номер провадження справи 5/86/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2017 Справа № 908/1224/17

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Велес Промгруп (69032, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Верхня, 1 - а)

До відповідача: Комунальної установи Таврійський будинок інвалідів Запорізької обласної ради (70540, Запорізька область, Оріхівський район, с. Таврійське, вул. Загорянська, 2)

про стягнення 16 766,94 грн.

Суддя Проскуряков К.В.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність №б/н від 09.06.2017 р.

Від відповідача: не зявився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

14.06.2017 р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Велес Промгруп до Комунальної установи Таврійський будинок інвалідів Запорізької обласної ради про стягнення 16 766,94 грн.

Ухвалою суду від 14.06.2017 р. позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №908/1224/17, справі присвоєно номер провадження 5/86/17, розгляд якої призначено на 27.06.2017 р. Ухвалою від 27.06.2017 р. у звязку із неявкою в судове засідання представника відповідача, не надання ним витребуваних судом документів, розгляд справи відкладено 14.07.2017 р. У судовому засіданні 14.07.2017 р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

За письмовим клопотанням представника позивача, розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

У судовому засіданні 14.07.2017 р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, пояснивши, що між КУ Таврійський будинок інвалідів Запорізької обласної ради та ТОВ «Велес Профгруп» укладено договори від 21.04.2016 р. №82 та від 01.02.2017 р. №31, відповідно до п.1.1. договорів позивач зобовязується поставити продукти харчування, а відповідач зобовязується прийняти вказаний товар. На виконання умов вказаних договорів, позивач поставив відповідачу товар 08.11.2016 р. на суму 13 142,10 грн. та 01.02.2017 р. на суму 2 592,00 грн., що підтверджується відповідними видатковими накладними. 30.08.2016 р. за договором №82 від 21.04.2016 р. відповідачем сплачено на користь позивача 59,58 грн. в якості передоплати за товар. Однак, відповідач належним чином свої зобовязання по оплаті за отриманий товар не виконав, повну оплату вартості отриманого товару не здійснив. Отже, заборгованість за поставлений відповідачу товар по договору №82 від 21.04.2016 р. складає суму у розмірі 13 082,52 грн. та по договору №31 від 01.02.2017 р. складає суму у розмірі 2 592,00 грн. У звязку з порушенням відповідачем строків розрахунків, позивачем нараховано 3% річних у розмірі 232,87 грн. та втрати від інфляції у розмірі 859,55 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на ст.ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 530, 610, 612, 625, 692 Цивільного кодексу України та просить суд позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача вдруге у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце призначеного судового засідання був повідомлений належним чином шляхом направлення на його адресу відповідних ухвал суду. Клопотань про розгляд справи без уповноваженого представника відповідача або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву та документи витребувані ухвалами суду від 14.06.2017 р. та від 27.06.2017 р. не надіслав.

Згідно з ч. 1 ст. 64 ГПК України суддя, прийнявши позовну заяву, не пізніше трьох днів з дня її надходження виносить і надсилає сторонам, прокурору, якщо він є заявником, ухвалу про порушення провадження у справі, в якій вказується про прийняття позовної заяви, призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, необхідні дії щодо підготовки справи до розгляду в засіданні. Ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

У пункті 3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції від 26.12.2011 р. №18 зазначено, що за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням Комунальної установи Таврійський будинок інвалідів Запорізької обласної ради є 70540, Запорізька область, Оріхівський район, с. Таврійське, вул. Загорянська, 2.

Саме за цією адресою здійснювалося листування з відповідачем.

Відповідно до відбитку штампу вихідної кореспонденції суду за №08-11а/5081, який міститься зворотній сторінці оригіналу ухвали господарського суду Запорізької області від 14.06.2017 р. про порушення провадження у справі №908/1224/17, копію вказаної ухвали суду 15.06.2017 р. направлено на адресу відповідача.

Згідно Реєстру на відправлення рекомендованої кореспонденції та Списку №1900 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів від 16.06.2017 р. господарського суду Запорізької області, відправлення на адресу Комунальної установи Таврійський будинок інвалідів Запорізької обласної ради здійснювалось за №900.

Відповідно до інформації, яка міститься на офіційному сайті УДППЗ «Укрпошта» відправлення за номером номером 900 відправлене 20.06.2017 р. 08:21 об'єктом поштового зв'язку ЦПЗ №5 ОРІХІВ з індексом 70599 до об'єкту поштового зв'язку ТАВРІЙСЬКЕ з індексом 70540.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку. Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань. Аналогічні норми містяться в ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Договір, укладений сторонами з дотримання вимог, необхідних для чинності правочину, у тому числі відповідно до чинних нормативно-правових актів, має обов'язкову силу для сторін. Будучи пов'язаними взаємними правами та обов'язками (зобов'язаннями), сторони не можуть в односторонньому порядку відмовлятись від виконання зобов'язання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.04.2016 р. між Комунальною установою Таврійський будинок інвалідів Запорізької обласної ради (далі Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Велес Промгруп (далі Виконавець) укладено договір №82, відповідно до пункту 1.1. якого, Виконавець зобовязується поставити продукти харчування згідно специфікації, а Замовник зобовязується прийняти вказаний товар.

Згідно з пунктом 1.2. договору, кількість товару, що постачається відповідно до цього договору, може бути зменшена залежно від реального фінансування видатків.

У пункті 3.3. договору визначено, що датою поставки товару є дата підписання Виконавцем та Замовником товаросупровідних документів (накладних). Вказані документи оформлюються в двох примірниках по одному для кожної із сторін договору.

Відповідно до пунктів 6.1, 6.2. цього договору, Замовник здійснює закупівлю товару згідно із заявками. (п.6.1.) Замовник проводить оплату товару протягом поточного місяця з дня поставки товару згідно рахунків у разі отримання Замовником бюджетних коштів. (п.6.2.)

Пунктом 9.1. договору передбачено, що договір вступає в силу з моменту підписання договору сторонами та діє до 31.12.2016 р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

У Специфікації на закупівлю продуктів харчування сторони погодили найменування товару, кількість та ціну.

На виконання умов зазначеного договору позивач поставив відповідачу продукти на суму 13 142,10 грн., а відповідач прийняв вказаний товар без заперечень, що підтверджується Видатковою накладною №291 від 08.11.2016 р., яка підписана посадовими особами та скріплена печатками обох підприємств.

Враховуючи умови пункту 6.2. договору, оскільки поставка відбулась 08.11.2016 р., то останнім днем для оплати за отриманий відповідачем товар є 30.11.2016 р.

Як пояснив представник позивача, 30.08.2016 р. відповідач сплатив на користь позивача суму у розмірі 59,58 грн. в якості передоплати за товар за вказаним договором, тому ним зменшено суму до стягнення.

Однак, в порушення умов п. 6.2. договору відповідач не здійснив повного погашення заборгованості за отриманий товар, а отже у відповідача існує заборгованість за договором №82 від 21.04.2016 р. у розмірі 13 082,52 грн. Доказів зворотного відповідач суду не надав.

Також, з матеріалів справи вбачається, що 01.02.2017 р. між Комунальною установою Таврійський будинок інвалідів Запорізької обласної ради (далі Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Велес Промгруп (далі Виконавець) укладено договір №31, відповідно до пункту 1.1. якого, Виконавець зобовязується поставити: 15430000-1 Харчові жири (маргарин), а Замовник зобовязується прийняти вказаний товар.

Згідно з пунктом 1.2. договору, кількість товару, що постачається відповідно до цього договору, може бути зменшена залежно від реального фінансування видатків.

У пункті 3.1. цього договору встановлено, що строк поставки товару: січень березень 2017 р.

Пунктом 3.4. договору визначено, що датою поставки товару є дата підписання Виконавцем та Замовником товаросупровідних документів (накладних). Вказані документи оформлюються в двох примірниках по одному для кожної із сторін договору.

Відповідно до пунктів 6.1, 6.2. цього договору, Замовник здійснює закупівлю товару згідно із заявками. (п.6.1.) Замовник проводить оплату товару протягом 30 календарних днів з дня поставки товару згідно рахунків у разі отримання Замовником бюджетних коштів. (п.6.2.)

У пункті 9.1. договору передбачено, що договір вступає в силу з моменту підписання договору сторонами та діє до 31.03.2017 р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

Позивачем на виконання умов договору №31 від 01.02.2017 р. поставлено відповідачу товар на суму 2 592,00 грн., а відповідач прийняв вказаний товар без жодних заперечень, що підтверджується Видатковою накладною № у-00027 від 01.02.2017 р., Товарно-транспортною накладною №Г-у-00027 від 01.02.2017 р., які підписані посадовими особами та скріплені печатками обох підприємств.

Отже, враховуючи умови пункту 6.2. вказаного договору, оскільки позивачем було поставлено відповідачу товар 01.02.2017 р., то останнім днем для оплати за отриманий відповідачем товар є 03.03.2017 р.

Однак, відповідач в порушення пункту 6.2. договору №31 від 01.02.2017 р. оплату за отриманий товар на суму 2 592,00 грн. не здійснив. Доказів зворотного відповідач суду не надав.

В матеріалах справи міститься Акт звірки взаєморозрахунків за період з серпня 2016р. по березень 2017 р., у якому сторони погодили, що станом на 31.03.2017 р. загальна заборгованість Комунальної установи Таврійський будинок інвалідів Запорізької обласної ради перед ТОВ «Велес Промгруп» становить 15 674,52 грн., який підписаний з обох сторін.

Таким чином, відповідач взяті на себе зобовязання за договорами №82 від 21.04.2016р. та №31 від 01.02.2017 р. належним чином не виконав, доказів виконання зобов'язань, а саме документального підтвердження сплати грошових коштів на загальну сумі 15 674,52 грн. суду не представив.

Враховуючи викладене, позовні вимоги щодо стягнення з Комунальної установи Таврійський будинок інвалідів Запорізької обласної ради заборгованості у розмірі 15 674,52 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім цього, згідно із розрахунками позивача відповідачу нараховано 3% річних за договором №82 від 21.04.2016 р. за період з 01.12.2016 р. по 09.06.2017 р. (191 день) на суму 205,37 грн., за договором №31 від 01.02.2017 р. за період з 04.02.2017 р. по 09.06.2017 р. (125 днів) на суму 27,50 грн.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевіривши розрахунок 3 % річних встановив, що позивач за договором №31 від 01.02.2017 р. починає розраховувати розмір 3% річних з 04.02.2017 р., однак, як встановлено судом, останнім днем для оплати за отриманий відповідачем товар за вказаним договором є 03.03.2017 р., а отже нарахування 3% річних повинно здійснюватись з 04.03.2017 р.

Суд за допомогою КП Законодавство здійснивши власний розрахунок 3% річних, приходить до висновку, що стягненню з відповідача підлягають 3 % річних за період з 04.03.2017 р. по 09.06.2017 р. (98 днів) за договором №31 від 01.02.2017 р. у розмірі 20,88 грн.

Також, суд перевіривши розрахунок 3% річних, здійснений позивачем за договором №82 від 21.04.2016 р. за період з 01.12.2016 р. по 09.06.2017 р. (191 день) на суму 205,37 грн., встановив, що він є вірним, обґрунтованим та сума у розмірі 205,37 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Крім цього, позивачем заявлено до стягнення з відповідача втрати від інфляції, розрахунок якого перевірено судом за допомогою КП «Законодавство» та встановлено, що:

- за договором №82 від 21.04.2016 р. позивачем нараховано суму 762,51 грн. та у розрахунку вказано період нарахування з грудня 2016 р. по червень 2017 р. (за травень 2017р., за червень 2017 р. індекс інфляції не встановлено), однак фактично розрахунок здійснено за період з грудня 2016 р. по квітень 2017 р. на суму 762,51 грн.;

- за договором №31 від 01.02.2017 р. позивачем нараховано суму 97,04 грн. та у розрахунку вказано період нарахування з лютого 2017 р. по червень 2017 р. (за травень 2017р., за червень 2017 р. індекс інфляції не встановлено), однак фактично розрахунок здійснено за період з лютого 2017 р. по квітень 2017 р. на суму 97,04 грн.

Будь-яких заяв про уточнення або збільшення розміру позовних вимог від позивача до суду не надходило.

Також, суд зазначає, що при здійсненні розрахунку втрат від інфляції за договором №31 від 01.02.2017 р., позивачем не враховано, що за отриманий товар відповідач повинен був сплатити суму у розмірі 2 592,00 грн. - 03.03.2017 р., а отже нарахування інфляційних втрат повинно бути здійснено з березня 2017 р. по квітень 2017 р.

Суд здійснивши власний розрахунок втрат від інфляції за порушення відповідачем умов договору №31 від 01.02.2017 р. за період з березня 2017 р. по квітень 2017 р. приходить до висновку, що стягненню з відповідача підлягає сума у розмірі 70,40 грн.

Таким чином, загальна заборгованість Комунальної установи Таврійський будинок інвалідів Запорізької обласної ради перед Товариством з обмеженою відповідальністю Велес Промгруп відповідно до умов договору №82 від 21.04.2016 р. складає суму у розмірі 14 050,40 грн., а саме: сума основного боргу 13 082,52 грн., 3 % річних за період з 01.12.2016 р. по 09.06.2017 р. - 205,37 грн., втрати від інфляції за період з грудня 2016 р. по квітень 2017 р. - 762,51 грн. та відповідно до умов договору №31 від 01.02.2017 р. складає суму у розмірі 2 683,28 грн., а саме: сума основного боргу 2 592,00 грн., 3 % річних за період з 04.03.2017 р. по 09.06.2017 р. - 20,88 грн., втрати від інфляції за період з березня 2017 р. по квітень 2017 р. 70,40 грн.

Доказів виконання умов вказаних договорів, а саме документального підтвердження сплати грошових коштів на загальну суму у розмірі 16 733,68 грн., відповідач суду не представив.

Враховуючи викладене, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 6 ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із п. 4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Керуючись ст.ст. 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунальної установи Таврійський будинок інвалідів Запорізької обласної ради (70540, Запорізька область, Оріхівський район, с. Таврійське, вул. Загорянська, 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Велес Промгруп (69032, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Верхня, 1 а, ) суму основного боргу у розмірі 15 674 (п'ятнадцять тисяч шістсот сімдесят чотири) грн. 52 коп., 3% річних у розмірі 226 (двісті двадцять шість) грн. 25 коп., втрати від інфляції у розмірі 832 (вісімсот тридцять дві) грн. 91 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 596 (одна тисяча пятсот девяносто шість) грн. 83 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Суддя К.В. Проскуряков

Рішення господарського суду набирає чинності протягом 10 днів із дня його підписання

Рішення оформлено у повному обсязі та підписано 18.07.2017.