ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2017 р. Справа № 925/699/17

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Кенкеч О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬТЕР ЕНЕРДЖІ-ЧЕРКАСИ», м. Київ, вул. Полтавська, 13, (поштова адреса: м. Київ, Харківське Шосе, буд. 182, оф. 224)

до Звенигородської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів спортивний ліцей Звенигородської районної ради Черкаської області, Черкаська область, м. Звенигородка, вул. Дениса Давидова, 17

про розірвання договору про співпрацю та стягнення 1 006 872,36 грн. заборгованості, інфляційних та річних,

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 директор за посадою,

ОСОБА_2 за довіреністю,

ОСОБА_3 адвокат;

від відповідача: ОСОБА_4 за довіреністю,

ОСОБА_5 за довіреністю.

В розгляді справи оголошувалась перерва з 29 червня 2017р. до 12 год. 07 липня 2017р.

Позивач звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до відповідача - Звенигородської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів спортивний ліцей Звенигородської районної ради Черкаської області з вимогою розірвання договору від 12.09.2016р. №12/09.2016 СЛ «Про співпрацю», та стягнення 1066872,36 грн. заборгованості та санкцій.

В судовому засіданні:

Представники позивача вимоги підтримали. Вказують на порушення відповідачем умов договору про співпрацю та ухилення від укладення договору на закупівлю теплової енергії на 2017р., внаслідок чого позивач терпить збитки і вимушений стягнути 1066872,36 грн. інвестицій з урахуванням обтяжень боргу інфляційними втратами та 3% річних по грошовому зобовязанню.

Представники відповідача вимоги заперечили. Вказали на відсутність істотних умов в договорі про співпрацю. Заперечили порушення будь-яких зобовязань (в тому числі і інвестиційних) перед позивачем. Просять в позові відмовити. Подано письмовий відзив на позов.

Інших доказів сторонами не надано.

На запитання головуючого присутні учасники заявили:

про відсутність будь-яких інших доказів на підтвердження своїх доводів і пояснень;

про відсутність потреби у витребуванні інших доказів від учасників провадження у справі та інших осіб;

про можливість завершення дослідження обставин справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судом зясовані такі взаємовідносини сторін та обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_6 ЧЕРКАСИ» (далі Позивач) здійснює свою господарську діяльність в сфері будівництва, реконструкції та технічного переоснащення котелень державних (бюджетних) підприємств та установ на території України, займається розвитком альтернативної енергетики, реконструкцією, переобладнанням та будівництвом котелень які працюють на альтернативних видах палива (торф, дрова, тріска, пелети), сприяє виконанню загальнодержавних програм з енергоефективності та енергозбереження, бере участь у проектах по заміщенню дороговартісного природного газу на більш дешеві (альтернативні) види палива, намагається своїми діями всіляко сприяти енергонезалежності України та економії державних (бюджетних) коштів.

У своїй діяльності Позивач керується нормативно-правовими документами виданими органами державної влади України, а також виконує загальнонаціональні державні програми з енергоефективності та енергозбереження

- «Національний план дій з енергоефективності на період до 2020 року» затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25 листопада 2015р. №1228-р., щодо збільшення обсягів приватних інвестицій в альтернативну теплоенергетику, що виробляє теплову енергію для бюджетних установ.

Позивач стверджує про великий досвід роботи на ринку теплопостачання, наявність відповідних спеціалістів та технічні можливості, а також отримання всіх необхідних ліцензій на виробництво, постачання та транспортування теплової енергії.

На виконання зазначених загальнодержавних програм з розвитку альтернативної енергетики Позивачем були вкладено відповідні інвестиції і за власні кошти було проведено реконструкцію котельні із встановленням твердопаливного котла потужністю 500кВт/год по вул. Д.Давидова, 17 для опалення приміщення Звенигородської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів - спортивний ліцей Звенигородської районної ради Черкаської області (надалі Відповідач).

Позивач стверджує, що інвестував власні кошти в реконструкцію котельні на загальну суму 938012 грн., що підтверджуються Експертною оцінкою щодо кошторисної частини проектної документації, які складаються із витрат на закупівлю та встановлення обладнання, виконання будівельних, монтажних робіт, та ін. (а.с. 18).

12.09.2016р. між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір про співпрацю № 12/09.2016 СЛ (далі Договір) (а.с. 17).

Відповідно до п. 1.3 Договору Позивач зобов'язався залучити власні інвестиції у вигляді грошових коштів, обладнання, необхідних технологій, знань та на навичок і в подальшому забезпечувати потреби Спортивного ліцею та інших споживачів, які знаходяться на території Звенигородського району Черкаської області у необхідній кількості теплової енергії.

Відповідно до п. 2.1 Договору підписанням Договору сторони висловлюють свою зацікавленість у подальшій взаємовигідній та плідній співпраці, щодо розвитку альтернативної енергетики, з урахуванням нагальних потреб Спортивного ліцею та потреб споживачів Звенигородського району Черкаської області у необхідній кількості теплової енергії виробленої з альтернативних (відновлювальних) джерел енергії, а також зобов'язуються всіляко сприяти одна одній у виконанні умов цього Договору.

Відповідно до п. 3.2 Договору строк дії цього договору становить 2 роки 6 місяців, що відповідає розрахунковому строку окупності встановленого обладнання.

15.01.2016р. між Позивачем та Відповідачем був кладений Договір оренди №1, за умовами якого Позивач прийняв в строкове платне користування нежиле приміщення площею 50,0 кв.м. Майно передається в оренду з метою монтажу товариством «Альтер Енерджі» твердопаливного котла під альтернативний вид палива, з правом здійснення інших невід'ємних та від'ємних поліпшень орендованого майна за рахунок коштів товариства, подальшого обслуговування обладнаної ним твердопаливної котельні для виробництва теплової енергії з подальшим продажем виробленої теплової енергії Спортивному ліцею (а.с. 19-23). Вказаний договір оренди не містить застереження про інвестиції чи інвестиційну діяльність позивача.

Товариство виконало свої зобов'язання відносно реконструкції котельні із встановленням твердопаливного котла потужністю 500 кВт/год. по вул. Д.Давидова, 17 для опалення приміщення Спортивного ліцею, що підтверджується:

- Декларацією про початок виконання будівельних робіт по реконструкції котельні;

- Декларацією про готовність до експлуатації вищевказаного об'єкта для опалення приміщення Спортивного ліцею.

Котел потужністю 500кВт/год. взято на облік Територіальним управління Держгірпромнагляду, здійснено відмітку в паспорті від 05.12.2016р.

Відповідно до п. 5 ст. 21 Закону України «Про теплопостачання» після будівництва та введення в експлуатацію такого об'єкта залучені на його будівництво кошти (банківські кредити, продаж облігацій, фінансовий лізинг, інвестиції, відсотки за користування цими коштами тощо) повертаються шляхом урахування в тарифі на виробництво (транспортування) теплової енергії інвестиційної складової, що діє протягом строку окупності капіталовкладень у створення цього об'єкта теплопостачання.

Отже, повернення інвестиційних коштів було можливе при укладанні договору про купівлю-продаж теплової енергії між Товариством та Спортивним ліцеєм.

18.11.2016р. Товариство уклало з Спортивним ліцеєм Договір №1811.2016 СЛ про закупівлю теплової енергії (постачання теплової енергії) (а.с. 42-48).

З листопада 2016 року по 06 березня 2017 року Товариство надало послуги теплопостачання Спортивному ліцею на суму 948445,00 грн.

Послуги теплопостачання, які були надані Товариством Спортивному ліцею в опалюваному сезоні з жовтня по грудень 2016 р. повністю сплачені.

Вартість послуг теплопостачання, які були надані Спортивному ліцею в опалювальному сезоні з січня 2017 року по 06 березня 2017 рік присуджені до стягнення за рішенням господарського суду Черкаської області від 23.05.2017р. у справі №925/369/17.

З початку 2017р. Товариство неодноразово зверталось до керівництва Спортивного ліцею про проведення переговорної процедури закупівлі в зв'язку з відсутністю конкуренції (у тому числі з технічних причин) на відповідному ринку, внаслідок чого договір про закупівлю може бути укладено лише з одним постачальником та підписати договір купівлі-продажу теплової енергії на 2017 рік на економічно обгрунтовану суму договору, яка дійсно компенсувала б витрати на опалення приміщення Спортивного ліцею.

Однак, керівництво Спортивного ліцею продовжує ігнорувати прохання Товариства провести переговорну процедуру та підписати договір купівлі-продажу теплової енергії.

На думку позивача, без підписаного договору купівлі-продажу теплової енергії не дає можливість у подальшій співпраці.

Згідно до ч.3 п. 2 ст. 18 Закону України «Про інвестиційну діяльність» у разі прийняття державними або іншими органами актів, що порушують права інвесторів і учасників інвестиційної діяльності, збитки, завдані суб'єктам інвестиційної діяльності, підлягають відшкодуванню у повному обсязі цими органами. Спори про відшкодування збитків розв'язуються судом.

Згідно ст. 20 Закону України «Про інвестиційну діяльність» - при недодержанні договірних зобов'язань суб'єкти інвестиційної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, передбачену законодавством України і укладеними договорами.

Вказані обставини стали підставою для звернення Позивача до суду для захисту порушеного права та примусового розірвання договору та стягнення заборгованості та штрафних санкцій.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, враховуючи пояснення представників сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення.

Згідно положень Пленуму ВГСУ від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Сторони у справі є субєктами господарювання та самостійними юридичними особами, що підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Місце проведення господарської діяльності сторін відповідає місцю їх реєстрації згідно даних ЄДРПОУ положення ст. 93 ЦК України.

Сторони перебувають у договірних відносинах між собою на підставі договору про співпрацю №12/09.2016 СЛ від 12.09.2016р.

Згідно ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) субєкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобовязання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Суд враховує, що відповідач є навчальним закладом комунальної форми власності і фінансується з бюджету. Розпорядником коштів та відповідальним за організацію навчального процесу виступає Звенигородська районна державна адміністрація в особі Управління освіти в Звенигородському районі. Засновником ліцею виступає Звенигородська районна рада.

Згідно частини 1 статті 173 ГК України зобовязання, що виникає між субєктами господарювання, в силу якого один субєкт зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта, або утриматися від певних дій, а інший субєкт має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку, є господарським зобовязанням.

Згідно з частиною 1 статті 174 ГК України, господарські зобовязання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Спірний договір про співпрацю (а.с. 17) укладено на виконання загальнодержавних програм з енергоефективності та енергозбереження з метою підвищення рівня енергетичної незалежності України.

За договором про співпрацю позивач зобовязався залучити власні кошти та інвестиції, обладнання, необхідні технології, щоб в подальшому забезпечити потреби відповідача (ліцею) та інших осіб на території Звенигородського району необхідною тепловою енергією.

Постачання теплової енергії ліцею буде здійснюватись на підставі відповідних договорів та згідно тарифів.

Обєм інвестицій, перелік заходів договором про співпрацю - не визначений.

Вартість робіт для підвищення енергоефективності теплопостачання не визначена.

Наявність грошових зобовязань Звенигородського спортивного ліцею перед ТОВ «Альтер Енерджі» - договором не визначена.

Позивач на свій ризик замовив проектну документацію на встановлення твердопаливного котла, реконструював котельню, встановив твердопаливний котел в орендованому приміщенні по вул. Д.Давидова, 17 в м. Звенигородка.

Позивач не передавав відповідачу у власність чи користування змонтований твердопаливний котел та відповідне оснащення котельні.

Позивач приступив до експлуатації обладнання і 18.11.2016р. з відповідачем підписав договір про закупівлю теплової енергії (постачання теплової енергії відповідачу).

Оскільки з відповідачем не був підписаний договір про закупівлю теплової енергії на 2017р. (постачання теплової енергії відповідачу), позивач звернувся до суду та просить розірвати договір про співпрацю та стягнути з відповідача інвестиційні кошти як борг ліцею 938012 грн., 57218,74 грн. інфляційних, 11641,62 грн. 3% річних з простроченої суми, та судові витрати.

Посилання позивача на ЗУ «Про інвестиційну діяльність» є некоректним, оскільки позивач не робив капітальних вкладень в активи відповідача.

Сторони судового розгляду не підписували договорів про інвестиції, про інвестиційну діяльність чи інших угод про перерахування відповідачу (ліцею) грошових коштів чи капітальних вкладень (як інвестицій) в обєкт ліцею. Позивачем не надано письмового інвестиційного проекту, декларації про обсяги і джерела фінансування, висновку державної експертизи інвестиційного проекту, погоджених з ліцеєм чи розпорядником коштів для ліцею приписи ст. 8 ЗУ «Про інвестиційну діяльність».

Таким чином у відповідача відсутні грошові зобовязання перед позивачем на підставі договору про співпрацю від 12.09.2016р. (а.с. 17).

Оскільки позивач і відповідач є юридичними особами та субєктами господарювання на ринку послуг України, суд враховує процедуру розірвання договору, викладену в ст. 188 ГК України. В п.2 ст. 188 ГК України визначено, що розірванню договору передує письмова вимога (пропозиція) зацікавленої сторони про розірвання договору, направлена іншій стороні.

Будь-яких письмових вимог про розірвання договору про співпрацю від 12.09.2016р. позивач відповідачу не направляв, що підтверджено сторонами в судовому засіданні.

Суд дійшов до висновку, що позивачем не дотримано вимоги про порядок розірвання господарських договорів і у суду відсутні підстави розірвання спірного договору про співпрацю від 12.09.2016р.

Внаслідок цього в суду відсутні підстави для задоволення похідної вимоги про стягнення з відповідача вкладених інвестиційних коштів, оскільки у відповідача не виникло грошового зобовязання перед позивачем про повернення інвестиційних коштів, яких ліцей не отримував.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обовязок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого субєктивного права.

Позивачем використано неналежний спосіб захисту права, тому в задоволенні позову належить відмовити.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати належить покласти на позивача та не стягувати.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення через Господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 18.07.2017р.

Суддя Г.М. Скиба