РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2017Справа №910/10149/17

За позовом Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова

компанія»

до Комунального підприємства «Київпастранс»

про стягнення 50.000,00 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Басюк Б.І., довіреністю № 3920 від 12.12.2016

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення з Комунального підприємства «Київпастранс» 50.000,00 грн. страхового відшкодування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.09.2015 між сторонами укладено договір обов'язкового страхування (поліс АЕ/5386019) згідно якого забезпечено автомобіль Богдан А09202, державний номер НОМЕР_1. 18.03.2016 на вул. Білоруській сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Богдан А09202, державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля BMW 520D, державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 Внаслідок ДТП власнику автомобіля BMW 520D, державний номер НОМЕР_2 завдано шкоди, у зв'язку з чим позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 50.000,00 грн. Згідно постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 28.07.2016 щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності останнім було залишено місце ДТП. Позивач вважає, що на підставі ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідач має сплатити виплачене позивачем страхове відшкодування.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.06.2017 порушено провадження у справі № 910/10149/17 та призначено її до розгляду на 06.07.2017.

Відповідачем 30.06.2017 до відділу діловодства суду подано клопотання про надання матеріалів справи для ознайомлення. Представник відповідача 03.06.2017 ознайомився з матеріалами справи № 910/10149/17 що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою представника відповідача.

Позивачем в судовому засіданні 06.07.2017 подано додаткові документи по справі, для залучення до матеріалів справи.

Позивач у судовому засіданні 06.07.2017 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання 06.07.2017 не з'явився, відзив на позовну заяву не подав, вимоги ухвали господарського суду про порушення провадження у справі від 22.06.2017 не виконав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, оскільки

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України ухвалу від 22.06.2017 було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 8994 на адресу, що зазначена в позовній заяві, а саме: 04070, м. Київ, вул. Набережне шосе, 2, яка згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 22.06.2017 є місцезнаходженням відповідача.

Відповідач ухвалу суду від 22.06.2017, надіслану за вказаною вище адресою, отримав 26.06.2017, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення за № 8994.

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

У відповідності до п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського сулу України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Суд приходить до висновку, що наявних в матеріалах справи документів достатньо для вирішення справи по суті без участі представника відповідача.

В судовому засіданні 06.07.2017, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

З постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 28.07.2016 у справі № 761/11188/16-п вбачається, що 18.03.2016 о 15 годині 20 хвилин керуючи транспортним засобом марки Богдан А09202, державний номер НОМЕР_1 по вул. Білоруська, 24 в місті Києві, не вжив заходів для зменшення швидкості до зупинки транспортного засобу або безпечного для учасників руху об'їзду перешкоди, в результаті чого здійснив наїзд на транспортний засіб марки BMW 520D, державний номер НОМЕР_2, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів та поїхав з місця ДТП, чим порушив вимоги п.п. 12.3, 10.1., 2.10 «в» Правил дорожнього руху України.

Даною ухвалою суду встановлено вину ОСОБА_2, проте провадження в справі про адміністративні правопорушення за ст. 122-4, ст. 124 КпАП України закрито, у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративних правопорушень.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль BMW 520D, державний номер НОМЕР_2, якій належить ОСОБА_4.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Відповідно до звіту № 4848 від 02.04.2016 встановлено, що вартість матеріальної шкоди, заподіяної при дорожньо-транспортній пригоді володільцю автомобіля BMW 520D, державний номер НОМЕР_2 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 117.886,37 грн.

Цивільна відповідальність транспортного засобу марки Богдан А09202, державний номер НОМЕР_1, яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди автомобілю марки BMW 520D, державний номер НОМЕР_2, застрахована у Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/5386019.

Відповідно до умов полісу № АЕ/5386019 страховик зобов'язався відшкодовувати шкоду заподіяну страхувальником життю здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме автомобіля марки Богдан А09202, державний номер НОМЕР_1.

Зокрема, ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну визначено в розмірі 50 000,00 грн.

Позивачем складено страховий акт № ОЦ/027/000/16/0082 від 18.11.2016 згідно якого подію визнано страховою та вирішено виплатити страхове відшкодування в розмірі 50.000,00 грн.

18.11.2016 на підставі заяви про страхове відшкодування від 22.08.2016 в межах ліміту відповідальності страховика, позивачем здійснено виплату власнику пошкодженого автомобіля BMW 520D, державний номер НОМЕР_2 - ОСОБА_4 страхове відшкодування в сумі 50.000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 552 від 18.11.2016.

Відповідно до постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 28.07.2016 щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 122-4 КУпАП, водій транспортного засобу Богдан А09202, державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 - залишив місце ДТП.

Також відповідно до пояснень водія ОСОБА_2, наданих на місці ДТП, він залишив місце ДТП.

Відповідно до дорожнього листа № 334779 виданим КП «Київпастранс» 18.03.2016 водій ОСОБА_2 перебував за кермом службового автомобіля Богдан А09202, державний номер НОМЕР_3.

Позивач звернувся до відповідача з претензією № 1333/17 від 24.04.2017 про виплату страхового відшкодування в розмірі 50.000,00 грн.

Статтею 980 Цивільного кодексу України передбачено, що предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з: 1)життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2)володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3)відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Поліс № АЕ/538619 є договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу, а відтак, між сторонами виникли правовідносини, що підпадають під правове регулювання в тому числі, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду завдану їхнім працівником під час виконання своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно пункту 2 статті 1187 Цивільного кодексу України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами факт настання спірного ДТП, визнання винним у його скоєнні водія забезпеченого полісом № АЕ/5386019 від 25.09.2015 транспортного засобу та здійснення страхового відшкодування Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» у розмірі 50.000,00 грн.

Відповідно до п. в) ч. 1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»:

п.п. 38.1.1.до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду:

в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Таким чином, у випадку залишення місця ДТП страхувальником або водієм забезпеченого транспортного засобу за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик має право на подання регресного позову до вказаних осіб у відповідності до підп. «в» підп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Отже, право страховика подати регресний позов до страхувальника регламентовано положеннями Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і пов'язується саме із встановленим фактом самовільного залишення місця пригоди.

Згідно із ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем належними та допустимими доказами, в розумінні ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, не доведено факту не залишення місця ДТП. Доказів існування поважних причин відсутності можливості виконати обов'язок щодо залишення місця ДТП водієм відповідачем не надано.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Київпастранс» (04070, м. Київ, вул. Набережне шосе, 2, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (04080, м. Київ, вул. Крилівська, 40, ) суму страхового відшкодування в розмірі 50.000 (п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп., та 1.600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Повне рішення складено 12.07.2017.

Суддя В.В.Сівакова