ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення суду

20.07.2017 Справа № 904/4339/17

За заявою: Приватного акціонерного товариства "Криворіжаглобуд" (м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області)

про відстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2017

у справі:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Перспектива" (с. Вільне, Криворізького району, Дніпропетровської області)

до Приватного акціонерного товариства "Криворіжаглобуд" (м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області)

про стягнення заборгованості за договором субпідряду № 61 від 20.07.2016 у загальному розмірі 118 730 грн. 95 коп.,

Суддя Фещенко Ю.В.

Представники:

від заявника (відповідач): ОСОБА_1 - головний спеціаліст (довіреність № 1

від 18.01.2017)

від позивача: ОСОБА_2 - представник (довіреність від 17.03.2017)

СУТЬ СПОРУ:

У квітні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Перспектива" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Криворіжаглобуд" (далі -відповідач) заборгованість за договором субпідряду № 61 від 20.07.2016 у загальному розмірі 118 730 грн. 95 коп.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2017 позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Криворіжаглобуд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Перспектива" 114 358 грн. 34 коп. основного боргу, 731 грн. 89 коп. - пені, 1 143 грн. 58 коп. - інфляційних втрат, 601 грн. 56 коп. - 3% річних, 1 752 грн. 53 коп. частину витрат по сплаті судового збору; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На примусове виконання вказаного рішення 11.07.2017 судом виданий наказ.

Приватне акціонерне товариство "Криворіжаглобуд" 10.07.2017 звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із заявою про відстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2017 у справі № 904/4339/17 на строк 60 календарних днів, а саме: до 11.09.2017. Заява обґрунтована тим, що позивач не виконав свої обов'язки перед відповідачем та замовником будівництва в частині надання повного пакету виконавчої документації, що призвело до зриву термінів здачі об'єкта до експлуатації та замовнику будівництва, внаслідок чого замовник затримав оплату виконаних робіт по договору перед відповідачем на строк - "до передачі повного комплекту виконавчої документації та підписання акту прийому-передачі". Також, відповідач зазначає, що його підприємство відноситься до будівельної галузі України, виконує підрядні будівельні роботи та повністю залежить від термінів сплати виконаних робіт, розміру інвестицій та наявності замовлень. Відповідач вважає, що негайне та повне виконання рішення суду призведе до зупинки діяльності його підприємства, внаслідок арешту рахунків підприємства та майна, що може призвести до загрози банкрутства.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2017 заяву Приватного акціонерного товариства "Криворіжаглобуд" про відстрочку виконання рішення суду прийнято до розгляду та призначено її розгляд в засіданні на 20.07.2017.

Від відповідача надійшло клопотання (вх.суду 40688/17 від 20.07.2017), в якому він просив суд долучити до матеріалів справи додаткові докази, на підтвердження правомірності поданої ним заяви про відстрочку виконання рішення суду, зокрема, докази перебування його підприємства на теперішній час у скрутному матеріальному становищі, а також докази відсутності грошових коштів на банківських рахунках. У своєму клопотання відповідач також зазначив, що 10.07.2017 відповідач уклав договір з ПАТ "Південний ГЗК" за № 2017/91/УКС/980 на будівництво об'єкту "Реконструкція хвостового господарства та зворотного водопостачання для підтримання потужності комбінату. Будівництво вузла згущення". Загальна вартість робіт складає 211 000 000 грн. 00 коп., крім того ПДВ 42 200 000 грн. 00 коп., всього 253 200 000 грн. 00 коп. Укладений договір є значним правочином, узгодженим зборами акціонерів відповідача інформація про укладання договору розміщена в загальнодоступній інформаційній базі НКЦПФР, в Бюлетні "Відомості Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку" від 26.06.2017 № 118(2623). При цьому, вже в липні розпочнеться інженерна підготовка будівельного майданчика, в серпні планується виконання визначеного графіком обсягу робіт, а в вересні - оплата за виконанні роботи, що надасть можливість погасити борг перед позивачем. Більше того, на теперішній час відповідач вирішує питання щодо повернення боргу замовником - ПрАТ "Північний ГЗК" (на об'єкті якого і працював позивач), але від дати передачі комплекту виконавчої документації з врахуванням її виготовлення до оплати також збігає 60 днів. Після здачі замовнику будівництва виконавчої документації, відповідач буде мати достатньо коштів для повного виконання рішення суду. Відповідач також вказує, що Інгулецьким відділом державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, винесено постанову про примусове виконання наказу № 904/211/17 від 110.7.2017, що в подальшому призведе до блокування рахунків відповідача та накладення арешту на майно відповідача, що позбавить відповідача вести господарську діяльність, приведе до подальшої дестабілізації виробництва, зриву виконання будівельних робіт по укладеним договором, що ні в якій мірі не сприяє погашенню заборгованості перед позивачем.

У судове засідання 20.07.2017 з'явилися представники позивача та відповідача (заявника).

У судовому засіданні 20.07.2017 представником заявника (відповідача) було викладено зміст заяви про відстрочку виконання рішення у справі, наведено доводи в її обґрунтування. Крім того, представник відповідача наголошував на тому, що подана ним заява про відстрочку виконання рішення суду є такою, що направлена на фактичне та повне виконання рішення суду, його дії підтверджують, що він не ухиляється від виконання свого обов'язку перед позивачем, визнає наявність заборгованості, але просить суд під час вирішення питання про відстрочку врахувати його матеріальні інтереси та фінансовий стан. Представник відповідача у судовому засіданні посилався також на те, що вказані докази у їх сукупності підтверджують можливість виконання рішення суду з урахуванням його відстрочки, не ставлячи його підприємство у становище, в якому він не зможе виконувати свою функцію, внаслідок арешту його майна та зупинки роботи його підприємства в процесі примусового виконання рішення суду.

Представник позивача у судовому засіданні 20.07.2017 категорично заперечував проти задоволення заяви відповідача про відстрочку виконання рішення, посилаючись на те, що його підприємство також перебуває у скрутному матеріальному становищі, а надання судом саме відстрочки негативним чином вплине на його фінансовий стан; більше того, наявність інфляційних процесів в державі та нестабільність економіки не дозволяє допускати відстрочку виконання рішення, оскільки це може мати для позивача непрогнозовані наслідки у вигляді фактичної вартості отриманого боргу на час його погашення відповідачем та можливого його знецінення.

Клопотання про здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не заявлялось.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2017 позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Криворіжаглобуд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Перспектива" 114 358 грн. 34 коп. основного боргу, 731 грн. 89 коп. - пені, 1 143 грн. 58 коп. - інфляційних втрат, 601 грн. 56 коп. - 3% річних, 1 752 грн. 53 коп. частину витрат по сплаті судового збору; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На примусове виконання вказаного рішення 11.07.2017 судом виданий наказ.

Приватне акціонерне товариство "Криворіжаглобуд" 10.07.2017 звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із заявою про відстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2017 у справі № 904/4339/17 на строк 60 календарних днів, а саме: до 11.09.2017.

Позивач категорично заперечує проти задоволення вказаної заяви.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що заява відповідача про відстрочку виконання рішення суду від 26.06.2017 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно зі статтею 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

У Пленумі Верховного Суду України постановою від 26.12.2003 № 14 "Про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" наголошено що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до статті 351 Цивільного процесуального кодексу України і статті 121 Господарського процесуального кодексу України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Відповідно до правової позиції, викладеної у пункту 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо

У даному випадку, посилання відповідача на відсутність грошових коштів, не є винятковими обставинами в розумінні статті 121 Господарського процесуального кодексу України, за наявності яких можливе надання розстрочки виконання рішення.

Стаття 42 Господарського кодексу України визначає підприємництво як самостійну, ініціативну, систематичну, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

При цьому, здійснення підприємницької діяльності на власний ризик означає покладення на підприємця тягаря несприятливих наслідків такої діяльності.

Частина 2 статті 218 Господарського кодексу України передбачає, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

Відповідно до частини другої статті 617 Цивільного кодексу України, не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх зобов'язань контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Підставою для проведення розрахунків між сторонами є договір субпідряду № 61 від 20.07.2016, а відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Викладені в заяві обставини не є винятковими та такими, що роблять неможливим виконання рішення суду, оскільки відповідачем не надано належних та допустимих доказів неможливості виконання рішення суду, не враховані матеріальні інтереси позивача, його фінансовий стан, наявність інфляційних процесів у економіці держави, а також те, що прострочення відповідача на день винесення рішення складає майже півроку.

При цьому, належних та допустимих доказів на підтвердження фінансового стану на час вирішення спору із розгорнутим аналізом активів за всіма видами майна та наявності грошових коштів на усіх банківських рахунках відповідачем не надано.

Доказів на підтвердження того, що скрутне фінансове становище підприємства відповідача утворилося внаслідок об'єктивних підстав, а не внаслідок його власної підприємницької діяльності, яка здійснюється на його власний ризик, суду не надано.

Що ж до загального економічного та політичного стану країни, то його наслідки торкаються обох сторін у процесі їх підприємницької діяльності.

Також відповідачем не надані докази на підтвердження можливості виконати боргові зобов'язання на умовах розстрочки.

За таких обставин заперечення позивача проти розстрочки виконання судового рішення заслуговують на увагу і враховуються судом при прийнятті рішення з цього питання.

Суд погоджується з доводами позивача, що надання судом саме відстрочки негативним чином може вплинути на його фінансовий стан; більше того, наявність інфляційних процесів в економіці держави та її нестабільність не дозволяють допускати відстрочку виконання рішення, оскільки це може мати для позивача непрогнозовані наслідки у вигляді фактичної вартості отриманого боргу на час його погашення відповідачем та можливого його знецінення.

Крім того, слід наголосити, що відповідно до частини 1 статті 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікована Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97-ВР). Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов'язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Пункт 1 статті 6 §1 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося, на шкоду одній із сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 по справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина "судового розгляду".

У зв'язку з тим, що відстрочка та розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача, при їх наданні, суди в цілях вирішення питання про можливість їх надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суду, повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно з якою "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру..", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути оправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю, у зв'язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого виконання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі оправданої затримки виконання рішення суду залежить зокрема від складності виконавчого провадження, суми та характеру що визначено судом.

Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом'якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки та розстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер.

Із підстав, умов та меж надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки та розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

На підставі вищевикладеного, суд не приймає до уваги обставини, на які посилається відповідач в якості виняткових та таких, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, тому у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Криворіжаглобуд" про відстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2017 у справі № 904/4339/17 суд відмовляє за необґрунтованістю.

При цьому, суд роз'яснює відповідачу його право, відповідно до статті 121 Господарського процесуального кодексу України, на повторне звернення до суду із заявою про розстрочку або відстрочку виконання судового рішення на етапі виконавчого провадження, у випадку наявності відповідних обставин.

На підставі викладеного та керуючись статтями 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Криворіжаглобуд" про відстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2017 у справі № 904/4339/17 відмовити.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її оголошення господарським судом та може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня її оголошення до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_3