номер провадження справи 4/67/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2017 Справа № 908/892/17

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, (АДРЕСА_1)

до відповідача Приватне акціонерне товариство "Запорізький абразивний комбінат" (69014, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Димитрова, 44)

про стягнення 34 695,01 грн. заборгованості за договором №24/03 від 24.03.2015 р., 1660,41 грн. втрат від інфляції грошових коштів та 490,48 грн. 3 % річних

суддя Зінченко Н.Г.

За участю представників сторін:

Від позивача - адвокат Степаненко Т.В., (на підставі угоди № 24/05 від 24.05.2017р.);

від відповідача - Прохоров Р.С., довіреність №14/25 від 10.05.2017р.

26.04.2017р. до господарського суду Запорізької області звернулася Фізична особа - підприємець ОСОБА_1, м. Запоріжжя з позовною заявою до відповідача Публічного акціонерного товариства "Запорізький абразивний комбінат" , м. Запоріжжя про стягнення 34 695,01 грн. заборгованості за договором №24/03 від 24.03.2015 р., 1209,37 грн. втрат від інфляції грошових коштів та 305,19 грн. 3 % річних .

Ухвалою від 26.04.2017р. порушено провадження у справі № 908/892/17, справі присвоєно номер провадження 4/67/17, судове засідання призначено на 24.05.2017р., у сторін витребувані документи і докази, необхідні для вирішення спору. Ухвалою суду від 24.05.2017р., на підставі ст. ст. 69, 77 ГПК України, продовжено процесуальний строк вирішення спору у справі № 908/892/17 на п'ятнадцять днів, до 11.07.2017р., судове засідання призначено на 10.07.2017 р.

В судовому засіданні 10.07.2017 р. справу розглянуто, прийнято та оголошено на підставі ст. 85 ГПК України вступну та резолютивну частини рішення.

За клопотанням представника позивача та відповідача розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

03.07.2017р. на адресу суду від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, якою посилаючись на ст. 22 ГПК України, позивач збільшує розмір позовних вимог, в частині нарахування інфляційних втрат та 3% річних та просить суд стягнути з відповідача 34 695,01 грн. заборгованості за договором №24/03 від 24.03.2015 р., 1660,41 грн. втрат від інфляції грошових коштів та 490,48 грн. 3 % річних.

Згідно ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених ст. 5 ГПК України в цій частині, відмовитися від позову або зменшити розмір позовних вимог.

В пункті 3.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач.

Враховуючи викладене, розглянувши заяву позивача про збільшення позовних вимог, та матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про збільшення позовних вимог подана позивачем у відповідності до приписів ст. 22 ГПК України, відповідає вимогам чинного процесуального законодавства, не порушує прав та охоронюваних законом інтересів сторін, а тому приймається судом до розгляду.

Таким чином, судом розглядаються позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 34 695,01 грн. заборгованості за договором №24/03 від 24.03.2015 р., 1660,41 грн. втрат від інфляції грошових коштів та 490,48 грн. 3 % річних.

Також у судовому засіданні 10.07.2017р. розглянуто та задоволено клопотання відповідача про зміну з Публічного акціонерного товариства "Запорізький абразивний комбінат" на Приватне акціонерне товариство "Запорізький абразивний комбінат" у зв'язку із зміною типу товариства (відповідно до п. 1.3 Статуту товариства, затвердженого Загальними зборами акціонерів товариства, протокол №20 від 27.04.2017р.)

Позивач підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, на підставі договору №24/03 від 24.03.2015 р., ст., ст. 525, 625-629, 655, 692, 901, 903 ЦК України, просить позов задовольнити, стягнути з Приватного акціонерного товариства "Запорізький абразивний комбінат" 34 695,01 грн. заборгованості за договором №24/03 від 24.03.2015 р., 1660,41 грн. втрат від інфляції грошових коштів та 490,48 грн. 3 % річних.

Відповідач проти позову заперечив, проте в судовому засіданні обґрунтувати причин затримки з оплати поставленої продукції за договором №24/03 від 24.03.2015 р. не зміг.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

24.03.2015р. між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (позивачем у справі - виконавецем) та Публічним акціонерним товариством "Запорізький абразивний комбінат" (відповідачем у справі - замовником) було укладено договір №24/03 (далі за текстом - Договір).

Відповідно до пункту 1.1 Договору, відповідач доручає, а позивач приймає на себе обов'язки з виготовлення друкованої продукції, прапорів (надалі - Продукції), у відповідності з рахунком.

Згідно розділу 2 Договору Виконавець зобов'язується виготовити і надати Продукцію в кількості і за цінами, встановленим в рахунку (п. 2.1.1.), а Замовник зобов'язується прийняти та оплатити Продукцію згідно рахунку і накладної (п. 2.2.1.).

Пунктом 3.1. Договору сторони узгодили, що оплата за Договором здійснюється згідно рахунку та накладної шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця.

Пунктами 6.6, 6.7 Договору визначено, що він діє з моменту підписання обома Сторонами та діє до 31.12.2015 р. Якщо після завершення строку дії Договору жодна зі Сторін не виявила бажання в письмовій формі про його розірвання. Договір вважається пролонгованим на наступний рік. Пунктом 6.3. Договору встановлено, що Договір вступає в дію з дня його підписання та діє до повного виконання Сторонами своїх обов'язків.

Як свідчать матеріали справи, 28.11.2016 р., відповідачу був виставлений рахунок № СФ-0000350 на загальну суму 264 631, 09 грн. (товар - коробка пак. кольор. з ламін.).

01.12.2016р. відповідач сплатив суму у розмірі 229 936,08 грн., що підтверджується платіжним дорученням №23473 від 01.12.2016р.(копія зазначеного документу долучена до матеріалів справи).

14.12.2016р. сторонами у справі підписана специфікація № 1 до договору № 24/03 від 24.03.2015 р. на суму 229 936, 08 грн., відповідно до якої сторони узгодили якість, розміри та матеріал коробок пакувальних.

26.12.2016 р. сторонами у справі підписана специфікація № 2 до договору № 24/03 від 24.03.2015 р. на суму 264631, 09 грн., відповідно до якої було змінено розміри штампів у бік збільшення (що збільшило витрати матеріалів і кількість штампів) та ціни.

Відповідно до зазначеної Специфікації виконавцем була надана знижка на виробництво нових штампів, що підтверджено підписом та печаткою в специфікації № 2 до Договору.

Як свідчать матеріали справи, позивач виконав свої зобов'язання за Договором, виготовив та поставив друковану продукцію.

Факт поставки продукції відповідно до умов Договору № 24/03 та їх прийняття замовником підтверджується видатковою накладною № РН-0000015 від 06.02.2017р., за якою продукція прийнята на суму 264631, 09 грн.

Зазначена видаткова накладна узгоджена між позивачем і відповідачем, має підписи уповноважених осіб сторін та скріплена печатками підприємств. (Оригінал зазначеного документу досліджувалися судом в судовому засіданні, належним чином посвідчена копія - залучена до матеріалів справи).

Крім того, факт поставки продукції підтверджується Актом відповідності картонної упаковці, поставленої ФОН ОСОБА_1 на ПАТ «Запоріжабразив» (що підтверджує відповідність продукції заявленим у специфікації № 2 до Договору параметрам), оригінали зазначених документів оглянуті в судовому засіданні, копії долучені до матеріалів справи.

Відповідно п.2 ст. 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Договір № 24/03 від 24.03.2015 р. має ознаки договору поставки та договору про надання послуг, оскільки даний договір породжує зобов'язання сторін, що підпорядковуються різним інститутам цивільного права.

В силу ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати. Покупець зобов'язаний сплатити повну ціну переданого товару.

Якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором - у строк, визначений відповідно до статті 530 ЦК України. (частина 1 статті 693 ЦК України).

Статтею 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено Договором. Зазначені положення можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформації тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

06.03.2017 р. позивач направив відповідачу лист, в якому просив роз'яснити причини затримки у виплаті грошових коштів - різниці між отриманою та сплаченою продукцією.

Зазначений лист залишився без відповіді та задоволення.

21.03.2017р. позивачем відповідачу було надіслано претензію щодо сплати грошових коштів у розмірі 34 695,01 грн.

Зазначена претензія отримана Відповідачем 23.03.2017 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, скріплений поштовим штемпелем за 24.03.2017р.

Зазначена претензія залишена без відповіді та задоволення.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Як свідчать фактичні обставини справи, відповідачем на користь позивача згідно Договору № 24/03 від 24.03.2015 р. за поставлену продукцію було перераховано 229 936,08 грн. Решту вартості поставленої продукції в розмірі 34 695,01 грн. відповідач не сплатив.

Станом на час вирішення справи в судовому засіданні відповідач заборгованість перед позивачем не погасив.

Доказів погашення заборгованості у повному обсязі відповідач суду не надав.

Отже, матеріалами справи доведено, що відповідач оплату за поставлену продукцію не здійснив, факт наявності заборгованості відповідача перед Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 у розмірі 34 695,01 грн. підтверджується фактичними обставинами справи.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Враховуючи зазначене, вимога позивача про стягнення з відповідача 34 695,01 грн. основного боргу за договором № 24/03 від 24.03.2015 р. пред'явлена до стягнення обґрунтовано та підлягає задоволенню.

У відповідності до положень чинного законодавства захист цивільних прав здійснюється, зокрема, шляхом стягнення з особи, яка порушила право, завданих збитків, а у випадках передбачених законодавством або договором, неустойки (штрафу, пені), а також інших засобів передбачених законодавством.

До інших засобів захисту цивільних прав, у відповідності до ст. 625 ЦК України, відносяться втрати від інфляції та 3 % річних.

Статтю 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення 1660,41 грн. втрат від інфляції грошових коштів, за період з 07.02.2017р. по 28.02.2017р., та 490,48 грн. 3 % річних, за період з 07.02.2017р. по 30.06.2017р.

Суд вважає, що вимога про стягнення з відповідача 3 % річних за неналежне виконання грошових зобов'язань за договором № 24/03 від 24.03.2015 р. є обґрунтованою, але розрахунок 3% річних позивачем виконаний не вірно, оскільки при розрахунку допущено помилку в кількості днів прострочення, стягненню підлягає 3% в розмірі 410, 64 грн., за період з 07.02.2017р. по 28.02.2017р. В іншій частині вимог про стягнення 3% річних за несвоєчасну оплату продукції судом відмовляється в задоволенні позову.

Наданий розрахунок втрат від інфляції грошових коштів судом перевірений та встановлено, що розрахунок втрат від інфляції грошових коштів позивачем виконаний не вірно.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок включаються й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань»).

Отже, стягненню з відповідача підлягає 1609, 69 грн. втрат від інфляції грошових коштів, за період з березня 2017р. по травень 2017р. В іншій частині вимог про стягнення втрат від інфляції грошових коштів за несвоєчасну оплату продукції судом відмовляється в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49, 82-84 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Запоріжжя до Приватного акціонерного товариства "Запорізький абразивний комбінат", м. Запоріжжя задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Запорізький абразивний комбінат" (69014, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Димитрова, 44, ) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 34 695 (тридцять чотири тисячі шістсот дев'яносто п'ять) грн. 01 коп. заборгованості, 410 (чотириста десять) грн. 64 коп. 3 % річних, 1609 (одну тисячу шістсот дев'ять) грн. 69 коп. втрат від інфляції грошових коштів та 1 594 (одну тисячу п'ятсот дев'яносто чотири) грн. 33 коп. судового збору. Видати наказ.

3. В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст., ст. 84, 85 ГПК України "14" липня 2017 р.

Суддя Н.Г.Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.