ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

10.07.2017р. №905/734/17 за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Сервіс-1», с.Ставчани

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», м.Краматорськ

про стягнення 2645205,91 грн

Суддя: Паляниця Ю.О.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс-Сервіс-1», с.Ставчани звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», м.Краматорськ про стягнення 3% річних в сумі 186512 грн та інфляційних нарахувань у розмірі 2458693,91 грн.

Ухвалою суду від 31.03.2017р. за вказаним позовом порушено провадження по справі №905/734/17 (суддя Мальцев М.Ю.).

13.05.2017р., у звязку із відрахуванням зі штату головуючого судді Мальцева М.Ю., здійснено повторний автоматичний розподіл справи, внаслідок чого її передано на розгляд судді Паляниці Ю.О.

07.07.2017р. до господарського суду надійшов документ №17/713 від 06.07.2017р. з назвою «зустрічна позовна заява» Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», м.Краматорськ до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Сервіс-1», с.Ставчани про зменшення розміру 3% річних та інфляційних втрат на ? частини, який було зареєстровано відділом документального забезпечення та контролю (канцелярія) господарського суду Донецької області за вхідним номером №18263/17 від 07.07.2017р. як зустрічний позов.

Таким чином, господарський суд розглядає вказаний документ як зустрічну позовну заяву відповідно до вимог ст.60 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно зі ст.60 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право до початку розгляду господарським судом справи по суті подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов'язаний з первісним.

Подання зустрічного позову провадиться за загальними правилами подання позовів. Вказана норма імперативно встановлює, що зустрічна позовна заява подається за загальними правилами подання позовів. Тобто, зустрічний позов повинен бути поданий з додержанням вимог ст.ст.54-58 Господарського процесуального кодексу України щодо форми і змісту подання такого позову.

Відповідно до ч.1 ст.56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Згідно із п.2 ч.1 ст.57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються, зокрема, документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Отримання усіма учасниками судового процесу позовної заяви з доданими до неї документами є обовязковою передумовою розгляду справи судом.

Проте, всупереч вищезазначеної статті позивачем не подано доказів надсилання позивачу копії зустрічної позовної заяви і доданих до неї документів.

За приписами п.6 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду у разі, якщо заявником не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються, зокрема, документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно із ст.ст.1, 2 Закону України «Про судовий збір» судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платники судового збору це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Статтею 4 вказаного Закону України встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

В силу норм ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2017р. становить 1600 грн.

За приписами ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1600 грн) та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (240000 грн). З позовних заяв немайнового характеру з юридичних осіб справляється судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1600 грн).

Проте, відповідачем до матеріалів зустрічного позову не надано доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Водночас, суд зазначає, що доступ до правосуддя в контексті п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

При цьому, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Необхідність сплати судового збору, встановлена для всіх суб'єктів нормами Господарського процесуального кодексу України, не може тлумачитися як обмеження права доступу до суду у розумінні п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Невиконання заявником наведених вимог процесуального законодавства має правовим наслідком відмову у прийнятті позовної заяви до розгляду та повернення її заявнику.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010р. у справі «Пелевін проти України» та від 30.05.2013р. у справі «ОСОБА_1 проти України» зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У даному випадку, необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб'єктів, яке визначено Господарським процесуальним кодексом України і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Невиконання заявником наведених вимог процесуального законодавства має правовим наслідком відмову у прийнятті позовної заяви до розгляду та повернення її заявнику.

За приписами п.4 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду у випадку неподання доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Одночасно, зустрічний позов це позов, що подається відповідачем позивачу для одночасного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов характеризується самостійністю матеріально-правової вимоги відповідача до позивача.

Як зазначалось, подання зустрічного позову провадиться за загальними правилами подання позовів. Тобто, зустрічний позов повинен бути поданий з додержанням вимог ст.ст.54-58 Господарського процесуального кодексу України щодо форми і змісту подання такого позову.

Позовна заява це процесуальний документ, за допомогою якого реалізується право на звернення до господарського суду. Подання позовної заяви є формою реалізації права на позов. Подати позов - означає звернутися до господарського суду із заявою, в якій повинно міститися прохання, адресоване суду, про розгляд спору про право, що виник. Звернення до господарського суду здійснюється у формі позовної заяви у спорах, які виникають із господарських правовідносин.

Статтею 54 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту позовної заяви, відповідно до яких позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником та повинна містити, в тому числі, зміст позовних вимог.

Відповідно до п.п.3.5, 3.15 постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України» недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК. Обставини, які свідчать про взаємну пов'язаність зустрічного позову з первісним (за підставами цих позовів або поданими доказами; можливістю зарахування вимог за усіма позовами; у зв'язку з тим, що задоволення зустрічного позову виключатиме частково чи повністю задоволення первісного позову тощо), а так само докази, що підтверджують ці обставини, повинні зазначатися у зустрічній позовній заяві (пункт 5 частини другої статті 54 Господарського процесуального кодексу України).

Проте, як встановлено судом, «зустрічна позовна заява» Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» не містить матеріально-правової вимоги до позивача, обставин, які свідчать про взаємну пов'язаність зустрічного позову з первісним, доказів, що підтверджують ці обставини.

В силу норм п.3 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене, «зустрічна позовна заява» Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» підлягає поверненню заявнику без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись п.5 ч.2 ст.54, ч.1 ст.56, п.п.2, 3, 4 ч.1 ст.57, ст.60, п.п.3, 4, 6 ч.1 ст.63, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Повернути зустрічну позовну заяву №17/713 від 06.07.2017р. Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», м.Краматорськ до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Сервіс-1», с.Ставчани про зменшення розміру 3% річних та інфляційних втрат на ? частини, і додані до неї документи заявнику без розгляду.

Додаток (тільки заявнику): зустрічна позовна заява №17/713 від 06.07.2017р. з додатками.

Суддя Ю.О.Паляниця