ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"19" липня 2017 р. Справа № 5004/165/12

Господарський суд Волинської області у складі судді Шума М.С., розглянувши заяву Державного комунального підприємства Луцьктепло про забезпечення скарги по справі

за позовом: прокурора міста Луцька в інтересах держави в особі Волинської філії дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

до відповідача: державного комунального підприємства "Луцьктепло"

про стягнення 22691686,67 грн.

Встановив: 17.07.2017р. Державне комунальне підприємство Луцьктепло звернулося до Господарського суду Волинської області з скаргою на постанову про арешт коштів боржника від 13.06.2017р. по ВП №40022768, в якій просить визнати дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 неправомірними і не законними та просить скасувати постанову про арешт коштів боржника від 13.06.2017р. в частині накладення арешту на кошти, що містяться на рахунках: №№70, 70, 70, 70, відкритих у Філії - Волинське обласне управління публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України та №№ 571, 1 у ПАТ АБ Укргазбанк.

18.07.2017р. від скаржника надійшла заява про забезпечення скарги, в якій просять прийняти заходи забезпечення та зупинити дію постанови про арешт коштів боржника від 13.06.2017 року по ВП №40022768 в частині арешту коштів на рахунках:

- №№ 70, 70, 70, 70, відкритих у Філії- Волинське обласне управління публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України;

- №№ 571 та 1 у ПАТ АБ Укргазбанк, до моменту розгляду скарги господарським судом Волинської області по суті.

Дана заява обґрунтована тим, що відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, у відповідності до постанови про арешт коштів боржника від 13.06.2017р. по ВП №40022768, може в будь-який момент провести списання коштів з рахунків боржника із спеціальним режимом використання. Посилаються на відповідні норми Закону України Про виконавче провадження, згідно яких забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти, що перебувають на поточних рахунках зі спеціальним режимом використання(ст.48, 52 Закону).

Відповідно до ст.66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї власної ініціативи має право вжити, передбачених ст.67 цього Кодексу, заходів до забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно ч.1 ст.67 ГПК України, позов забезпечується забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

У пункті 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» від 26.12.2011р. №16 судам розяснено, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Згідно п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003р. "Про практику розгляду судом скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", у разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, до заяв (скарг, подань) учасників виконавчого провадження мають застосовуватись положення ЦПК і ГПК. Оскільки спеціальної норми, яка б регулювала питання забезпечення скарги на дії ДВС у господарському процесуальному кодексі України немає, суд, застосовує ст.ст.66, 67 ГПК України, якими врегульовано вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст.20 ГК України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів.

Згідно ч.2 ст.48 Закону України Про виконавче провадження забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти, що перебувають на поточних рахунках зі спеціальним режимом використання, відкритих на виконання статей 19-1 та 26-1 Закону України Про теплопостачання.

Відповідно до ч.3 ст.52 Закону України Про виконавче провадження, не підлягають стягненню в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що знаходяться на поточних рахунках зі спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.

Згідно довідки ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» №5-102/02/597/2017 від 22.06.2017р., договору банківського рахунку із спеціальним режимом використання №252571/2603-04 від 09.04.2015р.(укладений між ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та ДКП «Луцьктепло») та договорів банківського рахунку №4070/5 від 31.07.2014р., №4070/6 від 24.09.2014р.(укладені між ПАТ «ОЩАДБАНК» та ДКП «Луцьктепло»), рахунки щодо яких заявник просить зупинити дію постанови ДВС про арешт коштів мають спеціальний режим використання.

Застосування заходів до забезпечення скарги не порушить прав та охоронюваних законом інтересів сторін у справі чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу, не призведе до втручання у звичайну діяльність учасників судового процесу, а лише запровадить тимчасові обмеження, існування яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду.

Згідно ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд, дослідивши зібрані у матеріалах скарги докази, що є підставами для подання даної заяви, погоджується з позицією скаржника щодо пов'язаності заявлених до вжиття заходів забезпечення скарги з предметом поданої скарги, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів скаржника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення скарги, дотримання збалансованості інтересів сторін(зупинення дії постанови ДВС лише в частині накладення арешту на рахунки із спецрежимом використання), врахувавши ймовірність утруднення виконання або взагалі невиконання рішення господарського суду, господарський суд вважає за доцільне заяву ДКП «Луцьктепло» про вжиття заходів до забезпечення скарги задоволити.

Керуючись ст.66, 67, 86 ГПК України, суд, -

ухвалив:

1. Заяву Державного комунального підприємства Луцьктепло про забезпечення скарги - задоволити.

2. Вжити заходів до забезпечення скарги шляхом зупинення дії постанови про арешт коштів боржника(Державного комунального підприємства Луцьктепло) від 13.06.2017р. по ВП №40022768 в частині арешту коштів на рахунках:

- №№ 70, 70, 70, 70, відкритих у Філії- Волинське обласне управління публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України;

- №№ 571 та 1 у ПАТ АБ Укргазбанк, до моменту розгляду скарги господарським судом Волинської області по суті.

3. Дана ухвала підлягає обов'язковому виконанню на всій території України з моменту її винесення, а саме з 19.07.2017р..

Суддя М. С. Шум