ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2017 р. Справа № 909/570/17

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Фрич М.М. , секретар судового засідання Вакалюк А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Заступника керівника Коломийської місцевої прокуратури Івано-Франківської області в інтересах держави

бульвар Лесі Українки, 47, м. Коломия, Івано-Франківська область, 78200

до відповідача: Стецьківська сільська рада Снятинського району Івано-Франківської області

вул. Незалежності, 1, с.Стецева, Снятинський район,

Івано-Франківська обл., 78333

до відповідача: ОСОБА_1 приватного підприємства "Сучасник"

село Стецева, Снятинський район, Івано-Франківська область, 78333

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Снятинської районної ради Івано-Франківської області

вул. Миру, 4, село Стецева, Снятинський район,

Івано-Франківська область, 78333

про визнання договору оренди приміщення недійсним та повернення орендованого майна

за участю:

від прокуратури: ОСОБА_3 - прокурор відділу, (службове посвідчення №033280 від 07.05.2015 р.);

від відповідача ОСОБА_2 сільської ради: ОСОБА_4 - сільський голова, (рішення №1-1/2015 від 26.11.2015 р.);

від відповідача ОСОБА_1 підприємства "Сучасник": ОСОБА_5 - директор, (виписка з наказу №1 від 02.01.1997 р.);

від третьої особи: ОСОБА_6 - представник, (довіреність б/н від 30.06.2017 р.).

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Коломийської місцевої прокуратури Івано-Франківської області в інтересах держави подав позов до Стецьківської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області та до ОСОБА_1 приватного підприємства "Сучасник" про визнання договору оренди приміщення недійсним та повернення орендованого майна.

Ухвалою суду від 16.06.2017 року прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі і призначено розгляд справи на 06.07.2017 року.

В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав в повному обсязі, представники відповідачів позовні вимоги визнали.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора і представників відповідачів, суд встановив таке.

Рішенням четвертої сесії VII демократичного скликання ОСОБА_2 сільської ради від 22.01.2016 року №27-4/2016 "Про передачу в оренду приміщення" вирішено передати в оренду приміщення шкільної їдальні площею 267 кв. м. МПП "Сучасник" з встановленням розміру орендної плати в сумі 1 (одна) гривня в рік та компенсацією за опалення пропорційно до переданих приміщень.

01.01.2016 року між ОСОБА_2 сільською радою та МПП "Сучасник" укладено договір оренди приміщення на строк 6 років (з 01.01.2016 до 31.12.2021). 11.01.2016 року між сторонами було підписано акт прийому-передачі зазначеного нежитлового приміщення.

За словами позивача, відомості про вартість орендованого майна за незалежною оцінкою в договорі відсутні. Крім того, як вказав позивач, договір не містить положень щодо методики чи порядку розрахунку орендної плати, а також посилання на нормативний акт, відповідно до якого визначена орендна плата.

Разом з тим, за словами позивача, вказаний договір укладено на строк 6 років у письмовій формі без нотаріального посвідчення та державної реєстрації, що суперечить ст.ст. 793, 794 Цивільного кодексу України.

Таким чином, позивач вважає, що вказаний договір укладено всупереч вимог чинного законодавства, а відтак такий договір підлягає визнанню недійним, а також МПП "Сучасник" зобов'язаний повернути ОСОБА_2 сільській раді нежитлове приміщення по вул. Миру, 4 в с. Стецева Снятинського району площею 267 кв. м., вартістю 246 284, 00 грн.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 сільської ради та представник МПП "Сучасник" вказали на те, що визнають позовні вимоги.

Виходячи з матеріалів справи та керуючись вимогами діючого законодавства, суд дійшов в спірному випадку наступних висновків.

Щодо вимоги позивача про визнання недійсним договору оренди приміщення від 01.01.2016 року, суд вважає за правильне вказати таке.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_2 сільською радою та МПП "Сучасник" укладено договір оренди приміщення від 01.01.2016 року.

Відповідно до п.1.1. вказаного договору за цим договором орендодавець зобов'язується передати орендареві в строкове платне користування нежитлове приміщення по вул. Миру в с. Стецева площею 267 кв. м., а орендар зобов'язується прийняти це майно, своєчасно сплачувати орендну плату та після припинення цього договору повернути орендоване майно орендодавцеві в належному стані.

Відповідно до п.6.1. договору договір вступає в силу з дня підписання і діє до 31 грудня 2021 року.

Статтею 793 ЦК України передбачено, що договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі. Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ст.794 ЦК України право користування нерухомим майном, яке виникає на підставі договору найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки, підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

В спірному випадку відсутні докази про те, що сторонами дотримано вимоги щодо нотаріального посвідчення та державної реєстрації договору, що є суттєвим порушенням вимог чинного законодавства.

Крім того, відповідно до ст. 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" однією з істотних умов договору оренди є орендна плата з урахуванням її індексації.

Відповідно до ст.11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" оцінка об'єкта оренди здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Оцінка об'єкта оренди передує укладенню договору оренди.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках оренди державного майна, майна, що є у комунальній власності.

Відповідно до п.2 Методики оцінки об'єктів оренди, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.1995 року №629 оцінка об'єктів оренди проводиться з метою визначення вартості таких об'єктів згідно з положеннями (національними стандартами) оцінки майна та цією Методикою з урахуванням положень (стандартів) бухгалтерського обліку для відображення її в договорі оренди та використання під час розрахунку орендної плати. Оцінка обов'язково проводиться перед укладенням договору оренди та перед продовженням (поновленням) договору оренди у разі, коли на момент продовження дії такого договору остання оцінка об'єкта оренди була проведена більш як три роки тому.

В спірному випадку, пунктом 3.1.1. договору встановлено, що розмір орендної плати становить 1 гривню (одну гривню) на рік.

Докази про проведення такої оцінки майна /для розрахунку орендної плати відповідно до договору оренди/, яка визначена чинним законодавством, як обов'язкова для такого виду договорів, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч.1 ст.207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Таким чином, враховуючи викладене, в суду є всі підстави для визнання договору оренди приміщення від 01.01.2016 року, укладеного між ОСОБА_2 сільською радою та МПП "Сучасник" недійсним в порядку ст. 215 ЦК України.

Що стосується вимоги позивача про зобов'язання МПП "Сучасник" повернути у комунальну власність ОСОБА_2 сільської ради Снятинського району частину нежитлових приміщень ОСОБА_2 ЗОШ I-III ступенів, яке розташоване по вул. Миру, 4 в селі Стецева Снятинського району, загальною площею 267 кв. м., вартістю 246 284 грн., шляхом підписання акту прийому-передачі та його звільнення, слід вказати таке.

Як вбачається з матеріалів справи відповідно до Акту прийому-передачі нежитлового приміщення від 11.01.2016 року нежитлове приміщення ОСОБА_2 сільська рада передає, а МПП "Сучасник" приймає в оренду, яке надається для обслуговування шкільної їдальні загальною площею 267 кв. м.

Враховуючи те, що договір оренди приміщення від 01.01.2016 року визнається судом недійсним, вказане нежитлове приміщення площею 267 кв. м. підлягає поверненню у комунальну власність ОСОБА_2 сільської ради Снятинського району шляхом підписання акту прийому-передачі та його звільнення.

За таких обставин суд, дослідивши подані позивачем докази і на підставі цих доказів з урахуванням обставин по справі та діючого законодавства дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Згідно зі ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно ст. 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

В силу статті 49 ГПК України, судові витрати слід покласти на відповідачів.

Керуючись ст.ст. 203,215,759, 793, 794 Цивільного кодексу України, ст. 207 Господарського кодексу України, ст.ст. 2, 10, 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ст. ст. 32, 43, 44, 49, 82 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати недійсним договір оренди приміщення від 01.01.2016 року, укладений між ОСОБА_2 сільською радою Снятинського району та МПП "Сучасник".

ОСОБА_1 приватному підприємству "Сучасник" повернути у комунальну власність ОСОБА_2 сільської ради Снятинського району частину нежитлових приміщень ОСОБА_2 ЗОШ I-III ступенів, яке розташоване по вул. Миру, 4 в селі Стецева Снятинського району, загальною площею 267 кв. м., вартістю 246 284 грн., шляхом підписання акту прийому-передачі та його звільнення.

Стягнути з ОСОБА_2 сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області /78333, Івано-Франківська область, Снятинський район, с. Стецева, вул. Незалежності, 1, / на користь прокуратури Івано-Франківської області /76018, м. Івано-Франківськ, вул. Грюнвальдська, 11, р/р 3924, код класифікації видатків бюджету - 2800, ДКС України, м. Київ, МФО 820172, / судовий збір в розмірі 1600 грн. (одна тисяча шістсот гривень).

Видати наказ після вступу рішення в законну силу.

Стягнути з ОСОБА_1 приватного підприємства "Сучасник" /78333, Івано-Франківська область, Снятинський район, с. Стецева, / на користь прокуратури Івано-Франківської області /76018, м. Івано-Франківськ, вул. Грюнвальдська, 11, р/р 3924, код класифікації видатків бюджету - 2800, ДКС України, м. Київ, МФО 820172, / судовий збір в розмірі 3 694, 26 грн. (три тисячі шістсот дев'яносто чотири гривні двадцять шість копійок).

Видати наказ після вступу рішення в законну силу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 10.07.17

Суддя Фрич М.М.