ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року Справа № 6/291
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:Нєсвєтової Н.М. (доповідач), Карабаня В.Я., Ковтонюк Л.В.
розглянувши касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Імека-Консалтинг"
на постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2016
у справі№ 6/291 Господарського суду міста Києва
за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "Імека-Консалтинг"
до1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Святошинінвестбуд" 2.Відкритого акціонерного товариства "Укроліяжирпром"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача -
товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма "Т.М.М."
провизнання права власності на об'єкти незавершеного будівництва
за участю представників сторін:

позивача: Петрик С.А.,

відповідача-1: не з'явився,

відповідача-2: не з'явився,

третьої особи: не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

29.04.2009 до Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Імека- Консалтинг" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Святошинінвестбуд", Відкритого акціонерного товариства "Укроліяжирпром", як третьої особи на стороні відповідача, про визнання права власності на будівельні матеріали в сумі 4998288,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він, на підставі договорів про відступлення права вимоги від 01.03.2009, набув право вимоги до відповідача - ТОВ "Святошинінвестбуд" на оплату робіт виконаних за підрядним договором №508/1 від 19.05.2005, укладеним між ТОВ "Укоінвестбуд" та ТОВ "Святошинінвестбуд", та за підрядним договором №7 від 01.08.2005, укладеним між ТОВ "Святошинінвестбуд" та ТОВ "Литий камінь".

22.06.2009 позивач подав до суду заяву про зміну предмету позову просить визнати за ним право власності на об'єкт незавершеного будівництва адміністративного центру за адресою: м.Київ, вул.Командора Уборевича,5, будівельною готовністю "нульовий цикл" (фундамент) вартістю 4998288,40 грн. та стягнути з відповідача ТОВ "Святошинінвестбуд" на його користь судові витрати.

Ухвалою від 22.06.2009 місцевий господарський суд залучив до участі у справі в якості іншого відповідача ТОВ "Укроліяжирпром".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.07.2009 позовні вимоги позивача задоволено повністю. За Товариством з обмеженою відповідальністю "Імека-Консалтинг" визнано право власності на об'єкт незавершеного будівництва адміністративного центру за адресою: м. Київ, вул.Командора Уборевича,5, будівельною готовністю "нульовий цикл" (фундамент) вартістю 4998288,40 грн.

21.04.2015 Відкрите акціонерне товариство "Укроліяжирпром" звернулося до суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 16.07.2009 у справі № 6/291, просило скасувати дане рішення суду та відмовити позивачу в позові.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.07.2015 апеляційну скаргу ВАТ "Укроліяжирпром" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.03.2009 у справі № 6/291 задоволено. Рішення Господарського суду міста Києва від 16.03.2009 у справі №6/291 скасовано. В позові відмовлено.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Імека-Консалтинг" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.07.2015.

Постановою Вищого господарського суду України від 06.10.2015 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Імека-Консалтинг" задоволено частково. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.07.2015 у справі № 6/291 та додаткову постанову цього ж суду від 07.07.2015 скасовано повністю. Апеляційне провадження щодо здійснення перегляду рішення Господарського суду міста Києва від 16.07.2009, припинено.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма "Т.М.М." звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 16.07.2009 у справі № 6/291, просить скасувати дане рішення суду та відмовити позивачу в позові. Одночасно просило відновити строк на апеляційне оскарження зазначеного рішення, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма "Т.М.М." до участі у справі залучено не було, хоча прийнятим рішенням порушено права Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Т.М.М.".

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 3 червня 2016 ТОВ "Фірма "Т.М.М." відновлено строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду м. Києва від 16 липня 2009, апеляційну скаргу прийнято до провадження.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15 червня 2016 ТОВ "Фірма "Т.М.М." залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15 червня 2016 рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Імека-Консалтинг" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2016.

Постановою Вищого господарського суду України від 18 жовтня 2016 постанову Київського апеляційного господарського суду від 15 червня 2016 скасовано. Апеляційне провадження щодо здійснення перегляду рішення Господарського суду м. Києва від 16 липня 2009 припинено.

ВАТ "Укроліяжирпром" звернулось із заявою про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 18 жовтня 2016, у якій просило скасувати зазначену постанову та залишити в силі постанову Київського апеляційного господарського суду від 15 червня 2016

Постановою Верховного Суду України від 25.05.2017 постанову Вищого господарського суду України від 18.10.2016 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду касаційної інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування попередніми судовими інстанціями норм матеріального права при ухваленні зазначених судових рішень, вважає, що касаційна скарга ТОВ "Імека-Консалтинг" не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх судових інстанцій, 23.12.1998 Київська міська державна адміністрація на підставі розпорядження від 04.03.1998 уклала з ВАТ "Укроліяжирпром" договір на право тимчасового довгострокового користування землею на умовах оренди № 75-5-00029, яким останньому передано в тимчасове дострокове користування строком на 49 років земельну ділянку загальною площею 4247м.кв. із земель громадської забудови, згідно з планом землекористування для будівництва, експлуатації та обслуговування адміністративно-офісного приміщення центру "Укроліяжирпром" на 180 робочих місць і бібліотеки на 20 тис томів на вул. Командарма Уборевича, 5 у Ленінградському районі.

24.05.1999 ВАТ"Укроліяжирпром" отримав дозвіл Управління державного архітектурно-будівельного контролю м.Києва на виконання будівельних робіт № 125-Лн відповідно до проектної документації, що узгоджена та зареєстрована Головним Управлінням архітектури та містобудування за № 508 від 28.12.1996 строком дії до 31.07.2001 з послідуючим продовженням на 2002-2006.

Рішенням Київської міської ради Х сесії ІУскликання від 21.04.2005 №292/2867 "Про передачу земельної ділянки відкритому акціонерному товариству "Укроліяжирпром" для організації будівельних робіт на вул.Командарма Уборевича, 5 у Святошинському районі м.Києва" ВАТ "Укроліяжирпром" передано у короткострокову оренду на 3 роки земельну ділянку площею 0,16 га для організації будівельних робіт на вул.. Командарма Уборевича, 5 у Святошинському районі м. Києва за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування, у тому числі площею 0,06 га в межах червоних ліній.

Рішенням Київської міської ради ІУ сесії У скликання від 24.05.2007 №693/1354 "Про внесення змін до договору на право тимчасового довгострокового користування землею на умовах оренди від 23.12.1998 №75-5-00029 укладеного між Київською міською державною адміністрацією та ВАТ "Укроліяжирпром" на клопотання ВАТ внесено зміни до зазначеного договору замінивши у п.п.1.2 слова та цифри "на 180 робочих місць і бібліотеки на 20 тис томів на вул.. Командарма Уборевича, 5 у Ленінградському районі" на "і бібліотеки на вул.. Командарма Уборевича, 5 у Святошинському районі".

17.05.2005 ВАТ "Укроліяжирпром" укладено договір підряду б/н з ТОВ "Святошинінвестбуд" згідно якого останній зобов'язався своїми або залученими силами та засобами здійснити підготовчі (тимчасові) та будівельні роботи з будівництва адміністративного-офісного центру за адресою м.Київ, вул.Командарма Уборевича, 5 та здати його замовнику повністю та поетапно відповідно до підписаних Актів виконаних робіт (п.1.1. договору) в строк до березня 2007 року (п.1.6 договору). Вартість робіт за договором - 1187873,40грн. (п.2.1 договору, а.с.114).

01.08.2005 між ВАТ "Укроліяжирпром" та ТОВ "Святошинінвестбуд" укладено договір будівельного підряду №01/08/05 на проведення будівельних робіт з будівництва адміністративного-офісного центру за адресою м.Київ, вул.Командарма Уборевича, 5 вартістю 3810415,00 грн.

У п.п. 1.8, 1.9, 1.10 цих договорів підряду встановлено, що власником об'єкта/будівельних матеріалів/об'єкта незавершеного будівництва до його здачі замовнику є підрядник. З моменту приймання-передачі виконаних робіт право власності на передані роботи (використані будівельні матеріали) переходить до замовника, що підтверджується актом виконаних робіт. Сторони домовилися, що зважаючи на особливості будівництва, розрахунки за договором можуть бути затриманими, проте це не впливатиме на перехід права власності на результати робіт/частину робіт із моменту прийняття замовником. Право власності на будівельні матеріали переходить до замовника в момент приймання результатів робіт/частини робіт. Сторони домовилися, що беручи до уваги особливості будівництва та зміну первинного вигляду наданих підрядником матеріалів, підрядник має право вимагати лише оплати їх вартості, проте не претендуватиме на будь-яке право власності замовника на об'єкт будівництва.

На виконання умов цих договорів між ВАТ "Укроліяжирпром" і ТОВ "Святошинінвестбуд" підписано низку актів приймання виконаних підрядних робіт (форми КБ-2в) за червень-грудень 2005 на загальну суму 11 042 688,20 грн.

На виконання робіт з будівництва адміністративного-офісного центру за адресою м. Київ, вул. Командарма Уборевича, 5, за зазначеними підрядними договорами ТОВ "Святошинінвестбуд" укладено договір від 19 травня 2005 № 508/1 з ТОВ "Укоінвестбуд" і договір будівельного підряду від 1 серпня 2005 № 07 з ТОВ "Литий камінь".

У матеріалах справи договір від 19 травня 2005 № 508/1 відсутній.

У договорі підряду від 1 серпня 2005 № 07 ТОВ "Святошинінвестбуд" визначено як замовник, а ТОВ "Литий камінь" - як генпідрядник. Зазначено, що оплата виконаних робіт здійснюється на підставі актів приймання виконаних робіт, підписаних уповноваженими представниками сторін договору.

Роботи за договором від 1 серпня 2005 № 07 від ТОВ "Литий камінь" прийнято ТОВ "Святошинінвестбуд" за актами приймання виконаних робіт за серпень-вересень 2005 на загальну суму 2 305 545,20 грн.

Роботи за договором від 19 травня 2005 № 508/1 від ТОВ "Укоінвестбуд" прийнято ТОВ "Святошинінвестбуд" за актами виконаних підрядних робіт за червень-липень 2005 на загальну суму 1 127 028,20 грн.

1 березня 2009 між ТОВ "Литий камінь" (первісний кредитор) і ТОВ "Імека-Консалтинг" (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги, за яким ТОВ "Литий камінь" відступило новому кредиторові відповідно до вимог ст.ст. 512- 519 ЦК всі права, що належать первісному кредиторові за договором від 1 серпня 2005 року № 7 шляхом отримання новим кредитором від боржника - ТОВ "Святошинінвестбуд" оплати робіт за цим договором у сумі 3 663 626,40 грн (п.п. 1.1, 2.1 договору).

1 березня 2009 між ТОВ "Укоінвестбуд" (первісний кредитор) і ТОВ "Імека-Консалтинг" (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги, за яким ТОВ"Укоінвестбуд" відступило новому кредиторові відповідно до вимог ст.ст. 512- 519 ЦК всі права, що належать первісному кредиторові за договором від 1 серпня 2005 № 7 (укладеним між ТОВ "Святошинінвестбуд" і ТОВ "Литий камінь") шляхом отримання від боржника - ТОВ "Святошинінвестбуд" оплати робіт за цим договором у сумі 1 334 661,60 грн (п.п. 1.1, 2.1 договору). Тобто первісний кредитор відступив право вимоги за договором від 1 серпня 2005 № 7, стороною якого не був.

18 березня 2008 між ТОВ "Фірма "Т.М.М." (гепідрядник-інвестор) і ВАТ "Укроліяжирпром" (замовник-інвестор) укладено інвестиційно-підрядний договір № ІП 18-03-08 на виконання робіт з будівництва офісного комплексу по вул. Командарма Уборевича, 5, у Святошинському районі м. Києва.

Відповідно до п. 2.1 цього договору сторони домовилися здійснити будівництво офісного комплексу по вул. Командарма Уборевича, 5, у Святошинському районі м. Києва на земельній ділянці площею 0,4247 га, кадастровий номер 7519113, і ввести його в експлуатацію.

Пунктом 4.1 зазначеного договору визначено, що замовник-інвестор (ВАТ "Укроліяжирпром") здійснює інвестицію шляхом надання права користування земельною ділянкою, зазначеною в п. 2.1 договору, під забудову, та розробленням проектно-кошторисної документації об'єкта стадії "П", а також виконаними будівельними роботами по нульовому циклу.

Відповідно до п. 4.2 цього договору генпідрядник-інвестор (ТОВ "Фірма "Т.М.М.") здійснює інвестицію в розмірі, який за умов виконання п. 4.1 повністю забезпечує будівництво об'єкта та введення його в експлуатацію, у вигляді грошових коштів, будівельних матеріалів, робіт, обладнання тощо.

Згідно з п. 8.2 зазначеного договору погашення інвестиції генпідряднику-інвестору (ТОВ "Фірма "Т.М.М.") здійснюється після введення об'єкта (його частини) в експлуатацію шляхом передачі йому 82 % від загальної площі нежилих приміщень об'єкта та 82 % від загальної площі машиномісць.

Із наявних у матеріалах справи платіжних доручень вбачається, що ТОВ "Фірма "Т.М.М." здійснило інвестицію у вигляді грошових коштів.

Звертаючись з даним позовом до суду позивач вважав, що він, на підставі договорів про відступлення права вимоги від 01.03.2009, набув право вимоги до відповідача - ТОВ "Святошинінвестбуд" на оплату робіт виконаних за підрядним договором №508/1 від 19.05.2005, укладеним між ТОВ "Укоінвестбуд" та ТОВ "Святошинінвестбуд", та за підрядним договором №7 від 01.08.2005, укладеним між ТОВ "Святошинінвестбуд" та ТОВ "Литий камінь" на загальну суму 4 998 288,40 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що ТОВ "Святошинінвестбуд" не виконало своїх зобов'язань зі сплати коштів за виконані підрядні роботи за договорами генерального підряду, укладеними між ним і ТОВ "Укоінвестбуд" і ТОВ "Литий камінь". Внаслідок укладення ТОВ "Укоінвестбуд" і ТОВ "Литий камінь" договорів відступлення права вимоги на користь ТОВ "Імека-Консалтинг" за цими договорами підряду відбулася заміна кредитора у зобов'язанні, яким є позивач. На підставі ст. 331 ЦК суд дійшов висновку, що об'єкт незавершеного будівництва цілком складається із матеріалів позивача, який є їх власником, і відокремити матеріали від об'єкта без втрати їх вартості та властивостей неможливо, а тому позивач є власником речі (об'єкта незавершеного будівництва), виготовленої з його матеріалів.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що згідно з умовами інвестиційного-підрядного договору від 18 березня 2008 № ІП 18-03-08 ТОВ "Фірма "Т.М.М." набула майнових прав на отримання в майбутньому частини площ будівлі, яка буде побудована на вул. Командарма Уборевича, 5, у Святошинському районі м. Києва; таким чином, рішення суду першої інстанції у цій справі, згідно з яким за позивачем визнано право власності на об'єкт незавершеного будівництва адміністративно-офісного центру за адресою: м. Київ, вул. Командарма Уборевича, 5, безпосередньо впливає на права та інтереси ТОВ "Фірма "Т.М.М"; договір про відступлення права вимоги, укладений між ТОВ "Укоінвестбуд" і ТОВ "Імека-Консалтинг" не має юридичної сили, оскільки первісний кредитор відступив право вимоги за договором від 1 серпня 2005 року № 07 (укладеним між ТОВ "Литий камінь" і ТОВ "Святошинінвестбуд"), стороною якого не був, тобто відступив право, яке йому не належало; визнання права власності на новостворене майно відбувається після введення його в експлуатацію і набуття статусу нерухомого майна як об'єкта цивільного права. За наявності заборгованості з оплати вартості робіт за договором від 1 серпня 2005 року № 07, укладеним між ТОВ "Литий камінь" і ТОВ "Святошинінвестбуд", позивач має право вимагати від ТОВ "Святошинінвестбуд" лише визнання права власності на будівельні матеріали. Визнання права власності на об'єкт незавершеного будівництва чинним законодавством не передбачено.

Колегія суддів погоджується з таким висновком апеляційного суду з огляду на таке.

Частиною 2 статті 331 ЦК України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва.

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Аналіз положень статті 331 ЦК України у системному зв'язку з нормами статей 177-179, 182 ЦК України, частини третьої статті 3 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" дає підстави для висновку про те, що право власності на новостворене нерухоме майно, як об'єкт цивільних прав, виникає з моменту його державної реєстрації.

Статтею 1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Стаття 18 Закону України від 16 листопада 1992 року № 2780-ХІІ "Про основи містобудування" передбачає, що реалізація містобудівної документації полягає у впровадженні рішень відповідних органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування при плануванні відповідних територій, комплексній забудові та реконструкції населених пунктів, проектуванні та будівництві об'єктів житлово-цивільного і виробничого призначення, систем транспортного та інженерного забезпечення, впорядкуванні і благоустрої територій.

Закінчені будівництвом об'єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Експлуатація не прийнятих у встановленому законодавством порядку об'єктів забороняється.

Відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2004 року №1243, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності до експлуатації об'єктів нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будівель і споруд як житлово-громадського, так і виробничого призначення, інженерних мереж та споруд, транспортних магістралей, окремих черг пускових комплексів (далі - закінчені будівництвом об'єкти), їх інженерно-технічного оснащення відповідно до затвердженої в установленому порядку проектної документації, нормативних вимог, вихідних даних на проектування. Державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті об'єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку.

Проте в матеріалах справи відсутні, а позивачем не надані докази введення об'єкта в експлуатацію у встановленому порядку і набуття цим майном статусу об'єкта нерухомого майна як об'єкта цивільного права.

Таким чином за представленими в матеріалах справи договорами відступлення права вимоги від 01.03.2009 позивач мав право вимоги від відповідача-1 лише заборгованості по оплаті вартості робіт за договором № 7 від 01.08.2005 або, згідно умов зазначеного договору, на визнання за ним права власності на будівельні матеріали, які були використані підрядником для виконання робіт за даним договором.

Колегія суддів погоджується з висновком апеляційного господарського суду та вважає, що визнання ж права власності на об'єкт незавершеного будівництва, не прийнятого в експлуатацію, в судовому порядку нормами ЦК України та іншими нормативними актами не передбачено, тому місцевий господарський суд неправильно застосував норму статті 331 ЦК України та безпідставно ухвалив рішення про визнання за позивачем права власності на об'єкт незавершеного будівництва адміністративного центру за адресою:м. Київ, вул. Командора Уборевича,5, будівельною готовністю "нульовий цикл" (фундамент).

Отже, колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції правомірно скасував рішення місцевого господарського суду від 16.07.2009 та прийняв нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Оскільки доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного господарського суду та не впливають на них, підстави для її задоволення і скасування постанови Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2016, прийнятої з правильним застосуванням норм матеріального права та дотриманням норм процесуального законодавства, відсутні.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Імека-Консалтинг" залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2016 у справі № 6/291 - без змін.

Головуючий Н. Нєсвєтова

Судді В. Карабань

Л. Ковтонюк