ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2017 р. Справа № 922/4794/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Ільїн О.В., суддя Сіверін В.І., суддя Слободін М.М.

за участю секретаря судового засідання Довбиш А.Ю.

за участю представників сторін:

позивач ОСОБА_1;

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. №1025Х/1-35) на рішення господарського суду Харківської області від 06 березня 2017 року по справі №922/4794/16

за позовом Публічного акціонерного товариства Харківський хлібокомбінат Слобожанський, м. Харків

до Спільного підприємства Радміртех у формі товариства з обмеженою відповідальністю, м. Харків

про стягнення 166630,89 грн, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 06 березня 2017 року по справі №922/4794/16 у позові відмовлено.

Позивач з рішенням суду не погодився, звернувся до апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій, посилаючись на незаконність, необґрунтованість рішення суду, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати, прийняти нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

У поясненнях Спільне підприємство Радміртех у формі товариства з обмеженою відповідальністю зазначило, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність ПАТ Харківський хлібокомбінат Слобожанський як факту вчинення відповідачем протиправної поведінки у вигляду поставки товару неналежної якості так і самого факту наявності збитків. У звязку з чим просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

У судовому засіданні 04.07.2017 року представник скаржника підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги в повному обсязі та наполягав на її задоволенні.

Представник відповідача проти позиції скаржника заперечував з підстав, викладених у поясненнях.

Розглянувши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та поясненнях доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення представників сторін, повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач згідно рахунку-фактури №СФ-002226 від 13.10.2014 та платіжного доручення №390 від 17.10.2014 придбав у відповідача комплекс вимірювальний КВР-1.01-G250-80-2,5-0,5 (прилад обліку газу), зав.№00801, дата виготовлення 28.10.2014, вартістю 55199,00грн.

Під час експлуатації даного приладу позивачем, інспекторами ПАТ "Харківміськгаз" за результатами проведення планової перевірки вузла обліку газу було складено ОСОБА_1 про порушення №157-13/16 від 13.07.2016.

Згідно зазначеного ОСОБА_1 перевірки позивача було зобов'язано у 10-ти денний строк надати на позачергову повірку лічильник газу КВР-1.01-G250-80-2,5-0,5 зав.№00801, оскільки під час проведення перевірки інспекторами ПАТ "Харківміськгаз" були виявлені сторонні шуми при його роботі.

На виконання припису, зазначеного у ОСОБА_1 про порушення, 19.07.2016 вказаний лічильник газу був демонтований ПАТ "Харківміськгаз" та направлений на позапланову повірку.

Відповідно до Протоколу №159П повірки лічильника газу від 19.07.2016, здійснену ПАТ "Харківміськгаз" встановлено погрішність при вимірюванні обсягу газу:

- при Qmin: - 3,467%, при допустимому ±2%;

- при Qmax: - 2,812%, при допустимому ±1%.

Як вказує позивач у позові, 20.07.2016 в присутності представників позивача, ДП Харківстандартметрологія та відповідача була здійснена позапланова повірка лічильника, під час якої встановлено:

1) Лічильник не пройшов повірку, оскільки погрішність при вимірюванні обсягу складає:

- при Qmin: - 2,678%, при допустимому ±2%;

- при Qmax: - 2,415%, при допустимому ±1%;

- у робочому діапазоні (+0,764) - (+1,45)%, при допустимому ±1%.

2) За іншими вимірювальними параметрами погрішності в допустимих межах.

3) Сторонніх втручань у лічильник не виявлено, усі заводські пломби та пломби державних повірників в наявності, не пошкоджені.

4) На момент демонтажу лічильника усі пломби, встановлені інспекторами ПАТ Харківміськгаз, були на місці, не пошкоджені.

За результатами позапланової повірки ДП "Харківстандартметрологія" у присутності представників позивача та відповідача складено Протокол повірки лічильника газу №363/16 від 20.07.2016 та Довідку про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №363/16-В від 20.07.2016.

21 липня 2016 року на підставі Довідки про непридатність засобу вимірювальної техніки №363/16-В від 20.07.2016 працівниками ПАТ "Харківміськгаз" було виконано розрахунок необлікованих об'ємів природного газу. Згідно даного рахунку загальна кількість спожитого газу визначено в обсязі 63241,86куб.м.

Як вказує позивач, ПАТ "Харківміськгаз" здійснив нарахування додаткового об'єму газу в розмірі 25079куб.м. за період з 01.07.2016 по 19.07.2016, у зв'язку з чим позивач повинен сплатити на рахунок:

- ПАТ Харківміськгаз суму в розмірі - 8134,62 грн. (транспортування газу);

- Управлінню магістральних трубопроводів "Харківтрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз" 13915,83грн. (транспортування газу);

- ТОВ "ВКФ "Теплобуд" за постачання 25079куб.м. складає - 144580,44грн.;

за нарахований об'єм газу, внаслідок використання технічно несправного лічильника з вини виробника.

Відповідні докази на підтвердження вказаних нарахувань в матеріалах справи відсутні. Також не надано позивачем і доказів фактичної оплати вищевказаних сум.

У матеріалах справи міститься лист позивача від 26.07.2016 №07/9-16 (повідомлення про виклик), адресований відповідачу, в якому позивач просив відповідача направити уповноважену особу для участі у засіданні комісії за спором між ПАТ "Харківський хлібокомбінат "Слобожанський" та ПАТ "Харківміськгаз" та спільного складання ОСОБА_1 про виявлені недоліки вимірювального комплексу КВР-1.01-G250-80-2,5-0,5 зав.№00801.

Однак, докази складення такого акту, а також результати засідання вказаної комісії, в матеріалах справи відсутні.

Позивач направив відповідачу претензію №08/5-16 від 17.08.2016, в якій вимагав протягом 30 днів з моменту отримання претензії замінити вимірювальний комплекс на новий та відшкодувати додаткові витрати, понесені позивачем за донарахований ПАТ "Харківміськгаз" об'єм газу в сумі 166630,89 грн.

У відповідь на претензію позивача відповідач направив йому лист №130 від 06.09.2016, у якому відповідач зазначив, що не вбачає підстав для задоволення претензії, оскільки матеріали претензії та додатки до неї не містять об'єктивних даних щодо причин дефекту вищевказаного комплексу або неправильної його роботи.

Позивач направив відповідачу лист №09/4-16 від 19.09.2016, в якому просив виконати гарантійний ремонт комплексу КВР-1.01-G250-80-2,5-0,5 зав.№00801.

Відповідачем 10 жовтня 2016 року складено технічний акт обстеження апаратури №139, відповідно до якого ним виконані наступні роботи: прогін різьблень, технічне обслуговування та держповірку комплексу.

Позивачем та відповідачем 04 листопада 2016 року підписано акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №ОУ-02296, відповідно до якого відповідачем були виконані такі роботи (надані такі послуги) по рахунку №СФ-0002103 від 10.10.2016:

- ремонт КВР-1.01-G250 ДУ 80 на суму 512,50грн.;

- технічне обслуговування та держповірка КВР-1.01-G250 ДУ 80 на суму 2337,50грн.

Позивач, вважаючи, що внаслідок поставки відповідачем неякісною приладу обліку газу йому були спричинені збитки у вигляді додаткових витрат на оплату нарахованого ПАТ "Харківміськгаз" додаткового об'єму газу в сумі 166630,89грн., звернувся до господарського суду з даним позовом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується.

Частиною 2 статті 679 ЦК України передбачено, що якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Згідно частини 3 статті 680 ЦК України, якщо на товар встановлено гарантійний строк, покупець має право пред'явити вимогу у зв'язку з недоліками товару, які були виявлені протягом цього строку.

Як випливає з частин 6-7 статті 269 ГК України, постачальник (виробник) зобов'язаний за свій рахунок усунути дефекти виробу, виявлені протягом гарантійного строку, або замінити товари, якщо не доведе, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу. У разі усунення дефектів у виробі, па який встановлено гарантійний строк експлуатації, цей строк продовжується на час, протягом якого він не використовувався через дефект, а при заміні виробу гарантійний строк обчислюється заново від дня заміни. У разі поставки товарів неналежної якості покупець (одержувач) має право стягнути з виготовлювача (постачальника) штраф у розмірі, передбаченому статтею 231 ГК Кодексу, якщо інший розмір не передбачено законом або договором.

Відповідно до частин 2, 3 статті 678 ЦК України, у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару. Якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред'явлені до продавця або виготовлювача товару.

Позивач, посилаючись на поставку відповідачем товару неналежної якості, не ставить питання про повернення сплаченої за нього грошової суми або заміни товару, однак просить відшкодувати завдані йому збитки, які згідно позовної заяви полягають у понесенні ним додаткових витрат за донарахований ПАТ "Харківміськгаз" природний газ у розмірі 166630,89грн.

У розясненні Вищого господарського суду України №02-5/215 від 01.04.1994р. "Про деякі питання практики вирішення спорів пов'язаних з відшкодуванням шкоди" зазначається, що вирішуючи спори про стягнення заподіяних збитків (відшкодування шкоди), господарський суд перш за все повинен з'ясувати правові підстави покладення на винну особу зазначеної майнової відповідальності, а саме наявність правила поведінки, встановленого законом або договором; наявність факту порушення такого правила поведінки винною особою; наявність збитків у потерпілої особи; наявність безпосереднього причинно-наслідкового звязку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони.

Тобто, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1)протиправної поведінки; 2) збитків; 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини та встановлення заходів, вжитих стороною для одержання такої вигоди.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає (постанова Верховного Суду України від 22.01.2013 у справі №3-72гс12).

Суд у рішенні дійшов обґрунтованого, на думку судової колегії висновку, що позивачем не доведено наявності усіх елементів складу цивільного правопорушення, з огляду на наступне.

Відповідно до розділу 4 технічного паспорту комплексу вимірювального КВР-1.01-G250-80-2,5-0,5, зав.№00801, гарантійний термін експлуатації складає 24 місяці від дати введення в експлуатацію (розділ 7), але не більше 30 місяців з дати виготовлення.

При цьому, розділ 7 технічного паспорту передбачає внесення відомостей про введення приладу в експлуатацію, зокрема, дату введення в експлуатацію, найменування організації, яка встановила комплекс, підпис і печатку відповідальної особи, що виконала роботу.

З наданої позивачем копії технічного паспорту вбачається, що розділ 7 взагалі не заповнено, що робить неможливим встановлення дати введення приладу в експлуатацію, найменування організації, яка встановила комплекс, та рівень кваліфікації її працівників.

У той же час, згідно розділу 9 технічного паспорту встановлення, монтаж і обслуговування комплексу проводяться тільки працівниками спеціалізованих організацій, які мають на це дозвіл. У протилежному випадку гарантійні зобов'язання підприємства-виробника не зберігаються.

При експлуатації комплексу необхідно виконувати вимоги техніки безпеки та пожежної безпеки, необхідні для безпечного ведення роботи на газопроводах у відповідності з нормативними документами, що діють у організаціях, які експлуатують комплекси.

До роботи з комплексом повинні допускатися особи, що мають кваліфікаційну групу з техніки безпеки не нижче 2 ступеню відповідності з "Правилами техники безопасности при эксплуатации електроустановок потребителей". Правила експлуатації комплексу наведені в настанові щодо експлуатування.

Технічним актом обстеження відмови апаратури №139 від 10.10.2016 підтверджується, що з метою ремонту комплексу вимірювального, були виконані роботи з прогону різьблень, технічне обслуговування та державна повірка.

При цьому, прогін різьблень кріплень комплексу вимірювального виконано у зв'язку з тим, що для технічного обстеження від підприємства позивача прилад надійшов із зірваними різьбленнями, що свідчило про неправильне, всупереч вимог паспорту та настанови з експлуатування, встановлення, монтаж та експлуатування приладу.

Крім того, під час технічного обслуговування було зроблено чистку приладу засобом промивки у зв'язку із забрудненням внутрішніх механізмів приладу, що також свідчило про неправильне, всупереч вимог паспорту та настанови з експлуатування, встановлення, монтаж та експлуатування приладу.

Після чистки приладу засобом промивки метрологічні характеристики було відновлено та вимірювальний комплекс пройшов державну повірку та в її результаті був визнаний придатним до використання.

У зв'язку з тим, що під час технічного обстеження вимірювального комплексу не було встановлено дефектів комплексу чи недоліків роботи комплексу, які відповідно до вимог чинного законодавства України, технічних вимог паспорту, технічних вимог настанови щодо експлуатування комплексів вимірювальних, є гарантійним випадком та породжують гарантійні обов'язки підприємства-виробника, гарантійний ремонт вимірювального комплексу відповідачем не проводився. Гарантійний талон на комплекс вимірювальний у зв'язку з проведеним ремонтом не заповнювався.

За результатами виконаних робіт, визначених технічному акті обстеження відмови апаратури від №139 від 10.10.2016, відповідачу в загальному порядку було виставлено рахунок-фактуру №СФ-0002103 від 10.10.2016 на загальну суму (з ПДВ) 3420,00 грн. за ремонт, технічне обслуговування та державну повірку приладу.

Отже, фактично несправність приладу мала місце саме через неправильне встановлення, монтаж та експлуатування приладу, що спростовує доводи позивача про здійснення відповідачем поставки товару неналежної якості.

Оскільки позивачем не надано доказів на спростовування вказаних обставин, висновок суду першої інстанції щодо недоведеності факту вчинення відповідачем протиправної поведінки у вигляді поставки товару неналежної якості є правомірним.

Крім того, статтею 224 ГК України встановлено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно статті 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Частиною 2 статті 22 ЦК України визначено, що збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Посилаючись на понесення додаткових витрат у розмірі 166630,89 грн., позивач на вимогу суду не надав жодного доказу фактичної сплати цих коштів (зокрема, відповідних платіжних доручень, банківських виписок тощо).

Відсутній в матеріалах справи і відповідний розрахунок вартості донарахованого ПАТ "Харківміськгаз" обсягу необлікованого газу саме в обсязі 25079 куб.м. на суму 166630,89 грн.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Колегія суддів зазначає, що, позивачем не доведено і самого факту наявності збитків, всупереч приписів ст. 33 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, недоведеність позивачем вищевказаних елементів цивільного правопорушення виключає застосування до відповідача цивільної відповідальності у вигляді стягнення 166630,89 грн. збитків, а тому в позові слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв'язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки колегії суддів, у звязку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржуване рішення господарського суду має бути залишене без змін.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 99, 101, п.1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 06 березня 2017 року по справі №922/4794/16 залишити без змін.

Повний текст постанови підписаний 07.07.2017 року.

Головуючий суддя Ільїн О.В.

Суддя Сіверін В.І.

Суддя Слободін М.М.