сплативши (відшкодувавши) позивачу за весь період суборенди грошові кошти у загальному розмірі 66418 грн. 84 коп., що підтверджується довідкою Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» вих. № 70-1-1/1169 від 10.04.2017, копія якої долучена позивачем до позовної заяви, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість з відшкодування позивачу вартості спожитих відповідачем комунальних послуг (електроенергія та водовідведення) у розмірі 17547 грн. 19 коп.

При цьому, як вбачається з довідки Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» вих. № 70-1-1/1169 від 10.04.2017, при здійсненні платежів відповідачем вказувались або реквізити конкретних рахунків, виставлених позивачем, або реквізити договору суборенди без зазначення чіткого призначення платежу (конкретного місяця оренди, за який здійснюється відшкодування вартості комунальних послуг, або реквізитів конкретного рахунку, виставленого позивачем).

Як вбачається з розрахунку заборгованості відшкодування вартості спожитих відповідачем комунальних послуг, долученого позивачем до позовної заяви, позивач зараховував здійснені відповідачем оплати в рахунок погашення найдавнішої заборгованості, зв'язку з чим сума боргу відповідача з відшкодування вартості спожитих ним комунальних послуг (електроенергія та водовідведення) у загальному розмірі 17547 грн. 19 коп. є заборгованістю з відшкодування вартості спожитих комунальних послуг у січні 2017 року на суму 6966 грн. 70 коп., у лютому 2017 року на суму 8598 грн. 47 коп. та у березні 2017 року на суму 1982 грн. 02 коп.

Відповідачем не було надано суду заперечень щодо здійсненого позивачем порядку зарахувань сплачених відповідачем грошових коштів (відшкодування вартості спожитих відповідачем комунальних послуг (електроенергія та водовідведення).

За таких обставин, враховуючи, що за весь період дії Договору оренди (суборенди) № 0509У від 24.09.2015 відповідач повинен був відшкодувати позивачу вартість спожитих відповідачем комунальних послуг (електроенергія та водовідведення) у загальному розмірі 83966 грн. 03 коп., та загальний розмір сплачених відповідачем грошових коштів, що становить 66418 грн. 84 коп., суд дійшов висновку, що у відповідача виникла заборгованість з відшкодування позивачу вартості спожитих відповідачем комунальних послуг (електроенергія та водовідведення) за Договором оренди (суборенди) № 0509У від 24.09.2015 у сумі 17547 грн. 19 коп., яка є заборгованістю з відшкодування вартості спожитих комунальних послуг у січні 2017 року на суму 6966 грн. 70 коп., у лютому 2017 року на суму 8598 грн. 47 коп. та у березні 2017 року на суму 1982 грн. 02 коп.

Доказів сплати грошових коштів у розмірі 17547 грн. 19 коп. станом на дату розгляду справи у суді відповідачем суду не надано.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Наявність та обсяг заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «ІВЕА» за Договором оренди (суборенди) № 0509У від 24.09.2015 у загальному розмірі 68772 грн. 01 коп. (51224 грн. 82 коп. заборгованості зі сплати суборендної плати 17547 грн. 19 коп. заборгованості з відшкодування вартості спожитих комунальних послуг) підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, у зв'язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток» в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІВЕА» суми основного боргу у розмірі 68772 грн. 01 коп. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивачем було заявлено до стягнення з відповідача пеню у загальному розмірі 4457 грн. 13 коп., а саме: 2019 грн. 04 коп. пені за період з 26.12.2016 по 11.05.2017 за прострочення сплати відповідачем суборендної плати за січень 2017 року; 2038 грн. 79 коп. пені за період з 26.01.2017 по 11.05.2017 за прострочення сплати відповідачем суборендної плати за лютий 2017 року; 399 грн. 30 коп. пені за період з 26.02.2017 по 11.05.2017 за прострочення сплати відповідачем суборендної плати за березень 2017 року.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання зобов'язання.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 11.5 Договору оренди (суборенди) № 0509У від 24.09.2015 у випадку несвоєчасного внесення орендної (суборендної) плати, оплати експлуатаційних послуг, компенсації комунальних витрат, а також внесення інших платежів, передбачених договором, орендар виплачує на користь орендодавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період прострочення, від суми заборгованості за кожен день прострочення та за весь період прострочення оплати.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд дійшов висновку в його необґрунтованості, оскільки позивачем неправильно визначено облікову ставку НБУ, яка діяла у період з 14.04.2017 по 11.05.2017.

Так, у вказаний період облікова ставка НБУ становила 13%, тоді як позивач при здійсненні розрахунку пені у період з 14.04.2017 по 11.05.2017 застосовує облікову ставку НБУ 14%.

За таких обставин, суд здійснив власний розрахунок пені (в межах заявленого позивачем періоду нарахування).

Сума боргу (грн) зі сплати суборендної плати за січень 2017 рокуПеріод простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУСума пені за період прострочення
19211.4426.12.2016 - 26.01.20173214%470.31
19211.4427.01.2017 - 01.03.20173414%501.08
19211.4402.03.2017 - 13.04.20174314%633.71
19211.4414.04.2017 - 11.05.20172813 %383.18
Всього:1988,28 грн.

Сума боргу (грн) зі сплати суборендної плати за лютий 2017 рокуПеріод простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУСума пені за період прострочення
25072.7426.01.2017 - 26.01.2017114%19.23
25072.7427.01.2017 - 01.03.20173414%653.95
25072.7402.03.2017 - 13.04.20174314%827.06
25072.7414.04.2017 - 11.05.20172813%500.08
Всього:2000,32 грн.

Сума боргу (грн) зі сплати суборендної плати за березень 2017 рокуПеріод простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУСума пені за період прострочення
6940.6426.02.2017 - 01.03.2017414%21.30
6940.6402.03.2017 - 13.04.20174314%228.95
6940.6414.04.2017 - 11.05.20172813%138.43
Всього:388,68 грн.
Таким чином, обґрунтованим розміром пені, що підлягає стягненню з відповідача, є 4377 грн. 28 коп., у зв'язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток» в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІВЕА» пені у розмірі 4457 грн. 13 коп. підлягають частковому задоволенню у розмірі 4377 грн. 28 коп.

Також, позивачем було заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у загальному розмірі 556 грн. 31 коп., а саме: 3% річних у розмірі 216 грн. 32 коп. за період з 26.12.2016 по 11.05.2017 за прострочення сплати відповідачем суборендної плати за січень 2017 року; 3% річних у розмірі 218 грн. 44 коп. за період з 26.01.2017 по 11.05.2017 за прострочення сплати відповідачем суборендної плати за лютий 2017 року; 3% річних у розмірі 42 грн. 78 коп. за період з 26.02.2017 по 11.05.2017 за прострочення сплати відповідачем суборендної плати за березень 2017 року; 3% річних у розмірі 42 грн. 94 коп. за період з 26.02.2017 по 11.05.2017 за прострочення відшкодування відповідачем комунальних послуг за січень 2017 року; 3% річних у розмірі 33 грн. 22 коп. за період з 26.03.2017 по 11.05.2017 за прострочення відшкодування відповідачем комунальних послуг за лютий 2017 року; 3% річних у розмірі 2 грн. 61 коп. за період з 26.04.2017 по 11.05.2017 за прострочення відшкодування відповідачем комунальних послуг за березень 2017 року.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з пунктом 4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, суд дійшов висновку в його необґрунтованості в частині нарахування 3% річних за прострочення сплати відповідачем суборендної плати за січень 2017 року, оскільки позивачем не враховано кількість календарних днів у 2016 році (366 днів).

За таких обставин, суд здійснив власний розрахунок 3% річних за прострочення сплати відповідачем суборендної плати за січень 2017 року (в межах заявленого позивачем періоду нарахування).

Сума боргу (грн) зі сплати суборендної плати за січень 2017 року.Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
19211.4426.12.2016 - 31.12.201663 %9.45
19211.4401.01.2017 - 11.05.20171313 %206.85
Всього:216,30 грн.
В іншій частині розрахунок 3% річних, здійснений позивачем, є обґрунтованим.

Таким чином, обґрунтованим розміром 3% річних, що підлягає стягненню з відповідача, є 556 грн. 29 коп., у зв'язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток» в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІВЕА» 3% річних у розмірі 556 грн. 31 коп. підлягають частковому задоволенню у розмірі 556 грн. 29 коп.

Також, позивачем було заявлено до стягнення з відповідача інфляційні втрати у розмірі 3116 грн. 42 коп., а саме: інфляційні втрати у розмірі 1119 грн. 74 коп. за період з грудня 2016 року по квітень 2017 року за прострочення сплати відповідачем суборендної плати за січень 2017 року; інфляційні втрати у розмірі 1224 грн. 69 коп. за період з січня 2017 року по квітень 2017 року за прострочення сплати відповідачем суборендної плати за лютий 2017 року; інфляційні втрати у розмірі 259 грн. 81 коп. за період з лютого 2017 року по квітень 2017 року за прострочення сплати відповідачем суборендної плати за березень 2017 року; інфляційні втрати у розмірі 260 грн. 79 коп. за період з лютого 2017 року по квітень 2017 року за прострочення відшкодування відповідачем комунальних послуг за січень 2017 року; інфляційні втрати у розмірі 233 грн. 55 коп. за період з березня 2017 року по квітень 2017 року за прострочення відшкодування відповідачем комунальних послуг за лютий 2017 року; інфляційні втрати у розмірі 17 грн. 84 коп. за квітень 2017 року за прострочення відшкодування відповідачем комунальних послуг за березень 2017 року.

Згідно з положеннями пунктів 3.1 та 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, суд дійшов висновку в його необґрунтованості з огляду на таке.

Так, як зазначено у п. 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» у застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.97 N 62-97р; цього листа вміщено в газеті "Бизнес" від 29.09.97 N 39, а також в інформаційно-пошукових системах "Законодавство" і "Ліга".

У вказаному листі, зокрема, зазначено, що індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць, тому умовно потрібно вважати, що сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, індексується за період з урахуванням даного місяця, а якщо з 16 по 31 число, розрахунок починається з наступного місяця.

Таким чином, з огляду на те, що прострочення зі сплати суборендної плати за січень 2017 року виникло з 26.12.2016 - підстави для нарахування інфляційних втрат за грудень 2016 року відсутні; оскільки прострочення зі сплати суборендної плати за лютий 2017 року виникло з 26.01.2017 - підстави для нарахування інфляційних втрат за січень 2016 року відсутні; оскільки прострочення зі сплати суборендної плати за березень 2017 року виникло з 26.02.2017 - підстави для нарахування інфляційних втрат за лютий 2016 року відсутні; оскільки прострочення з відшкодування відповідачем комунальних послуг за січень 2017 року виникло з 26.02.2017 - підстави для нарахування інфляційних втрат за лютий 2016 року відсутні; оскільки прострочення з відшкодування відповідачем комунальних послуг за лютий 2017 року виникло з 26.03.2017 - підстави для нарахування інфляційних втрат за березень 2016 року відсутні.

За таких обставин, суд здійснив власний розрахунок інфляційних втрат (в межах заявленого позивачем періоду нарахування).

Період заборгованостіСума боргу (грн.) зі сплати суборендної плати за січень 2017 рокуСукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
26.12.2016 - 01.05.201719211.441.049938.3920149.83

Період заборгованостіСума боргу (грн.) зі сплати суборендної плати за лютий 2017 рокуСукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
26.01.2017 - 01.05.201725072.741.037938.5626011.30

Період заборгованостіСума боргу (грн.) зі сплати суборендної плати за березень 2017 рокуСукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
26.02.2017 - 01.05.20176940.641.027188.527129.16

Період заборгованостіСума боргу (грн.) за прострочення відшкодування відповідачем комунальних послуг за січень 2017 рокуСукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
26.02.2017 - 01.05.20176966.71.027189.237155.93

Період заборгованостіСума боргу (грн.) за прострочення відшкодування відповідачем комунальних послуг за лютий 2017 рокуСукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
26.03.2017 - 01.05.20178598.471.00977.398675.86
Водночас, суд вважає обґрунтованим нарахування позивачем інфляційних втрат у квітні 2017 року за прострочення відшкодування відповідачем комунальних послуг за березень 2017 року (на суму 17,84 грн.) з огляду на те, що як встановлено судом вартість комунальних послуг (електропостачання та водовідведення), спожитих у період з 01.03.2017 по 10.03.2017, відповідач повинен був відшкодувати позивачу у строк до 25.03.2017 включно (відповідно до п. 4.7 Договору оренди (суборенди) № 0509У від 24.09.2015).

Таким чином, обґрунтованим розміром інфляційних втрат, що підлягає стягненню з відповідача, є 2349 грн. 93 коп., у зв'язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток» в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІВЕА» інфляційних втрат у розмірі 3116 грн. 42 коп. підлягають частковому задоволенню у розмірі 2349 грн. 93 коп.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 75, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІВЕА» (03680, м. Київ, проспект Академіка Глушкова, буд. 40, корпус 5, офіс 108; ідентифікаційний код: 33595182) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток» (03110, м. Київ, вул. Солом'янська, буд. 11; ідентифікаційний код: 24812228) суму основного боргу у розмірі 68772 (шістдесят вісім тисяч сімсот сімдесят дві) грн. 01 коп., пеню у розмірі 4377 (чотири тисячі триста сімдесят сім) грн. 28 коп., 3% річних у розмірі 556 (п'ятсот п'ятдесят шість) грн. 29 коп., інфляційні втрати у розмірі 2349 (дві тисячі триста сорок дев'ять) грн. 93 коп. та судовий збір у розмірі 1582 (одна тисяча п'ятсот вісімдесят дві) грн. 39 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 12.07.2017

Суддя І.М. Отрош