ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2017 р. Справа № 922/736/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Сіверін В. І., суддя Гетьман Р.А. , суддя Россолов В.В.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників сторін:

прокурора - Ногіна О.М.,

позивача за первісним позовом - ОСОБА_1,

відповідача за первісним позовом - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу прокуратури Харківської області (вх.№1702Х/1-7) на рішення господарського суду Харківської області від 04.04.2017 року по справі №922/736/17,

за позовом Приватного підприємства "Агрохолдінг "Торнадо", с. Ватутіне

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Лан", с.Черемушна

про зобов'язання звільнити обєкти нерухомого майна,

та за зустрічним позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Лан",с. Черемушна

до Приватного підприємства "Агрохолдінг "Торнадо", с. Ватутіне

про визнання права власності та зобовязання укласти договір,

ВСТАНОВИЛА:

Приватне підприємство "Агрохолдінг "Торнадо" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом про зобов'язання СТОВ "Лан" (відповідач) звільнити об'єкти нерухомого майна, що належать позивачу і розташовані за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, с. Ватутіне, вул. Нова, 5.

17 березня 2017 року відповідачем було подано до суду зустрічну позовну заяву до ПП "Агрохолдінг "Торнадо", відповідно до якої відповідач просить суд:

- визнати за СТОВ Лан право власності на 1/5 частку майнового комплексу з приймання, сушки, зберігання та відвантаження сільськогосподарської продукції, який складається з нежитлових будівель літ. А (офіс) загальною площею 297,5 м2, літ. В (виробничо-технічна лабораторія) загальною площею 74,7 м2, літ. Н (закрита трансформаторна підстанція з електроцехом) загальною площею 79,4 м2, літ. К (елеватор) загальною площею 763,6 м2. літ. Ж (елеватор) загальною площею 3 421, 5 м2. літ. М (елеватор) загальною площею 3 428,1 м2, літ. Л (склад наземного зберігання № 1) загальною площею 4 334,6 м2. літ. Г (розподільча дільниця) загальною площею 35,8 м2, літ. О (промислова дільниця № 1) загальною площею 112,1 м2, літ. Д (контрольно-пропускний пункт) загальною площею 217,5 м2, літ. Б (побутові приміщення) загальною площею 100,0 м2, літ. Р (зерносушильний комплекс) загальною площею 251,2 м2, літ. П (залізнична вагова) загальною площею 61,8 м2, що знаходяться за адресою: Харківська область. Нововодолазький район, с. Ватутіне, вул. Нова, 5;

- зобов'язати ПП Агрохолдинг Торнадо укласти новий договір оренди на майновий комплекс з приймання, сушки, зберігання та відвантаження сільськогосподарської продукції, який складається з нежитлових будівель літ. А (офіс) загальною площею 297,5 м2, літ. В (виробничо-технічна лабораторія) загальною площею 74,7 м2, літ. Н (закрита трансформаторна підстанція з електроцехом) загальною площею 79,4 м2, літ. К (елеватор) загальною площею 763,6 м2, літ. Ж (елеватор) загальною площею 3 421, 5 м2, літ. М (елеватор) загальною площею 3 428,1 м2, літ. Л (склад наземного зберігання № 1) загальною площею 4 334, 6 м2, літ. Г (розподільча дільниця) загальною площею 35,8 м2, літ. О (промислова дільниця № 1) загальною площею 112,1 м2, літ. Д (контрольно-пропускний пункт) загальною площею 217,5 м2, літ. Б (побутові приміщення) загальною площею 100,0 м2, літ. Р (зерносушильний комплекс) загальною площею 251,2 м2, літ. П (залізнична вагова) загальною площею 61,8 м2, що знаходяться за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, с. Ватутіне, вул. Нова, 5.

Свої зустрічні позовні вимоги СТОВ «Лан» обґрунтовує тим, що внаслідок здійснених ним за згодою Орендодавця поліпшення, був створений новий обєкт, а тому він має право вимагати визнати за собою право власності на частку у нової речі, відповідно до умов договору оренди та ч.4 ст. 778 ЦК України. Також СТОВ «Лан» зазначає, що має переважне право на укладання нового договору оренди, а тому ПП «Агрохолдинг «Торнадо» зобовязаний укласти новий договір оренди.

Рішенням господарського суду Харківської області від 04.04.2017 року у справі № 922/736/17 (суддя Прохоров С.А.) в задоволенні первісного позову відмовлено, зустрічні позовні вимоги задоволено повністю.

Прокурор із вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить вказане рішення скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні зустрічного позову відмовити, а в частині відмови в задоволенні первісного позову залишити без змін.

Також, прокурор просить суд залучити до участі у справі Міністерство аграрної політики та продовольства України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача за первісним та відповідача за зустрічним позовом.

В судовому засіданні прокурор апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити.

Представник позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом (далі за текстом - позивача) у відзиві та в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення.

Представник відповідача за первісним позов, позивача за зустрічним позовом (далі за тексом - відповідача) у відзиві та в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення.

В судовому засіданні 19.06.2017 року було оголошено перерву до 10:30 години 06.07.2017 року.

Частиною 1 статті 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 p. і набула чинності в Україні 11 вересня 1997 p. У ній сформульовано основні права і свободи людини, зокрема право при визначенні її громадянських прав і обовязків, висуненні проти неї кримінального обвинувачення на справедливий і відкритий розгляд справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

«Розумність» строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі «G. B. проти Франції»), тощо. Отже, поняття «розумний строк» є оціночним, субєктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.

Точкою відліку часу розгляду цивільної справи протягом розумного строку умовно можна вважати момент подання позовної заяви до суду.

Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

З огляду на викладене та зважаючи, що на думку суду обставини справи свідчать про наявність у справі матеріалів достатніх для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, а також те, що судом сторонам були створені належні умови для надання усіх необхідних доказів (надано достатньо часу для підготовки до судового засідання, ознайомитись із матеріалами справи, зняти з них копії, надати нові докази тощо), подальше відкладення розгляду справи суперечитиме вищезгаданому принципу розгляду справи впродовж розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

1 березня 2016 року між Приватним підприємством «Агрохолдинг «Торнадо» (Орендодавець) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Лан» (Орендар) укладено договір оренди нежитлових будівель № 010316/ЛТ, (далі - договір, відповідно до умов якого (п.2.1), Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування для здійснення господарської діяльності нежитлові будівлі, що визначені у Акті приймання-передачі, а саме: Нежитлова будівля «адміністративного корпусу», площею 299,6 квадратних метрів; Господарська будівля «робоча вежа», площею 763,6 квадратних метрів; Господарська будівля «автовагова», площею 217,5 квадратних метрів; Нежитлова будівля «залізнодорожні ваги», площею 61,8 квадратних метрів; Нежитлова будівля «контора елеватора», площею 100,0 квадратних метрів; Нежитлова будівля «лабораторія», площею 74,3 квадратних метрів; Нежитлова будівля «механічної майстерні», площею 112,1 квадратних метрів; Нежитлова будівля силосного корпусу №1 і силосного розширеного корпусу №1, площею 3392,5 квадратних метрів; Нежитлова будівля силосного корпусу №2 і силосного розширеного корпусу №2, площею 3403,7 квадратних метрів; Господарська будівля «пиловідємник», площею 35,8 квадратних метрів; Силосний корпус №1, площею 4287,4 квадратних метрів; Силосний корпус №2, площею 4334,6 квадратних метрів; Силосний корпус №3, площею 6049,4 квадратних метрів; Силосний корпус №4, площею 6048,7 квадратних метрів; Силосний корпус №5, площею 1614,7 квадратних метрів; Силосний корпус №8, площею 6071,4 квадратних метрів; Нежитлова будівля «зерносушилка», площею 251,2 квадратних метрів; Нежитлова будівля «електромайстерня з трансформаторною підстанцією», площею 79, 4 квадратних метрів, разом 18 (вісімнадцять) нежитлових будівель надалі іменується «Обєкт оренди» або «нежитлові будівлі», що знаходиться за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, с. Ватутіне, вул. Нова, 5.

Позивач за первісним позовом, виконуючи свої зобов'язання за вказаним договором, передав Відповідачеві за первісним позовом нежитлові будівлі, що є предметом цього договору. Факт передачі обєктів нерухомості, що підтверджується двостороннім актом приймання-передачі орендованого майна від 01.03.16 до договору оренди нежитлових будівель № 010316/ЛТ від 01.03.2016, який був підписаний сторонами та скріплений печатками підприємств.

Пунктом 3.4. договору оренди передбачено, що строк оренди починає свій перебіг з моменту підписання Сторонами цього Договору та Акту приймання-передачі Об'єкту оренди та діє до « 31» грудня 2016 року включно.

Листом від 2 грудня 2016 року № 22/1 Позивач за первісним позовом попередив Відповідача за первісним позовом про відмову продовжувати дію договору оренди у звязку зі створенням майнового комплексу з приймання, сушки, зберігання та відвантаження сільськогосподарської продукції, який він має намір самостійно використовувати та про необхідність СТОВ «Лан» звільнити займані приміщення у строк до 5 січня 2017 року включно.

Відповідач за первісним позовом у строк, встановлений договором оренди та листом від 02.12.2016 № 22/1, приміщення не звільнив, натомість надіслав лист від 30.12.2016 № 583 у якому повідомив, що відповідно до пункту 2.5 договору про надання послуг від 04.01.2011 № 0401-11/ТЛ до створення майнового комплексу з приймання, сушки, зберігання та відвантаження сільськогосподарської продукції він має переважне право на укладення договору оренди 18 нежитлових будівель та обладнання, яке буде встановлено, а після створення майнового комплексу він має переважне право на укладання Договору оренди на новостворений об'єкт майновий комплекс з приймання, сушки, зберігання та відвантаження сільськогосподарської продукції.

Відповідач за первісним позовом надав суду договір про створення майнового комплексу № 0401-11/ТЛ від 04.01.2011, укладений між Позивачем за первісним позовом та Відповідачем за первісним позовом/ Відповідно до умов цього договору, а саме п.1.1. Договору Виконавець (Відповідач за первісним позовом) зобовязується надати послуги щодо створення майнового комплексу з приймання, сушки, зберігання та відвантаження сільськогосподарської продукції (далі МК), який буде розміщеній на земельній ділянці отриманий Замовником (Позивач за первісним позовом) на праві оренди та складатися з такого переліку нежитлових будівель: Елеватор; Офіс; Закрита трансформаторна підстанція з електроцехом; Розподільча дільниця; Залізнична вагова; Побутові приміщення; Контрольно-пропускний пункт; Виробничо-технічна лабораторія; Промислова дільниця № 1; Зерносушильний комплекс; у яке буде встановлено наступне обладнання: Сепаратор 2 шт.; Транспортер 19 шт.; Автомобілерозвантажувач 2 шт.; Бункер осадовий з шибером 2 шт.; Міст опорний 2 шт.; Пневмотраса 4 шт.; Ваги бункерні 1 шт.; Розважувальні візки 8 шт.; Норії в комплекті з РКС 7 шт.

1.2. Виконавець повинен самостійно або за допомогою третіх сторін, надати наступні послуги:

1.2.1. При необхідності провести поточний ремонт нежитлових приміщень які необхідні для створення майнового комплексу. У випадку неможливості ремонту нежитлових будівель використати матеріали з яких, вони складаються для створення МК

1.2.2. Придбати, встановити, ввести в експлуатацію та передати у власність Замовнику обладнання, яке забезпечить завершений цикл виробництва, а саме: можливість надання повного циклу послуг з приймання, сушки, зберігання та відвантаження сільськогосподарської продукції.

1.2.3. У випадку необхідності створити комунікації необхідні для функціонування МК, шляхом укладання договорів з комунальними службами, газопостачальниками, компаніями провайдерами телефонного та інформаційного зв'язку тощо.

ПП «Агрохолдинг «Торнадо» на виконання пунктів 4.1.1 та 4.4.3 Договору про надання послуг передав СТОВ «Лан» Технічний звіт про стан будівельних конструкцій та можливості подальшої експлуатації нежитлових будівель та споруд, підготовлений Комунальним підприємством «Харківський регіональний інженерно-консультаційний центр» та технічні паспорти 18 обєктів.

Відповідач за первісним позовом надав суду листи № 105 від 18.05.2012 та № 10 від 24.05.2012 які підтверджують згоду Позивача за первісним позовом на проведення наведених у листах робіт.

Для проведення ремонтних робіт Відповідач за первісним позовом уклав договір субпідряду з СТОВ агрофірма «Україна Нова». Ремонтні роботи були проведені у повному обсязі, із залученням третіх осіб ТОВ «БК Індепендент» та ПП «Альп-пром», що підтверджується відповідними договорами та актами виконаних робіт.

Відповідач за зустрічним позовом у 2016 році, за погодженням з Позивачем за зустрічним позовом (листи № 88/1 від 04.03. 2016 та № 14 від 07.03.2016) провів ремонтні роботи із залученням третіх осіб, а саме ТОВ «Сиат» та ПП «Отиса». Факт проведення робіт підтверджується наявними в матеріалах справи договорами та первинними бухгалтерськими документами до них.

При цьому, якісне надання послуг у обсязі передбаченому договором про створення майнового комплексу № 0401-11/ТЛ від 04.01.2011 не заперечується Позивачем за первісним позовом та підтверджується актом виконаних робіт № 1 від 29.11.2016 до наведеного вище договору.

Відповідачем за первісним позовом у 2016 році, здійсненні поліпшення обєкту оренди, шляхом встановлення обладнання, яке в подальшому є не відокремлюваним. Перелік та орієнтована вартість обладнання були погоджені сторонами, що підтверджується листами 88/2 від 04.03.2016 та 07.03.2014 № 14/1. У листах міститься зауваження, про те, що внаслідок встановлення такого обладнання буде забезпечений завершений цикл виробництва з приймання, сушки, зберігання та відвантаження сільськогосподарської продукції, а тому встановлене обладнання в подальшому не можливо буде відокремити від обєкта оренди.

Факт передачі наведеного у листі обладнання підтверджується видатковими накладними № 11 від 10 листопада 2016 та № 10 від 15 листопада 2016, на загальну суму 1 716 035,83 грн. з ПДВ (один мільйон сімсот шістнадцять тисяч тридцять пять гривень, вісімдесят три копійки).

Водночас, матеріали справи містять інформацію про те, що внаслідок здійсненого СТОВ «ЛАН» поліпшення створена нова річ - майновий комплекс з приймання, сушки, зберігання та відвантаження сільськогосподарської продукції.

Позивачем за зустрічним позовом було повідомлено, що 30 листопада 2016 року на загальних зборах учасників Приватного підприємства «Агрохолдинг «Торнадо» прийнято рішення про створення майнового комплексу з приймання, сушки, зберігання та відвантаження сільськогосподарської продукції, який складається з: 1) Елеватора, що в свою чергу складається з корпусу № 1, корпусу № 2, корпусу № 3, на якому встановлено наступне обладнання: а) сепаратор БЦС-100; б) транспортер 4 шт.; в) транспортер ТБ-500 (128 м) 3 шт.; г) транспортер ТБ-500 (75 м) 1 шт.; ґ) транспортер ТБ-500 (32 м) 4 шт.; д) автомобілерозвантажувач ГУАР-30 2 шт.; е) бункер осадовий з шибером 2 шт.; є) міст опорний 2 шт.; ж) повітропровід (пневмотраса) № 1 (120 пог. м); з) повітропровід (пневмотраса) № 2 (120 пог. м); и) повітропровід (пневмотраса) № 3 (100 пог. м); і) ваги бункерні механічні, 10 т; ї) розважувальні візки 8 шт.; й) транспортер ТБ-500 (20 м) 2 шт.; к) норія НЦ-100 з електроприводом 20 кВт в комплекті з РКС 5 шт.; л) сепаратор БСХ-100; м) транспортер ленточний ТБ-500 2 шт.; н) транспортер ТБ-500 3 шт.; 2) Офісу; 3) Закритої трансформаторної підстанції з електроцехом; 4) Розподільчої дільниці; 5) Залізничної вагової; 6) Побутових приміщень; 7) Контрольно-пропускного пункту; 8) Виробничо-технічної лабораторії; 9) Промислової дільниці № 1; 10) Зерносушильного комплексу, на якому встановлено наступне обладнання: а) повітропровід (пневмотраса) № 4 (130 пог. м); б) норія НЦ-100 з електроприводом 20 кВт в комплекті з РКС 2 шт.; 11) Складу наземного зберігання № 1. Відповідний протокол загальних зборів № 161130/Т від 30.11.2016 та наказ № 9 від 02.12.2016 про майнового комплекс з приймання, сушки, зберігання та відвантаження сільськогосподарської продукції наявний в матеріалах справи.

14 лютого 2017 року було здійснено державну реєстрацію майнового комплексу з приймання, сушки, зберігання та відвантаження сільськогосподарської продукції, який складається з нежитлових будівель літ. А (офіс) загальною площею 297,5 м2, літ. В (виробничо-технічна лабораторія) загальною площею 74,7 м2, літ. Н (закрита трансформаторна підстанція з електроцехом) загальною площею 79,4 м2, літ. К (елеватор) загальною площею 763,6 м2, літ. Ж (елеватор) загальною площею 3 421, 5 м2, літ. М (елеватор) загальною площею 3 428,1 м2, літ. Л (склад наземного зберігання № 1) загальною площею 4 334, 6 м2, літ. Г (розподільча дільниця) загальною площею 35,8 м2, літ. О (промислова дільниця № 1) загальною площею 112,1 м2, літ. Д (контрольно-пропускний пункт) загальною площею 217,5 м2, літ. Б (побутові приміщення) загальною площею 100,0 м2, літ. Р (зерносушильний комплекс) загальною площею 251,2 м2, літ. П (залізнична вагова) загальною площею 61,8 м2.

Статтею 35 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Факт створення нової речі - майнового комплексу визнається і Позивачем і Відповідачем, та підтверджується тим, що 14 лютого 2017 року було здійснено державну реєстрацію майнового комплексу з приймання, сушки, зберігання та відвантаження сільськогосподарської продукції.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що був створений новий обєкт, шляхом перероблення нежитлової будівлі адміністративного корпусу; господарської будівлі робочої вежі; господарської будівлі автовагової; нежитлової будівлі залізнодорожніх ваг; нежитлової будівлі контори елеватора; нежитлової будівлі лабораторії; нежитлової будівлі механічної майстерні; нежитлової будівлі силосного корпусу № 1 та силосного розширеного корпусу № 1; нежитлової будівлі силосного корпусу № 2 та силосного розширеного корпусу № 2; господарської будівлі пиловідємника; силосного корпусу № 2; нежитлової будівлі зерносушилки та нежитлової будівлі електромайстерні з трансформаторною підстанцією.

Вирирішуючи питання про наявність або відсутність правових підстав для задоволення первісних позовних вимог, вимог за зустрічним позовом та вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 777 Цивільного кодексу України наймач, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк. Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов'язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк. Умови договору найму на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо плати та інших умов договору переважне право наймача на укладення договору припиняється.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 Господарського кодексу України орендар має переважне право перед іншими суб'єктами господарювання на продовження строку дії договору оренди.

Згідно зі ст. 285 Господарського кодексу України, ст. 777 Цивільного кодексу України наявність у орендаря передбаченого переважного права, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий строк, якому відповідає обов'язок орендодавця щодо укладення такого договору, є підставою для обов'язкового укладення відповідного договору оренди згідно із законом за наявності обставин, зазначених у відповідних законодавчих приписах. Така ж позиція викладена у п. 4.3 постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. № 12 "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна".

Отже, вирішуючи такі спори, господарські суди мають з'ясовувати наявність у орендаря переважного права на укладення договору оренди на новий строк з урахуванням наявності чи відсутності обставин, з якими закон пов'язує виникнення такого права, а також вчинення кожним з учасників спірних правовідносин певних дій на виконання вимог закону. При цьому судам слід також з'ясовувати, чи належним чином орендар виконував зобов'язання за договором.

Судом також мають досліджуватися обставини, пов'язані з наміром власника використовувати для власних потреб майно, стосовно якого виник спір, в тому числі наявність доказів, які однозначно свідчать про відповідний намір.

Враховуючи наведене, наймач має переважне право на укладення договору найму на новий строк після спливу строку договору, проте, наймач може скористатися цим правом не автоматично, а за наявності таких умов:

а) якщо він належно виконував свої обов'язки за договором найму. Тобто переважне перед іншими особами право на продовження відносин найму має тільки той наймач, який своєчасно сплачував плату за користування майном, утримував майно у належному стані, не допускаючи його погіршення, та сумлінно виконував інші обов'язки наймача, передбачені договором найму та законом;

б) якщо наймодавець має намір в подальшому здавати майно в найм;

в) якщо наймач погоджується укласти договір найму на новий строк на умовах, що пропонуються іншим претендентам (йдеться про плату за користування майном, розподіл обов'язків між сторонами тощо);

г) якщо наймач повідомить наймодавця про свій намір укласти договір найму на новий строк. Таке повідомлення повинно бути зроблено наймачем до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором. Якщо ж такий строк договором не визначений, повідомлення повинно бути зроблено у розумний строк. В даному випадку оціночна категорія "розумний строк" повинна розумітися як строк, необхідний для обговорення наймодавцем та наймачем всіх умов нового договору найму та підписання необхідних документів.

Виходячи з положень п. 1 ст. 777 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 285 Господарського кодексу України, орендар може реалізувати надане йому переважне право на продовження договору оренди у тому разі, коли після закінчення договору оренди орендодавець має намір передати об'єкт оренди іншій особі. При цьому переважне право не застосовується, якщо власник має намір самостійно використовувати власне майно та не має наміру здавати його в оренду.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, «кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу».

Враховуючи приписи наведеної вище норми, Позивач за первісним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він має намір самостійно використовувати новостворений обєкт повинен довести, цей факт. Як було зясовано судом, та не заперечується сторонами, між Позивачем за первісним позовом та Відповідачем за первісним позовом проводились переговори про оренду новоствореного обєкту, на яких СТОВ «Лан» отримав оцінку обєкту нерухомості, на підставі якої ним розрахований судовий збір.

Положеннями статті 627 Цивільного кодексу України передбачено, що «відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості».

Статтею 41 Конституції України встановлено, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності та зазначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Положеннями ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі статтею 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

В той же час ст. 358 Цивільного кодексу України наголошує на тому, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Відповідно до ч.1 ст. 331 Цивільного кодексу України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

Згідно з ч. 1 ст. 356 Цивільного кодексу України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно ж до ч. 2 ст. 357 Цивільного кодексу України, якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.

Враховуючи, що відносини зі створення нової речі виникли між наймачем та наймодавцем наведені вищі норми права по відношенню до них є загальними, більш детально такі відносини регулюються спеціальною нормою, а саме ст.778 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 778 Цивільного кодексу України, наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця. А відповідно до ч. 4 ст. 778 Цивільного кодексу України, якщо в результаті поліпшення, зробленого за згодою наймодавця, створена нова річ, наймач стає її співвласником. Частка наймача у праві власності відповідає вартості його витрат на поліпшення речі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частина 4 статті 778 Цивільного кодексу України встановлює можливість наймачу стати співвласником орендованого майна, лише за наявності одночасно трьох умов: 1) якщо були здійснені поліпшення орендованого майна, 2) ці поліпшення було здійснено за згодою наймодавця, 3) в результаті поліпшення створена нова річ, тобто річ, яка має істотно інші ознаки у порівняні із попереднім об'єктом найму.

Положеннями п. 7.6 Договору оренди 2016 року встановлено, що Орендар має право здійснювати Поліпшення Об`єкту оренди лише за наявності письмового дозволу Орендодавця. (стаття 778 ЦК України)».

Згідно з п. 7.7 Договору «у випадку, якщо розмір грошових витрат Орендаря на здійснення поліпшення Об`єкту оренди (в тому числі придбання та монтаж або ремонт обладнання) перевищує 1 000 000,00 гривень (один мільйон гривень), то Орендар має право отримати право власності на 1/5 частку створеної нової речі згідно до п. 7.5. цього Договору».

Пунктом 7.5. Договору оренди 2016 року зазначено, що «у випадку, якщо в результаті здійсненого Орендарем Поліпшення і здійснених операцій в рамках виконання Договору про надання послуг, буде створена нова річ, то Орендар стає її співвласником у розмірі передбаченому у п. 7.7 цього Договору».

Таким чином, сторонами у Договорі оренди 2016 року було погоджений розмір частки наймача у випадку створення нової речі, який дорівнює 1/5 частки від новоствореного обєкту.

Враховуючи, що Позивачем за зустрічним позовом надані документи, що підтверджують здійснення ним, за згодою орендодавця (Відповідача за зустрічним позовом), поліпшень шляхом встановлення обладнання на загальну суму 1 716 035,83 грн. з ПДВ (один мільйон сімсот шістнадцять тисяч тридцять пять гривень, вісімдесят три копійки), а також проведення ремонтних робіт із залученням третіх осіб - ТОВ «БК Індепендент», ПП «Альп-пром», ТОВ «Сиат», ПП «Отиса», та той факт, що відповідно до висновку про вартість обєкту оцінки вартість новоствореного обєкту складає 43 250 000, 00 грн., колегія суддів приходить до висновку, що здійснені поліпшення суттєво змінили якісні характеристики нерухомості, та збільшили їх вартість, в результаті чого була створена нова річ.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що позовні вимоги за зустрічним позовом в частині визнання права власності за СТОВ «Лан» на 1/5 частку майнового комплексу з приймання, сушки, зберігання та відвантаження сільськогосподарської продукції, який складається з нежитлових будівель літ. А (офіс) загальною площею 297,5 м2, літ. В (виробничо-технічна лабораторія) загальною площею 74,7 м2, літ. Н (закрита трансформаторна підстанція з електроцехом) загальною площею 79,4 м2, літ. К (елеватор) загальною площею 763,6 м2, літ. Ж (елеватор) загальною площею 3 421, 5 м2, літ. М (елеватор) загальною площею 3 428,1 м2, літ. Л (склад наземного зберігання № 1) загальною площею 4 334, 6 м2, літ. Г (розподільча дільниця) загальною площею 35,8 м2, літ. О (промислова дільниця № 1) загальною площею 112,1 м2, літ. Д (контрольно-пропускний пункт) загальною площею 217,5 м2, літ. Б (побутові приміщення) загальною площею 100,0 м2, літ. Р (зерносушильний комплекс) загальною площею 251,2 м2, літ. П (залізнична вагова) загальною площею 61,8 м2 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За таких обставин, місцевий господарський суд, на думку колегії суддів, дійшов вірного висновку про наявність підстав для визнання права власності за СТОВ «Лан» на 1/5 частку у новоствореній речі, а відтак у відмови у задоволені позовних вимог по первісному позові у повному обсязі, оскільки право власності є непорушним, а задоволення позовних вимог по первісному позову порушить права власності Позивача за зустрічним позовом.

Враховуючи, що договором про створення майнового комплексу № 0401-11/ТЛ від 04.01.2011 на Відповідача за зустрічним позовом покладений обовязок укласти договір оренди після створення майнового комплексу з приймання, сушки, зберігання та відвантаження сільськогосподарської продукції, колегія суддів приходить до висновку про необхідність у задоволенні зустрічного позову в частині зобовязання ПП «Агрохолдинг «Торнадо» укласти новий договір оренди з СТОВ «Лан».

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора та клопотання прокурора про залучення до участі у справі Міністерства аграрної політики та продовольства України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача за первісним та відповідача за зустрічним позовом, колегія суддів зазначає наступне.

Розглянувши клопотання прокурора про залучення до участі у справі Міністерство аграрної політики та продовольства України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача за первісним та відповідача за зустрічним позовом, колегія суддів зазначає наступне.

Обґрунтовуючи необхідність вступу у справу та залучення Міністерства аграрної політики та продовольства України як третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, заступник прокурора Харківської області посилався на рішення Господарського суду Харківської області від 14.06.2016 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 28.09.2016 у справі №922/6102/15 за позовом прокурора Нововодолазького району в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Міністерства аграрної політики та продовольства України до Ватутінської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Промбудскло», Державної акціонерної компанії «Хліб України», Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії «Хліб України» «Хлібна база № 84» про визнання незаконним та скасування пункту 1 рішення правління ДАК «Хліб України» від 16.08.2010, оформленого протоколом № 231, в частині затвердження статуту ДАК «Хліб України» в новій редакції; визнання недійсними змін до статуту ДП ДАК «Хліб України» «Хлібна база № 84» від 16.08.2010 в частині передачі до статутного фонду ДП ДАК «Хліб України» «Хлібна база № 84» майна ДАК «Хліб України» на праві власності та надання повноважень щодо розпорядження ним; визнання незаконним та скасування рішення XLVI сесії Ватутінської сільської ради Нововодолазького району Харківської області V скликання від 05.10.2010 про видачу свідоцтв про право державної власності ДП ДАК «Хліб України» «Хлібна база № 84» на наступне майно: нежитлові будівлі робочої вежі, силосного корпусу № 1, №2 і силосного розширеного корпусу № 1, №2, зерносушарки, пило від'ємника, нежитлова будівля контори елеватора, залізнично-дорожні ваги, електромайстерня з трансформаторною підстанцією, механічна майстерня, авто-вагова, лабораторія, адміністративна будівля розташовані за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, с. Ватутіне, вул. Нова, 5; визнання недійсним статуту ТОВ «Промбудскло» в частині включення майна ДП ДАК «Хліб України» «Хлібна база № 84» до статутного капіталу; визнання незаконним та скасування рішення XLVII сесії Ватутінської сільської ради Нововодолазького району Харківської області V скликання від 19.10.2010 про видачу свідоцтв про право приватної власності ТОВ «Промбудскло» на наступне майно: нежитлові будівлі робочої вежі, силосного корпусу № 1, № 2 і силосного розширеного корпусу № 1, № 2, зерносушарки, пило від'ємника, нежитлова будівля контори елеватора, залізнично-дорожні ваги, електромайстерня з трансформаторною підстанцією, механічна майстерня, авто-вагова, лабораторія, адміністративна будівля розташовані за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, с. Ватутіне, вул. Нова, 5.

Прокурор зазначає, що враховуючи, що незаконність набуття ДП ДАК «Хліб України» «ХБ № 84» прав власності на спірне майно встановлена судом (рішення господарського суду Харківської області від 14.06.2016 у справі №922/6102/15), а в подальшому ланцюг правочинів по переходу права власності за відплатними договорами привів до обставини реєстрації прав власності на спірне майно за ПП «Агрохолдинг «Торнадо», а також наявність у провадженні суду спору за вимогою Мінагрополітики про витребування спірного майна саме від ПП «Агрохолдинг «Торнадо», наявні підстави згідно зі ст. 27 ГПК України для залучення Міністерства аграрної політики та продовольства України до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні первісного позивача».

Проте, з такими доводами прокурора колегія суддів погодитись не може, оскільки постановою Вищого господарського суду України від 07.03.2017 у справі №922/6102/15 рішення Господарського суду Харківської області від 14.06.2016 і постанову Харківського апеляційного господарського суду від 28.09.2016 скасовано а справу направлено на повторний розгляд до Господарського суду Харківської області.

Таким чином, на даний час ні заступником прокурора Харківської області, ні Міністерством аграрної політики та продовольства України не доведено порушення права власності держави на об'єкти, які раніше перебували у власності ПП «Агрохолдинг «Торнадо», а згодом, в результаті переробки стали матеріалом для створення нової речі - майнового комплексу з приймання, сушки, зберігання та відвантаження сільськогосподарської продукції.

Враховуючи те, що рішення господарського суду Харківської області та постанова Харківського апеляційного господарського суду, на яких ґрунтується клопотання прокурора про залучення до участі у справі Міністерства аграрної політики та продовольства України в якості третьої особи скасовані, колегія суддів зазначає про відсутність правових підстав для задоволення такого клопотання прокурора.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор, зокрема, зазначає, що місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про створення нової речі внаслідок наявності договору про надання послуг від 04.01.2011 року №0401-11/ТЛ та договору оренди від 01.03.2016 року № 010316/ЛТ. Прокурор зазначає, що наслідком об'єднання спірних 12-ти об'єктів нерухомого майна Ватутинського елеватору стало погашення права власності, а не створення нової речі.

Щодо вказаних та інших доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що ним було подано позов в інтересах держави в особі Міністерства агарної політики та продовольства України до «Агрохолдинг «Торнадо» про витребування з незаконного, на думку прокурора, володіння спірних об'єктів нерухомого майна Ватутінського елеватора. Також апелянт зазначає, що рішенням Господарського суду Харківської області від 06.03.2017 у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Прокурор зазначає, що згідно з ч. 5 ст. 85 ГПК України вказане рішення суду на даний час не набрало законної сили, ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 05.04.2017у справі №922/141/17 прийнято до провадження апеляційну скаргу заступника прокурора області, розгляд якої призначено на 26.04.2017.

З приводу викладеного, колегія суддів зазначає, що відповідно до постанови Харківського апеляційного господарського суду від 28.04.2017 у справі №922/141/17 апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 06.03.2017 залишено без змін. Як вказано у самій постанові, вона проголошена за участю представника прокуратури Харківської області.

Оскільки відповідно до частини третьої статті 105 ГПК України постанова набирає законної сили з дня її прийняття, то на час подання заступником прокурора Харківської області повторної апеляційної скарги у цій справі справу № 922/141/17 було розглянуто у першій та апеляційній інстанціях та всі вимоги прокурора відхилено.

Так, у постанові від 28.04.2017 у справі № 922/141/17 колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що новостворений майновий комплекс, що належить ПП Агрохолдінг Торнадо, загальною площею 13177,8 кв, м, та витребувані прокурором об'єкти: нежитлова будівля адміністративного, корпусу загальною площею 299,6 кв. м, господарська будівля автовагова загальною площею 217,5 кв. м, нежитлова будівля контора елеватора загальною площею 100 кв. м, господарська будівля робоча вежа загальною площею 763,6 кв. м, нежитлова будівля з трансформаторною підстанцією загальною площею 79,4 кв. м, нежитлова будівля силосного корпусу № 2 і силосного розширеного корпусу № 2 загальною площею 3 403,7 кв. м, нежитлова будівля залізнодорожні ваги загальною площею 61,8 кв. м, нежитлова будівля силосного корпусу № 1 і силосного розширеного корпусу № 1 загальною площею 3 392,5 кв. м, нежитлова будівля зерносушилка загальною площею 251,2 кв. м, господарська будівля пиловід 'ємник загальною площею 35,8 кв. м, нежитлова будівля лабораторія загальною площею 74,3 кв. м, нежитлова будівля механічної майстерні загальною площею 112,1 кв. м, а всього сукупною площею 8 791,5 кв. м, що належали на праві приватної власності ПП Агрохолдінг Торнадо, це різне нерухоме майно в розумінні ст.ст. 181,182,190 та 388 Цивільного кодексу України.

За викладеного, колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги прокурора не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи та спростовані висновками суду, зокрема, у справі № 922/141/17.

Беручи до уваги всі наведені обставини в їх сукупності, судова колегія дійшла висновку, що під час розгляду справи господарським судом першої інстанції фактичні обставини справи встановлені на основі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки суду відповідають обставинам справи та їм надана правильна юридична оцінка, прийняте рішення відповідає нормам чинного законодавства та підстав для його скасування не вбачається, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 04.04.2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її підписання і може бути оскаржена протягом 20 днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 11.07.2017 року.

Головуючий суддя Сіверін В. І.

Суддя Гетьман Р.А.

Суддя Россолов В.В.