ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"03" липня 2017 р. Справа № 4/041-10

Суддя господарського суду Київської області Щоткін О.В., розглянувши скаргу публічного акціонерного товариства «Родовід банк» на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід банк», м. Київ

до: 1. Приватного сільськогосподарського підприємства «Фастівецьке», Фастівський р-н, с. Фастівець

2. Компанія «Ранокіо Лімітед» в особі ОСОБА_1

про стягнення 16040793,25 грн.

за участю представників учасників провадження:

позивач (скаржник, стягувач) не зявився;

відповідач 1 (боржник 1) не зявився;

відповідач 2 (боржник 2) не зявився;

ДВС не зявився.

встановив:

До господарського суду Київської області надійшла скарга публічного акціонерного товариства Родовід банк (позивач, скаржник) на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України при примусовому виконанні наказу господарського суду Київської області від 16.12.2011.

В обґрунтування поданої скарги, скаржник зазначив, що при примусовому виконанні рішення господарського суду Київської області у виконавчому провадження за номером 31314134 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 було порушено вимоги ст. 10, 18 Закону України «Про виконавче провадження», які полягають в не вчиненні усіх необхідних дій для примусового виконання рішення, що призвело до винесення оскаржуваної постанови від 20.03.2017 про повернення виконавчого документа.

Ухвалою господарського суду Київської області від 04.05.2017 скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 12.06.2017. Зазначеною ухвало також зобовязано відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надати суду матеріали виконавчого провадження № 31314134 та письмові пояснення на подану скаргу.

На виконання вимог суду, викладених в ухвалі від 04.05.2017, представник державної виконавчої служби подав до суду копію матеріалів виконавчого провадження, які залучено до справи.

Також представник державної виконавчої служби в судовому засіданні 12.06.2017 усно заперечив проти доводів, наведених у скарзі, з підстав необґрунтованості.

На підставі ухали суду від 12.06.2017 розгляд скарги було відкладено на 03.07.2017.

В судові засідання 12.06.2017 та 03.07.2017 представник скаржника не зявився, однак надіслав на адресу суду клопотання (вх. № 8938 від 03.05.2017) про розгляд скарги без участі представника заявника за наявними в ній матеріалами.

Представники боржників та державної виконавчої служби також не зявились в судове засідання та про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 1212 ГПК України, скарги на рішення, дії та бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник, прокурор та орган державної виконавчої служби, приватний виконавець. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши вказану скаргу та матеріали виконавчого провадження, суд зазначає, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Рішенням господарського суду Київської області від 09.08.2010, зміненим постановою Київського апеляційного господарського суду 10.11.2011, позовні вимоги ПАТ «Родовід Банк» задоволено повністю та стягнуто солідарно з Приватного сільськогосподарського підприємства Фастівецьке та Компанії Ранокіо Лімітед заборгованість за кредитом в розмірі 14 000 000,00 грн., 3 527 616 (три мільйони пятсот двадцять сім тисяч шістсот шістнадцять) грн. 40 коп. заборгованості за процентами, 1 562 254 (один мільйон пятсот шістдесят дві тисячі двісті пятдесят чотири) грн..66 коп. пені, в тому числі шляхом звернення стягнення на майно Компанії Ранокіо Лімітедпереданого в іпотеку АТ РОДОВІД БАНК: згідно з Договором Іпотеки №79.1/52-3.1-07 від 12 грудня 2007 року, який було посвідчено 20 грудня 2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстровано в реєстрі №2927, а саме: квартири загальною 272,40 кв.м., житловою площею 172,20 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

- згідно з Договором Іпотеки №79.1/52-3.2-07 від 22 січня 2008 року, який було посвідчено 22 січня 2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстровано в реєстрі №233, а саме: квартири загальною площею 264,70 кв.м., житловою площею 159,60 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2;

- згідно з Договором Іпотеки №79.1/52-3.3-07 від 22 січня 2008 року, який було посвідчено 22 січня 2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3В, та зареєстровано в реєстрі №235, шляхом продажу предмету іпотеки: квартири загальною площею 127,60 кв.м., житловою площею 87,70 кв.м., що знаходиться за адресою: м, Київ, АДРЕСА_3;

- згідно з Договором іпотеки №79.1/52-3.4-07 від 22 січня 2008 року, який було посвідчено 22 січня 2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстровано в реєстрі №237, шляхом продажу предмету іпотеки: квартири загальною площею 264,20 кв.м., житловою площею 173,20 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4;

- згідно з Договором Іпотеки №79.1/52-3.5-07 від 22 січня 2008 року, який було посвідчено 22 січня 2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстровано в реєстрі №239, шляхом продажу предмету іпотеки: квартири загальною площею 133,80 кв.м., житловою площею 81,70 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5;

- згідно з Договором Іпотеки №79.1/52-3.6-07 від 22 січня 2008 року, який було посвідчено 22 січня 2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстровано в реєстрі №241, шляхом продажу предмету іпотеки: квартири загальною площею 129,90 кв.м., житловою площею 80,90 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6. Реалізувати предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів.

Також стягнуто з Приватного сільськогосподарського підприємства Фастівецьке та з Компанії Ранокіо Лімітед на користь Публічного акціонерного товариства РОДОВІД БАНК державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На виконання постанови КАГС, 16.12.2011 видано відповідні накази.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. У п.9 ч. 2 ст. 129 Конституції України зазначено, що основними засадами судочинства є обов'язковість судового рішення.

Частиною 1 ст. 115 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

У відповідності до постанови про відкриття виконавчого провадження № 31314134 від 20.02.2012 (на підставі поданої заяви від 17.02.2012) відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказів від 16.12.2011 та надано боржникам 7-денний термін для добровільного виконання рішення.

У звязку з невиконанням постанови щодо добровільного виконання рішення, державним виконавцем розпочато процедуру його примусового виконання.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Вважаючи своє право порушеним, скаржник посилається на норми вищезазначених статтей та стверджує, що державний виконавець не здійснив всі необхідні дії щодо примусового виконання рішення, що призвело до винесення оскаржуваної постанови про повернення виконавчого документу стягувачу.

При цьому, як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, на підставі укладеного між Державною виконавчою службою України та ТОВ «Укрспецторг групп» Договору № 11-0632/13 про надання послуг по організації та проведенню прилюдних торгів/аукціону з реалізації арештованого нерухомого/рухомого майна від 08.02.2013, були проведені прилюдні торги, відповідно до яких були реалізовані: квартира загальною площею 264,70 кв.м., житловою площею 159,60 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; квартира загальною площею 264,20 кв.м., житловою площею 173,20 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4; квартира загальною площею 133,80 кв.м., житловою площею 81,70 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5; квартира загальною площею 129,90 кв.м., житловою площею 80,90 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6; квартира загальною 272,40 кв.м., житловою площею 172,20 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та стягнено кошти в сумі 6 297 350, 43 грн., які перераховані стягувачу.

Згідно даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира загальною площею 127,60 кв.м., житловою площею 87,70 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7, станом на 20.03.2017 (день винесення постанови про повернення виконавчого документа) зареєстрована за ТОВ «Калитва-Агро», а інше майно, на яке може бути звернуто стягнення, у боржника відсутнє, про що свідчать матеріали виконавчого провадження, зокрема, вчинені виконавцем дії щодо такого розшуку (запити, листи, інші відомості та Витяги).

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Враховуючи вищевикладені обставини, керуючись вищезазначеною нормою законодавства, державний виконавець 20.03.2017 виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Згідно ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч. 1 ст. 33 ГПК України).

В свою чергу, викладені в скарзі обставини є необґрунтованими, недоведеними та не підтвердженими матеріалами справи. Натомість, матеріали виконавчого провадження свідчать про вчинення всіх необхідних виконавчих дій для розшуку/виявлення та реалізації нерухомого майна, що обґрунтовано дає підстави вважати, що державним виконавцем дотримані всі вимоги, визначені ст.ст. 10, 18 ЗУ «Про виконавче провадження».

За таких обставин, вимога скаржника про визнання дій державного виконавця щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 20.03.2017 неправомірними та скасування постанови від 20.03.2017 є необґрунтованою, не підтвердженою матеріалами справами та доказами, у звязку з чим задоволенню не підлягає.

До того ж, сама постанова від 20.03.2017 містить посилання на те, що виконавчий документ може бути повторно предявлений для виконання в строк до 20.03.2020, що не порушує прав позивача, як стягувача у виконавчому провадженні, подати зазначені накази до виконання повторно, що також відповідає ч. 5 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Керуючись ст.ст. 33-36, 86, 1212 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити Публічному акціонерному товариству Родовід банк в задоволенні скарги.

Суддя О.В. Щоткін