КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2017 р. Справа№ 910/2694/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Суліма В.В.

Майданевича А.Г.

при секретарі судового засідання - Вага В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПРЕСС-ТРАНС"

на рішення господарського суду міста Києва від 19.04.2017

у справі № 910/2694/17 (суддя Трофименко Т.Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПРЕСС-ТРАНС"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СП ІНТЕРГАЗ"

про стягнення збитків в розмірі 112 684,30 грн.

за участю представників:

від позивача: Пономаренко М.А.,

від відповідача: Мартинюк О.С.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "ЕКСПРЕСС-ТРАНС" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ "СП ІНТЕРГАЗ" про стягнення 112 684,30 грн.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ "ЕКСПРЕСС-ТРАНС" посилається на витрати, здійснені ним на ремонт та перевірку деталей транспортних засобів через неякісне дизельне паливо, поставлене ТОВ "СП ІНТЕРГАЗ" за договором № 132 від 10.07.2015 на постачання нафтопродуктів.

Рішенням господарського суду міста Києва від 19.04.2017 в задоволенні позову відмовлено з огляду на недоведеність позовних вимог.

Не погоджуючись з судовим рішенням, ТОВ "ЕКСПРЕСС-ТРАНС" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 19.04.2017 скасувати, прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги скаржник посилається на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.05.2017 апеляційну скаргу ТОВ "ЕКСПРЕСС-ТРАНС" на рішення господарського суду міста Києва від 19.04.2017 у справі № 910/2694/17 прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 19.06.2017.

У зв'язку із участю головуючого судді Хрипуна О.О. у підготовці голів та заступників голів апеляційних судів, розгляд апеляційної скарги ТОВ "ЕКСПРЕСС-ТРАНС" на рішення господарського суду міста Києва від 19.04.2017 у справі № 910/2694/17 ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2017 призначено на 05.07.2017.

В судовому засіданні представник скаржника вимоги та доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Відповідач у відзиві на позов, представник відповідача в судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги заперечили, пославшись на їх безпідставність та необґрунтованість.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом та свідчать матеріали справи, 10.07.2015 між ТОВ "СП ІНТЕРГАЗ" (постачальник) та ТОВ "ЕКСПРЕСС-ТРАНС" (покупець) був укладений договір № 132 постачання нафтопродуктів, на умовах якого постачальник зобов'язався у відповідності з замовленням передавати у власність покупця нафтопродукти (бензин А-92, бензин А-95, дизельне паливо), кількість, асортимент і ціна яких вказуються в накладних, а покупець зобов'язався приймати товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах даного договору.

Відповідно до п. 3.1 договору товар поставляється погодженими партіями, у відповідності з заявками покупця на постачання тої чи іншої партії товару. Заявка вважається оформленою покупцем належним чином, якщо в ній зазначено найменування, кількість, ціна товару та якщо вона надіслана постачальнику письмово (факсом або електронною поштою). У разі вивезення товару транспортними засобами покупця в заявці також зазначається графік подачі транспортних засобів в рамках строку поставки, передбаченому п. 3.6 договору. В разі вивезення товару транспортними засобами постачальника в заявці вказується пункт розвантаження транспортного засобу. Належним чином оформлена заявка є підставою для оформлення постачальником рахунку-фактури. Постачання товару підтверджується первинними документами (видатковою накладною), які підписані уповноваженими представниками сторін.

Пунктом 3.4 договору передбачено, що на основі наданої покупцем заявки, постачальник до кінця робочого дня, наступного за днем надання заявки, оформляє і направляє покупцю рахунок-фактуру. Рахунок-фактура дійсний до сплати протягом трьох банківських днів після його оформлення.

Загальна ціна цього договору визначається кількістю отриманого та оплаченого товару покупцем протягом всього строку дії договору. Вартість кожної окремої партії товару визначається постачальником в рахунках-фактурах і видаткових накладних. Розрахунки по даному договору між сторонами здійснюються у безготівковій формі, шляхом перерахування покупцем грошових коштів на рахунок постачальника. Оплата здійснюється згідно рахунку-фактури постачальника (п.п. 4.1, 4.4, 4.5).

Перехід права власності на товар відбувається в момент передачі. Моментом передачі товару вважається дата фактичного переходу товару, що підтверджується підписанням накладних на отримання товару покупцем (п. 3.7 договору).

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно із ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Правові наслідки передання товару неналежної якості визначені ст. 678 ЦК України, які за вибором покупця полягають або у пропорційному зменшенні ціни, або у безоплатному усуненні недоліків товару в розумний строк, або у відшкодуванні витрат на усунення недоліків товару.

Відповідно до п. 2.1 укладеного між сторонами правочину якість товару, що поставляється, повинна відповідати технічним умовам (ТУ) та державним стандартам (ДСТУ), діючим на території України, та підтверджуватись паспортом та/або сертифікатом якості виробника товару.

За статтею 664 ЦК України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар.

Правові наслідки невиконання продавцем обов'язку передати приналежності товару та документи, що стосуються товару визначені ст. 666 ЦК України.

У п. 5.4 договору сторони погодили, що покупець/продавець зобов'язаний прийняти/передати товар, виконавши зі свого боку всі дії, необхідні для забезпечення передачі та отримання товару.

Згідно із п. 5.1.1 договору товар вважається переданий постачальником і прийнятий покупцем по якості відповідно до технічних умов та інших нормативно-технічних актів (паспорт, сертифікат заводу-виробника).

Покупець має право пред'явити претензію відносно невідповідності фактично отриманої кількості та якості товару, що вказаний в товаросупровідних та накладних документах на товар, при наявності належних доказів, а також за умовою дотримання вимог, які встановлені цим договором. Покупець вправі пред'явити претензію до якості постачального товару в тому випадку, коли факт невідповідності якості товару підтверджений актом відбору проб і/або актом незалежної акредитованої лабораторії про невідповідність якості товару (п.п. 5.7, 5.6 договору).

У п. 6.1 договору сторони погодили, що сторона, винна в заподіянні збитків іншій стороні, зобов'язана відшкодувати такі збитки у повному обсязі.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що на виконання умов договору № 132 від 10.07.2015 ТОВ "ЕКСПРЕСС-ТРАНС" 23.06.2016 було отримано у ТОВ "СП ІНТЕРГАЗ" дизельне паливо у кількості 385 літрів, з яких 55 л палива було одразу заправлено у транспортний засіб, а решту розміщено у каністри для здійснення дозаправки техніки, яка знаходилась на території ремонтної зони підприємства. Позивачем наголошено, що поставлене відповідачем дизельне паливо не відповідає вимогам щодо якості, оскільки внаслідок заправки останнім транспортних засобів у останніх виникли поломки, за ремонт яких ТОВ "ЕКСПРЕСС-ТРАНС" було сплачено 112 684,30 грн. При цьому, обґрунтовуючи обставини поставки відповідачем неякісного пального, позивач посилався на паспорт якості № 4709, що був складений Випробувальним центром паливно-мастильних матеріалів, в якому вказано, що за вмістом сірки, температурою спалаху, вмістом води та температурою перегонки 95% об'єму зразок не відповідає вимогам ДСТУ 7688:2015 до палива дизельного ДП-Л-Євро-4. До того ж, заявником надано акт експертизи № 35 від 27.07.2016 деталей транспортного засобу, в якому вказано, що можливою причиною пошкоджень форсунок може бути низька якість палива з неприпустимими домішками. Вказані обставини, за твердженням позивача, свідчать про наявність підстав для стягнення з відповідача збитків в розмірі 112 684,30 грн.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 614 ЦК України).

Згідно зі ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

З огляду на положення ст. 22 ЦК України для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

При цьому, в силу ч. 2 ст. 614 ЦК України в цивільних правовідносинах діє презумпція вини правопорушника: відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Наявність інших елементів цивільно-правової відповідальності, як то порушення зобов'язання, наявність та розмір, спричинених цим порушенням збитків та причинний зв'язок між протиправною поведінкою відповідача та збитками згідно із вимогами ст. 4-2, 4-3, 22, 33 - 35 ГПК України має доводити позивач належними та допустимими доказами.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що ТОВ "ЕКСПРЕСС-ТРАНС", заявляючи про порушення ТОВ "СП ІНТЕРГАЗ" зобов'язання щодо якості поставленого 23.06.2016 дизельного палива, належних доказів такого порушення не надав.

Так, із наданого позивачем з паспорту якості № 4709, оформленого 04.07.2016 випробувальним центром паливно-мастильних матеріалів (ТОВ "ВЦ ПММ"), акредитованим НААУ відповідно до вимог ДСТУ, вбачається, що наданий на випробування 01.07.2016 ТОВ "ЕКСПРЕСС-ТРАНС" зразок палива дизельного (Зразок № 4709) за вмістом сірки, температурою спалаху, вмістом води та температурою перегонки 95% об'єму не відповідає вимогам ДСТУ 7688:2015 до палива дизельного ДП-Л-Євро4. Проте жодного доказу, який би беззаперечно свідчив про те, що переданий на випробування зразок № 4709 був відібраний з партії товару, поставленого 23.06.2016 відповідачем на виконання договору № 132 від 10.07.2015, позивач суду не надав.

В силу ст. 679 ЦК України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

Стаття 664 ЦК України визначає момент виконання обов'язку продавця передати товар. Так, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар.

Правові наслідки невиконання продавцем обов'язку передати приналежності товару та документи, що стосуються товару встановлені ст. 666 ЦК України та не стосуються суті даного спору.

Згідно із ст. 687 ЦК України перевірка додержання продавцем умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару та інших умов здійснюється у випадках та в порядку, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

Якщо нормативно-правовими актами з питань стандартизації встановлено вимоги щодо порядку перевірки кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару, порядок перевірки, визначений договором, має відповідати цим вимогам.

Відповідно до ст. 688 ЦК України покупець зобов'язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.

Доказів такого повідомлення позивач суду не надав. Претензія з вимогою відшкодувати збитки була направлена відповідачу лише у серпні 2016 року.

Колегія суддів також погоджується з висновком місцевого господарського суду про недоведеність причинного зв'язку між понесеними позивачем витратами на ремонт транспортних засобів та виконанням відповідачем договору № 132 від 10.07.2015, оскільки у суду відсутні підстави достеменно вважати, що пошкодження (поламки) транспортних засобів ТОВ "ЕКСПРЕСС-ТРАНС" виникли саме внаслідок заправки автомобілів дизельним паливом, поставленим відповідачем.

Так, позивачем не надано доказів того, що дизельним паливом, яке було поставлено відповідачем 23.06.2016, було заправлено транспортні засоби, ремонт яких було здійснено ТОВ "Ей Ді Дизель". Залучені до матеріалів справи рахунки станції технічного обслуговування - ТОВ "Ей Ді Дизель" не є належним доказом того, що ремонт здійснювався саме транспортних засобів, які могли бути заправлені дизельним паливом, яке за твердженнями заявника, поставлено відповідачем.

Посилання позивача на акти експертизи виробів (пошкоджених деталей транспортних засобів), складені ТОВ "Ей Ді Дизель", не доводять того, що пошкодження виникли саме внаслідок заправки автомобілів паливом, яке, за твердженнями позивача, поставлене відповідачем, оскільки доказів того, що таке паливо поставлялось та заправлялось до певного транспортного засобу матеріали справи не містять. Крім того, надані позивачем акти експертизи виробів, складені 27.07.2016 вказують лише на ймовірну (а не достеменну) причину їх механічного пошкодження.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог, відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування рішення місцевого суду не вбачається.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПРЕСС-ТРАНС" на рішення господарського суду міста Києва від 19.04.2017 у справі № 910/2694/17 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 19.04.2017 у справі № 910/2694/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді В.В. Сулім

А.Г. Майданевич