ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2017 р.Справа № 916/631/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Величко Т.А.,

суддів: В.В. Бєляновського, Л.В. Лавриненко

(Склад колегії сформовано на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями)

при секретарі: Колбасовій О.Ф.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1;

від відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Приватного акціонерного товариства "ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ ВИНОРОБНИЙ ЗАВОД"

на рішення господарського суду Одеської області від 25.05.2017р.

по справі №916/631/17

за позовом: Комунального підприємства "Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства"

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ ВИНОРОБНИЙ ЗАВОД"

про стягнення 53210,02 грн.,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2017 року Комунальне підприємство "Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" звернулось до господарського суду Одеської області із позовом до Приватного акціонерного товариства "ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ ВИНОРОБНИЙ ЗАВОД" про стягнення коштів за порушення правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України послуг у розмірі 532210 грн. 02 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між сторонами у справі укладений договір про надання у послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення, при цьому, всупереч встановленим законодавством вимогам, у відповідача у винному пункті виявлена діюча свердловина на яку відповідач не надав документу.

Згідно Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, відповідачеві нарахований борг за не обліковані стоки води в системи каналізації населених пунктів.

З посиланням на ст.ст. 629,525,526, Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, п.1.ч.1 ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги позивач просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У запереченнях на позовну заяву відповідач просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та зазначив, що позивач не довів тих обставин, що відповідач безобліково користується системою централізованого комунального водопостачання та водовідведення, доводи позивача базуються лише на припущеннях.

Рішенням господарського суду Одеської області від 25.05.2017р. (суддя Никифорчук М.І.) позов задоволено повністю. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Ізмаїльський виноробний завод» на користь Комунального підприємства «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» кошти за порушення правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України послуг у розмірі 53210 грн. 02 коп. та судовий збір у розмірі 1600 грн.

Господарським судом зазначено, що відповідач фактично односторонньо відмовився від виконання зобов'язань взятих на себе по договору укладеному між сторонами, що заборонено приписами ст. 525 ЦК України.

Суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, законними і тому підлягають задоволенню повністю.

Не погодившись з рішенням суду, Приватне акціонерне товариство «Ізмаїльський виноробний завод» звернулося до Одеського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду Одеської області від 25.05.2017р. у справі №916/631/17 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Доводи скаржника ґрунтуються на порушеннях господарським судом норм матеріального та процесуального права.

Скаржник зазначає, що суд першої інстанції не надав правової оцінки запереченням та документам, на які посилався ПрАТ «Ізмаїльський виноробний завод» в своїх запереченнях на позовну заяву та які спростовують позовні вимоги.

Суд першої інстанції обґрунтовує винесене рішення наявністю ОСОБА_3 від 28.11.2014р., складеного фахівцями позивача, із змісту якого вбачається використання відповідачем системи відведення води централізованого комунального водопостачання.

Проте судом не враховано, що згідно із вказаним ОСОБА_3, кран на свердловині був закритий та опломбований пломбою №36340.

На думку скаржника, це свідчить, що самі фахівці позивача засвідчили факт відсутності використання цієї свердловини. Тобто єдиний документ, який начебто свідчить про самовільне водовідведення, спростовує вимоги позивача та не містить жодних інших даних щодо порушень. Однак така обставина не була досліджена судом, хоча про неї було зазначено у запереченнях на позовну заяву.

Також скаржник вважає, що наявний ОСОБА_3 від 28.11.2014р. не можна брати до уваги, оскільки він був складений за відсутності представника відповідача, не був підписаний всіма представниками позивача і він не дає жодних підстав стверджувати про самовільне користування водою та скидання стічних вод.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 26.06.2017р. прийнято апеляційну скаргу ПрАТ «Ізмаїльський виноробний завод» до провадження з призначенням до розгляду в судовому засіданні.

11.07.2017р. до Одеського апеляційного господарського суду від КП "Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" надійшли заперечення на апеляційну скаргу, відповідно до яких останній просить залишити апеляційну скаргу ПрАТ «Ізмаїльський виноробний завод» без задоволення, а рішення господарського суду Одеської області від 25.05.2017р. у справі №916/631/17 без змін.

На думку відповідача, судом всебічно та повністю перевірено всі обставини справи. При винесені рішення судом не порушено норм матеріального та процесуального права та рішення суду є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, перевіривши наявні матеріали справи (фактичні обставини справи) на предмет правильності їх юридичної оцінки господарським судом та заслухавши пояснення присутніх в засіданні представників сторін, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в ході апеляційного розгляду, рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 19.07.2007 року №928 Комунальне підприємство «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» (КП «Ізмаїльське ВУВКГ», позивач, Водоканал) визначено виробником і виконавцем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення.

На виконання даного рішення КП «Ізмаїльське ВУВКГ» надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення до об'єкта, що знаходиться адресою: м. Ізмаїл, вулиця Гагаріна, 44. За вказаною адресою знаходиться цілісний майновий комплекс, одним з об'єктів є винний пункт, який розташований за адресою вулиця Гагаріна, 54, яким користується виноробний завод на підставі договору оренди № НОМЕР_1 від 15.11.2000 року.

13 серпня 2012 року між Комунальним підприємством «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» та Приватним акціонерним товариством «Ізмаїльський виноробний завод» (ПрАТ «Ізмаїльський виноробний завод», відповідач, споживач)) було укладено договір № 304 про надання послуг з централізованого постачання холодної води га водовідведення. Відповідно до п.10.2, Договір вважається щорічно переукладеним на таких же умовах, якщо за один місяць до припинення дії договору жодна із сторін не заявить про його перегляд, при цьому максимальний термін дії договору до 31 грудня 2014 року після чого договір остаточно втрачає чинність і підлягає обовязковому переукладанню.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з п.1.1 договору Водоканал зобовязується надавати Споживачу на межі балансової належності мереж Водоканалу та Споживача, зазначеної в додатку №5 до Договору, послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення у необхідних обсягах, зазначених у додатку №1 до Договору, та відповідної якості, а Споживач зобов'язується своєчасно оплачувати і у повному обсязі оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до п.3.1 Договору, Водоканал бере на себе зобовязання надавати споживачу послуги з централізованого постачання холодної води, яка відповідає чинному стандартові, на межі балансової належності мереж, та послугу з водовідведення стоків від споживача в міську каналізацію згідно договору на межі балансової належності мереж та в обємі ліміту зазначеному в додатку №1 до Договору.

Згідно з п.3.9. Договору, у разі виявлення представниками водоканалу фактів:

а) штучного втручання в роботу засобів обліку;

б) пошкодження або зриву пломб на засобах обліку, а також в місцях зєднань та на запірній арматурі;

в) невиконання споживачем вимог водоканалу по облаштуванню вузла обліку в зазначені терміни;

г) витоку води з дооблікових мереж споживача;

д) самовільного приєднання обєктів споживача до мереж водоканалу, через які надається послуги;

водопостачання вважатиметься безобліковим, розрахунок витрат води проводиться за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2 м/с, та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу. Розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць (п.3.3. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №190 від 27.06.2008р.).

Пунктом 3.10. Договору сторони обумовили, що обсяг послуги з водовідведення визначається за обсягом води, використаною споживачем з комунального водопроводу та інших джерел водопостачання, в т.ч. власних свердловин, згідно показників приладів обліку води встановлених на кожній точці забору води (водопровідні вводи з комунального водопроводу, власні свердловини та ін.) а також поверхневі та дощові води з території споживача, або за показниками приладів обліку обємів водовідведення (за наявності).

Згідно з п.п. 4.7. Договору, споживач не має права збільшувати витрати води та скид стоків понад розраховані обєми (Додаток №4) та затверджені ліміти (Додаток №1). За скид стоків понад затверджені ліміти, споживач проводить оплату у пятикратному розмірі діючих тарифів на скид стоків.

Відповідно до п.п.5.5.1 Договору, споживач зобовязаний оплачувати послуги та здійснювати інші платежі у строки і на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно з п.п.11.3 даного Договору, всі питання, що не передбачені цим договором, регулюються чинним законодавством України, Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України та Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальну каналізацію.

Правові відносини між Сторонами у справі здійснюються згідно Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджені наказом Мінжитлокомунгоспу від 27.06.2008р. N190, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 7 жовтня 2008 р. за N 936/15627. (далі - Правила користування системами централізованого комунального водопостачання га водовідведення в населених пунктах України).

Приймання стічних вод від підприємств, установ, організацій до системи централізованого водовідведення здійснюється відповідно до Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держбуду від 19.02.2002 р. №37, зареєстрованих у Мін'юсті 26.04.2002р. за № 403/6691, а також місцевих правил приймання стічних вод систему каналізації населеного пункту. ( далі Правила приймання стічних вод).

Згідно п.1.2. Правил приймання стічних вод, правила поширюються на комунальні підприємства водопровідно-каналізаційного господарства міст і селищ України та інші підприємства, що мають на балансі системи місцевого водопроводу та каналізації , та на всі підприємства, установи, організації незалежно від форм власності й відомчої належності, які скидають свої стічні води в системи каналізації населених пунктів (далі - Підприємства).

Відповідно до п.1.6 Правил приймання стічних вод, місцеві правила приймання згідно з Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" затверджують виконавчі органи місцевих рад за поданням Водоканалів після погодження з територіальними органами Мінекоресурсів та Міністерства охорони здоров'я України. Місцеві Правила приймання є обовязковими для всіх підприємств, яким Водоканали надають послуги з водовідведення та які розташовані на території даної місцевої ради.

Рішенням виконавчою комітету Ізмаїльської міської ради № 527 від 27.06.2014 р. були затверджені Правила прийому стічних вод підприємствами в комунальну систему каналізації м. Ізмаїл.

Відповідно до Правил приймання стічних вод підприємств, установ і організацій в систему каналізації м. Ізмаїл, стічні води Підприємств - усі види стічних вод. що утворилися внаслідок їхньої діяльності після використання води в усіх системах водопостачання (господарсько-питного, технічного, гарячого водопостачання тощо), а також поверхневі та дощові води з території Підприємства (з урахуванням субабонентів).

Відповідно до п.3.15 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України споживачі, що мають власні водозабори і скидають стічні води до мереж централізованого водовідведення. при відсутності засобів обліку стічних вод подають виробнику дані про об'єм та показники якості стічних вод відповідно до умов договору. У випадку попадання споживачами інформації про обсяг стічних вод плата нараховується за визначеними обсягами водовідведення зазначеними у договорі.

Згідно з п.3.16 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, якщо споживачі мають власні водозабори і у визначений строк не надіслали даних про обсяги скиду стічних вод до мереж водовідведення за попередній місяць або надіслали недостовірні дані щодо обсягів скиду. виробник відповідно до умов договору здійснює розрахунок оплати за скид стічних вод за розрахунками попереднього місяця або за пропускною спроможністю відповідних мереж споживачів. При цьому виробник має право зробити перерахунок за період подання споживачами недостовірних даних в межах строку позовної давності. 28.11.2014 р. представниками КП «Ізмаїльське ВУВКГ» була виявлена у винному пункті по вулиці Гагаріна 54 міста Ізмаїл діюча свердловина. Про виявлений факт у присутності охоронця ОСОБА_3, який від підпису відмовився, був складений акт № 000048.

Крім цього було проведено відключення абонента від мережі водопостачання с зазначенням (номер лічильника 03429. пломба № 36339. та показники 33249). Документи на свердловину по теперішній час надані не були.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. З ст. 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Пунктом 3.1 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України встановлено, що розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються на основі показів засобів обліку.

Згідно п. 3.2 цих Правил, водокористування вважається безобліковим, якщо споживач самовільно приєднався до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільно користується ними.

Відповідно до п. 3.3. вказаних Правил, у разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю груби вводу при швидкості руху води в ній 2.0 м/сек., та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу.

Відповідно до п.3.4. цих Правил розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо, термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць.

16.12.2014 р. було проведено засідання комісії, де з урахуванням вказаних норм, КП «Ізмаїльське ВУВКГ» було проведено розрахунок витрат води на суму 53210 грн. 02 коп. з урахуванням ПДВ та прийнято рішення про встановлення засобу обліку на свердловину. При розгляді питання щодо стягнення з ПрАТ «Ізмаїльський виноробний завод» плати за скид стічних вод у комунальну систему каналізації м. Ізмаїл, останнім не був наданий дозвіл на спеціальне водокористування, що на думку позивача, свідчить про неправомірність дій відповідача.

Відповідачу, 18.12.2014 р. було направлено претензію №1895 на загальну суму 80 309 грн. 04 коп., в якій позивач просив оплатити в строк до 19.12.2014р. заборгованість у розмірі 53 210 грн. 02 коп. за скид стічних вод, а також заборгованість за послуги централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 27 099 грн. 02 коп.

Відповідач заборгованість за послуги централізованого водопостачання та водовідведенні у розмірі 27099 грн. 02 коп. сплатив.

14.04.2016р. у присутності представника виноробного заводу заступника начальника безпеки ОСОБА_4 було проведено розпломбування крана на водовідведення. При цьому, був складений акт №304 із зазначенням показників (номер лічильника 03429. номер пломби 36339. та показники лічильника 33249).

Позивач зазначає, що ПрАТ «Ізмаїльський виноробний завод» на протязі з 28.11.2014 року по 14.04.2016 року не здійснювало споживання води з централізованих мереж водопостачання м. Ізмаїл, при цьому не припиняючи господарську діяльність, що свідчить про наявність власних самовільних джерел водокористування.

08.08.2016р. відповідачу був направлений акт-вимога №1425 з пропозицією про переукладення про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення, який залишений відповідачем без відповіді.

У звязку з відмовою відповідача у добровільному порядку оплатити грошові кошти за порушення правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України послуг у розмірі 532210 грн. 02 коп., позивач звернувся з даним позовом до суду.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог.

28.11.2014р. представниками КП «Ізмаїльське ВУВКГ» була виявлена у винному пункті по вулиці Гагаріна 54 міста Ізмаїл діюча свердловина.

Про виявлений факт у присутності охоронця ОСОБА_3, який від підпису відмовився, був складений акт № 000048.

Після цього, 16.12.2014р. було проведено засідання комісії, де з урахуванням вказаних норм, КП «Ізмаїльське ВУВКГ» було проведено розрахунок витрат води на суму 53210 грн. 02 коп. з урахуванням ПДВ та прийнято рішення про встановлення засобу обліку на свердловину.

При розгляді питання щодо стягнення з ПрАТ «Ізмаїльський виноробний завод» плати за скид стічних вод у комунальну систему каналізації м. Ізмаїл, останнім не був наданий дозвіл на спеціальне водокористування.

У відповідача, в порушення вимог чинного законодавства, такий спеціальний дозвіл відсутній.

14.04.2016р. у присутності представника виноробного заводу заступника начальника безпеки ОСОБА_4 було проведено розпломбування крана на водовідведення. При цьому, був складений акт №304 із зазначенням показників (номер лічильника 03429. номер пломби 36339. та показники лічильника 33249).

08.08.2016р. відповідачу був направлений акт-вимога №1425 з пропозицією про переукладення про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення, який залишений відповідачем без відповіді.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 ЦК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання, відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Отже, вищевикладене свідчить, що відповідач в порушенням вимог чинного законодавства та взятих на себе зобовязань за укладеним між сторонами Договором, односторонньо відмовився від їх виконання.

Щодо посилань скаржника на те, що наявний в матеріалах справи ОСОБА_3 від 28.11.2014р. не можна брати до уваги, оскільки він був складений за відсутності представника відповідача, не був підписаний всіма представниками позивача і він не дає жодних підстав стверджувати про самовільне користування водою та скидання стічних вод до уваги колегії суддів не приймається.

Представник місьводоканалу шляхом складення акту фіксує факт порушення споживачем вимог Правил, повязаних з нераціональним водоспоживанням, недотриманням правил технічних експлуатаційних систем водопостачання та водовідведення. Такий акт є обовязковим до виконання у визначені ним терміни, а також є підставою для розрахунків за водокористування.

Акт №000048 про порушення «Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України» від 28.11.2014р., складений у відповідності та у порядку, визначеному чинним законодавством, компетентними на те особами. Окрім того, такий акт не оскаржено відповідачем, що свідчить про його погодження, зокрема, зі сторони споживача.

Інші доводи, заперечення та вимоги ПрАТ «Ізмаїльський виноробний завод», викладені в апеляційній скарзі, також підлягають відхиленню з підстав, викладених в мотивувальній частині постанови

З огляду на вищевикладене, судова колегія вважає, що норми чинного законодавства місцевим господарським судом застосовані правильно, рішення відповідає приписам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування рішення, оскільки спростовуються вищевикладеним.

За таких обставин, апеляційна скарга ПрАТ «Ізмаїльський виноробний завод» підлягає залишенню без задоволення, а рішення господарського суду Одеської області від 25.05.2017р. у даній справі без змін.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105 ГПК України,

суд постановив:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ ВИНОРОБНИЙ ЗАВОД" залишити без задоволення, рішення господарського суду Одеської області від 25.05.2017р. у справі №916/631/17 - без змін.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Т.А. Величко

Суддя В.В. Бєляновський

Суддя Л.В. Лавриненко