РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2017Справа №910/9986/17
За позовом ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта»

про стягнення 8848 грн.

Суддя Спичак О.М.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Жила М.І. - по дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про стягнення 8848 грн., з яких заборгованість зі сплати дивідендів 5662 грн., 3% річних в сумі 348 грн. та інфляційні втрати в сумі 2838 грн.

Ухвалою від 21.06.2017р. порушено провадження по справі №910/9986/17 та призначено її розгляд на 07.07.2017р.

03.07.2017р. від позивача надійшли пояснення на виконання вимог ухвали суду, в яких вказаним учасником судового процесу заявлено клопотання про розгляд справи без участі позивача.

Представником відповідача 06.07.2017р. через відділ діловодства суду було подано відзив на позов.

У судовому засіданні 07.07.2017р. представником відповідача було надано усні пояснення по суті справи, відповідно до змісту яких останній проти задоволення позовних вимог надав заперечення.

Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, за висновками суду, справа може бути розглянута по суті за наявними у ній документами в судовому засіданні 07.07.2017р.

В судовому засіданні 07.07.2017р. на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

22.11.2002р. ОСОБА_3 був виданий сертифікат акцій серії НОМЕР_2 про право власності на 63 прості іменні акції Відкритого акціонерного товариства «УКРНАФТА», номінальною вартістю 0,25 грн.

Зі змісту п.1.3 статуту Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА», в редакції затвердженій рішенням загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства «УКРНАФТА» (протокол №21 від 22.03.2011р.), Відкритим акціонерним товариством «УКРНАФТА» було змінено тип та назву на Публічне акціонерне товариство «УКРНАФТА».

Як свідчать представлені до матеріалів справи документи, 10.10.2014р. було проведено позачергові загальні збори акціонерів Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА», результати яких оформлено протоколом №22 від 10.10.2014р.

Згідно змісту вказаного протоколу до порядку денного вказаних загальних зборів було включено, в тому числі, питання щодо розподілу прибутку товариства за 2011-2013 роки, затвердження порядку та строків виплати дивідендів.

Вищим органом управління відповідача прийнято рішення: затвердити наступний порядок розподілу прибутку товариства за 2011 рік у сумі 2 181 892 000 грн.: 2 181 612 957,30 грн., що складає 99,99% чистого прибутку, направити на виплату дивідендів акціонерам. Розмір дивідендів, що припадає на одну акцію, становить 40,23 грн.; решту чистого прибутку направити на розвиток товариства. Встановлено дату складення переліку осіб, що мають право на отримання дивідендів, 20.10.2014р. Прийнято рішення про виплату дивідендів здійснити у строк з 20.10.2014р. по 10.04.2015р.; затвердити наступний порядок розподілу прибутку товариства за 2012 рік у сумі 1 428 110 724 грн.: 1 427 836 668,30 грн., що складає 99,98% чистого прибутку, направити на виплату дивідендів акціонерам. Розмір дивідендів, що припадає на одну акцію, становить 26,33 грн.; решту чистого прибутку направити на розвиток товариства. Встановлено дату складення переліку осіб, що мають право на отримання дивідендів, 20.10.2014р. Вирішено виплату дивідендів здійснити у строк з 20.10.2014р. по 10.04.2015р.; затверджено наступний порядок розподілу прибутку товариства за 2013 рік у сумі 189 886 355,00 грн.: 189 799 785,00 грн., що складає 99,95% чистого прибутку, направити на виплату дивідендів акціонерам. Розмір дивідендів, що припадає на одну акцію, становить 3,50 грн.; решту чистого прибутку вирішено направити на розвиток товариства. Встановлено дату складення переліку осіб, що мають право на отримання дивідендів, 20.10.2014р. Виплату дивідендів вирішено здійснити у строк з 20.10.2014р. по 10.04.2015р.

22.07.2015р. проведені загальні збори акціонерів Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА», результати яких оформлені протоколом №23 від 22.07.2015р. З дев'ятого питання порядку денного «Розподіл прибутку товариства (порядок покриття збитків) за підсумками 2014 року. Затвердження розміру, порядку та строків виплати дивідендів» було вирішено направити на виплату дивідендів акціонерам 100% або максимально наближений до 100%, але не менший 99,9%, розмір чистого прибутку товариства за 2014 рік за даними річної фінансової звітності, підтвердженої аудиторським висновком. Розмір дивідендів, що припадає на одну акцію, встановити у сумі 23,32 грн.; решту чистого прибутку направити на розвиток товариства. Встановити дату складання переліку осіб, що мають право на отримання дивідендів, 03.08.2015р. Виплату дивідендів здійснити у строк з 03.08.2015р. по 03.10.2015р.

Листом б/н від 17.03.2017р. ОСОБА_1 звернувся до відповідача з вимогою виплатити заборгованість з дивідендів за 2011р.- 2016р. з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат, а також надати для ознайомлення копії документів.

Проте, за твердженнями позивача, які з боку відповідача не заперечувались, Публічним акціонерним товариством «УКРНАФТА», всупереч рішень загальних зборів акціонерів від 10.10.2014р. та від 22.07.2015р., дивіденди за 2011-2014 роки позивачу, як акціонеру Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА», виплачені не були, що і стало підставою для звернення до суду з розглядуваним позовом.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості з виплати дивідендів, відповідачем наголошено на тому, що акціонером не було реалізовано право на отримання дивідендів за спірний період шляхом відповідного звернення та не доведено до відома Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» суми, яка підлягає виплаті. Одночасно, вказаним учасником судового процесу наголошено на безпідставності неврахування заявником при визначенні розміру позовних вимог сум податку на прибуток та військового збору, які підлягають утриманню податковим агентом при виплаті дивідендів.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.2 Закону України «Про акціонерні товариств» корпоративні права - це сукупність майнових і немайнових прав акціонера - власника акцій товариства, які випливають з права власності на акції, що включають право на участь в управлінні акціонерним товариством, отримання дивідендів та активів акціонерного товариства у разі його ліквідації відповідно до закону, а також інші права та правомочності, передбачені законом чи статутними документами.

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» встановлено, що акцією є іменний цінний папір, який посвідчує майнові права його власника (акціонера), що стосуються акціонерного товариства, зокрема, включаючи право на отримання частини прибутку акціонерного товариства у вигляді дивідендів.

Згідно зі ст.25 Закону України «Про акціонерні товариства» кожною простою акцією акціонерного товариства її власнику - акціонеру надається однакова сукупність прав, включаючи права на: участь в управлінні акціонерним товариством; отримання дивідендів; отримання у разі ліквідації товариства частини його майна або вартості частини майна товариства; отримання інформації про господарську діяльність акціонерного товариства. Одна проста акція товариства надає акціонеру один голос для вирішення кожного питання на загальних зборах, крім випадків проведення кумулятивного голосування. Акціонери-власники простих акцій товариства можуть мати й інші права, передбачені актами законодавства та статутом акціонерного товариства.

З огляду на викладені положення законодавства вбачається, що правовою підставою набуття майнових прав акціонера акціонерного товариства (у тому числі, права на отримання дивідендів) є набуття права на акції товариства.

Відповідно до частини 4 статті 30 Закону України «Про акціонерні товариства» для кожної виплати дивідендів наглядова рада акціонерного товариства встановлює дату складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів, порядок та строк їх виплати. Дата складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів за простими акціями, не може передувати даті прийняття рішення загальними зборами про виплату дивідендів. Перелік осіб, які мають право на отримання дивідендів за привілейованими акціями, має бути складений протягом одного місяця після закінчення звітного року.

Згідно з п.3.3 Постанови №4 від 25.02.2016р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» право на виплату дивідендів виникає у акціонера тільки у разі перебування його у переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів.

Частиною 4 статті 5 Закону України «Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні», яка була чинна на момент видачі позивачу сертифіката акцій серії НОМЕР_2 про право власності на 63 прості іменні акції Відкритого акціонерного товариства «УКРНАФТА», було передбачено, що підтвердженням права власності на цінні папери є сертифікат, а в разі знерухомлення цінних паперів чи їх емісії в бездокументарній формі - виписка з рахунку у цінних паперах, яку зберігач зобов'язаний надавати власнику цінних паперів.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про депозитарну систему України» підтвердженням прав на цінні папери та прав за цінними паперами, що існують в бездокументарній формі, а також обмежень прав на цінні папери у певний момент часу є обліковий запис на рахунку в цінних паперах депонента в депозитарній установі.

Однак, згідно з ч.2 ст.20 Закону України «Про акціонерні товариства» акції товариств існують виключно в бездокументарній формі.

Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про акціонерні товариства» встановлено обов'язок акціонерних товариств, створених до набрання чинності цим Законом, привести свою діяльність у відповідність і з цим Законом. Так, у пункті 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про акціонерні товариства» зазначено, що приведенням діяльності акціонерних товариств у відповідність із вимогами цього Закону в частині забезпечення існування акцій виключно у бездокументарній формі є здійснення таких дій: наглядова рада акціонерного товариства в порядку, встановленому Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку, зобов'язана прийняти рішення про переведення випуску цінних паперів з документарної форми у бездокументарну та забезпечити вчинення передбачених законом дій, зокрема, укласти в порядку, встановленому Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку, договір про обслуговування емісії цінних паперів з обраним наглядовою радою депозитарієм, який буде обслуговувати випуск акцій, що дематеріалізується, з наступним відкриттям рахунку в цінних паперах емітента в цьому депозитарії та укласти договір про відкриття рахунків у цінних паперах власникам з обраним наглядовою радою зберігачем; забезпечити передачу реєстру власників іменних цінних паперів та переведення обліку прав власності на акції у бездокументарній формі до зберігача. Зберігач цінних паперів зобов'язаний відкрити рахунки в цінних паперах акціонерам та зарахувати на них акції на підставі договору з емітентом та переданого йому (зберігачу) реєстру власників іменних цінних паперів протягом двох місяців з дати передачі реєстру.

У відзиві на позов відповідачем повідомлено, що станом на 20.10.2014р. та 03.08.2015р. (дати складання переліків осіб, які мають право на отримання дивідендів, згідно рішень від 10.10.2014р. та від 22.07.2015р. загальних зборів Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА»), позивач був власником 63 простих іменних акцій Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА». Вказані обставини також були підтверджені представником відповідача у судовому засіданні 07.07.2017р.

Таким чином, враховуючи викладені вище норми Закону України «Про акціонерні товариства», з огляду на наявні матеріали справи, зокрема, сертифікат акцій серії НОМЕР_2 від 22.11.2002р. та виписку з реєстру власників іменних цінних паперів про стан особового рахунку, приймаючи до уваги пояснення представника відповідача та зміст відзиву на позов, господарський суд дійшов висновку про те, що станом на 20.10.2014р. та 03.08.2015р. ОСОБА_1, був власником 63 простих іменних акцій Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА».

За приписами ч.1 ст.30 Закону України «Про акціонерні товариства» дивідендом є частина чистого прибутку акціонерного товариства, що виплачується акціонеру з розрахунку на одну належну йому акцію певного типу та/або класу. За акціями одного типу та класу нараховується однаковий розмір дивідендів. Товариство виплачує дивіденди виключно грошовими коштами. Дивіденди виплачуються на акції, звіт про результати розміщення яких зареєстровано у встановленому законодавством порядку.

Виплата дивідендів за простими акціями здійснюється з чистого прибутку звітного року та/або нерозподіленого прибутку на підставі рішення загальних зборів акціонерного товариства у строк, що не перевищує шість місяців з дня прийняття загальними зборами рішення про виплату дивідендів. Рішення про виплату дивідендів та їх розмір за простими акціями приймається загальними зборами акціонерного товариства. Для кожної виплати дивідендів наглядова рада акціонерного товариства встановлює дату складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів, порядок та строк їх виплати. (ч.ч.2-4 ст.30 Закону України «Про акціонерні товариства»).

Згідно з ч.1 ст.32 Закону України «Про акціонерні товариства» загальні збори є вищим органом акціонерного товариства.

Загальні збори можуть вирішувати будь-які питання діяльності акціонерного товариства (ч.1 ст.33 Закону України «Про акціонерні товариства»).

Пунктами 12, 15, 27 частини 2 статті 33 зазначеного Закону України встановлено, що до виключної компетенції загальних зборів належить, зокрема, розподіл прибутку і збитків товариства з урахуванням вимог, передбачених законом; затвердження розміру річних дивідендів з урахуванням вимог, передбачених законом; вирішення інших питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів згідно із статутом товариства.

Відповідно до п.п.6.20, 6.21 Статуту Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» (в редакції, яку затверджено рішенням загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства «УКРНАФТА», що оформлено протоколом №21 від 22.03.2011р.), дивіденди виплачуються за підсумками календарного року виключно грошовими коштами. Дивіденди виплачуються на акції, звіт про результати розміщення яких зареєстровано у встановленому законодавством порядку. Рішення про виплату дивідендів приймається загальними зборами, якщо інше не встановлено законом. Дивіденди сплачуються акціонерам за рахунок чистого прибутку товариства пропорційно до загальної кількості належних їм акцій. Виплата дивідендів здійснюється з чистого прибутку звітного року та/або нерозподіленого прибутку в розмірі, встановленому рішенням загальних зборів. Виплата дивідендів акціонерам-юридичним особам здійснюється шляхом перерахування коштів на їх банківські рахунки, а акціонерам-фізичним особам - готівкою, поштовим переказом, банківським переказом. Спосіб виплати дивідендів визначається органом, що прийняв рішення про виплату дивідендів.

За змістом п.35 Постанови №13 від 24.10.2008р. Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» , господарські суди вправі приймати рішення щодо виплати акціонеру (учаснику) частки прибутку (дивідендів) лише у разі невиплати господарським товариством дивідендів на підставі рішення загальних зборів або їх виплати в меншому розмірі, ніж передбачено відповідним рішенням.

Як було встановлено судом, відповідно до протоколу загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» №22 від 10.10.2014р. вирішено здійснити виплату дивідендів за 2011-2013 роки в строк з 20.10.2014р. по 10.04.2015р. Розмір дивідендів, що припадає на одну акцію, за 2011 рік встановлено у сумі 40,23 грн., за 2012 рік - у сумі 26,33 грн., за 2013 рік - у сумі 3,50 грн.

Відповідно до протоколу загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» №23 від 22.07.2015р. вирішено здійснити виплату дивідендів за 2014 рік в строк з 03.08.2015р. по 03.10.2015р. Розмір дивідендів, що припадає на одну акцію, встановлено у сумі 23,32 грн.

Враховуючи, що ОСОБА_1 є власником 63 простих іменних акцій Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА», загальна сума дивідендів за 2011-2014 роки, право на які має позивач, складає 5882,94 грн. (63 х 40,23грн. + 63 х 26,33 грн. + 63 х 3,50 грн. + 63 х 23,32 грн.).

Твердження відповідача про те, що фактично акціонером не було реалізовано право на отримання дивідендів шляхом направлення відповідної заяви Публічному акціонерному товариству «УКРНАФТА» з визначенням суми, яка підлягає виплаті, суд до уваги не приймає, оскільки рішеннями загальних зборів яким визначено порядок розподілу прибутку, передбачено розмір та строки сплати дивідендів, які не залежать від звернення акціонера.

До того ж, господарський суд зауважує, що ані Законом України «Про акціонерні товариства», ані рішеннями загальних зборів акціонерів від 10.10.2014р. та від 22.07.2015р. не передбачено необхідності звернення акціонера до товариства з вимогою про виплату дивідендів, а також не встановлено умов такого звернення (форми, строку тощо).

За таких підстав суд приходить до висновку про те, що відповідач у строки, встановлені рішеннями загальних зборів від 10.10.2014р. та від 22.07.2015р., виплату нарахованих дивідендів не здійснив, чим порушив право позивача як акціонера Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» на отримання прибутку акціонерного товариства.

Одночасно з цим, суд приймає до уваги, що підпунктом 167.5.2 пункту 167.5 ст.167 Податкового кодексу України встановлено ставку податку у розмірі 5 відсотків для доходів у вигляді дивідендів по акціях та корпоративних правах, нарахованих резидентами - платниками податку на прибуток підприємств (крім доходів у вигляді дивідендів по акціях, інвестиційних сертифікатах, які виплачуються інститутами спільного інвестування).

Відповідно до п.п.170.5.1 п.170.5 ст.170 Податкового кодексу України податковим агентом платника податку під час нарахування на його користь дивідендів, крім випадків, зазначених у п.п.165.1.18 п.165.1 ст.165 цього Кодексу, є емітент корпоративних прав або за його дорученням інша особа, яка здійснює таке нарахування.

Згідно з п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

На підтвердження виконання Публічним акціонерним товариством «УКРНАФТА» зобов'язань зі сплати податку з доходів у вигляді дивідендів по акціях та військового збору за 2011-2014 роки відповідачем були надані суду копії платіжних доручень №4920-ПБ15 від 14.04.2015р., №4921-ПБ15 від 14.04.2015р., №4922-ПБ15 від 14.04.2015р., №4923-ПБ15 від 14.04.2015р., №4924-ПБ15 від 14.04.2015р., №4925-ПБ15 від 14.04.2015р., №15823-ПБ15 від 02.10.2015р., №15824-ПБ15 від 02.10.2015р. та витягів з Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за 2-й та 4-й квартали 2015 року.

З огляду на викладене вище, господарський суд вважає обґрунтованими та законними доводи відповідача про необхідність зменшення суми заборгованості з виплати дивідендів (5882,94 грн.) перед ОСОБА_1 на суму податку з доходів у вигляді дивідендів по акціях, а також на суму військового збору на загальну суму 382,39 грн.

За таких обставин, виходячи з наведеного у сукупності, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» в частині стягнення заборгованості з виплати дивідендів за 2011-2014р., а саме на суму 5500,54 грн.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, суд також дійшов висновку щодо часткового задоволення вимог позивача про стягнення 3% річних в сумі 348 грн. та інфляційних втрат в сумі 2838 грн. При цьому, господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з представленого заявником розрахунку, останнім за порушення строків сплати дивідендів за 2011-2013р. нараховано 3% річних за період з 11.04.2015р. по 04.05.2017р., а за порушення строків виплати дивідендів за 2014р. - за період з 04.10.2015р. по 04.05.2017р. на загальну суму 348 грн.

Проте, здійснивши перевірку наведеного заявником розрахунку, судом встановлено, що останній містить помилки, зокрема, заявником не враховано, що відповідно до змісту рішення загальних зборів відповідача від 22.07.2015р., строк виплати дивідендів за 2014р. визначено з 03.08.2015р. по 03.10.2015р.

Відповідно до п.1.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" №14 від 17.12.2013р., якщо у договорі виконання грошового зобов'язання визначається до настання певного терміну, наприклад, до 1 серпня 2014 року (частина друга статті 252 Цивільного кодексу України), то останнім днем виконання такого зобов'язання вважається день, що передує цьому терміну (в даному прикладі - 31 липня 2014 року). Водночас, коли у тексті договору виконання грошового зобов'язання визначено «по 1 серпня 2014 року» або «включно до 1 серпня 2014 року», то останнім днем виконання такого зобов'язання буде 1 серпня 2014 року.

За приписами ст.253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

У ст.254 вказаного нормативно-правового акту визначено, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Проте, заявником не враховано, що 03.10.2015р. було вихідним днем, а отже, останній строк виплати дивідендів за 2014р. переноситься на 05.10.2015р., а право на нарахування 3% річних виникає у заявника лише 06.10.2015р.

Отже, здійснивши власний перерахунок (з урахуванням вірного періоду та зменшення суми дивідендів на розмір податку на прибуток та військового збору), суд дійшов висновку, що обґрунтованим є стягнення з відповідача 3% річних на загальну суму 320,78 грн.

Одночасно, здійснивши перерахунок інфляційних втрат (з урахуванням зменшення суми дивідендів на розмір податку на прибуток та військового збору), суд дійшов висновку, що останні підлягають стягненню з відповідача в сумі 1890,15 грн.

Наразі, твердження відповідача стосовно відсутності підстав для нарахування на заборгованість з виплати дивідендів 3% річних та інфляційних втрат, які передбачені ст.625 Цивільного кодексу України, суд вважає юридично неспроможними з урахуванням наступного.

Як зазначалось вище, відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статей 524 та 533 Цивільного кодексу України грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошових одиницях України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов'язання зі сплати коштів.

Стаття 625 Цивільного кодексу України розміщена в розділі «Загальні положення про зобов'язання» книги 5, а тому визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов'язань.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають із підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

Згідно зі статтею 11 вказаного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Таким чином, грошове зобов'язання може виникати між сторонами не тільки із договірних відносин, а й з інших підстав, зокрема, і з рішення загальних зборів акціонерного товариства про виплату дивідендів.

У п.3.4 Постанови №4 від 25.02.2016р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» зазначено, що невиплата дивідендів у строки, визначені законом або установчими документами юридичної особи, є порушенням грошового зобов'язання, у зв'язку з яким настають правові наслідки, передбачені частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України.

Отже, враховуючи, що господарським судом на підставі поданих доказів були встановлені обставини невиконання відповідачем зобов'язань з виплати дивідендів позивачу, вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних витрат, нарахованих на підставі ст.625 Цивільного кодексу України, ґрунтуються на нормах закону, а посилання відповідача на відсутність порушеного грошового зобов'язання з боку Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» є безпідставними та необґрунтованими.

Всі інші доводи та міркування учасників судового процесу не прийняті судом до уваги як необґрунтовані та безпідставні.

Враховуючи, що позивач згідно присів Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду з позовною заявою був звільнений від сплати судового збору, відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір підлягає стягненню в доход Державного бюджету України з відповідача у розмірі, пропорційному розміру задоволених вимог, а саме у сумі 1394,48 грн., згідно зі ч.3 ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись, ст. ст. 32, 33, 49, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» (04053, м.Київ, пров.Несторівський, будинок 3-5, ) на користь ОСОБА_1 (42700, АДРЕСА_1, іпн НОМЕР_1) заборгованість з виплати дивідендів в сумі 5500,54 грн., 3% річних в розмірі 320,78 грн. та інфляційні втрати в сумі 1890,15 грн.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» (04053, м.Київ, пров.Несторівський, будинок 3-5, ) на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 1394,48 грн.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

12.07.2017р.

Суддя Спичак О.М.