ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2017 р. Справа № 922/1362/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Камишева Л.М., суддя Плахов О.В.,

при секретарі Євтушенкові Є.В.,

за участю представників:

від боржника - Пшенична Т.М. - за довіреністю від 10.05.2017р.,

від кредитора - Овчарук О.О. - за довіреністю від 27.12.2016р. № 270/16,

арбітражний керуючий Сиволобов М.М. - не з'явився,

арбітражний керуючий Потупало Н.І. - не з'явилась,

арбітражний керуючий Дралін А.В. - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" (вх.№1784 Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 23.05.2017р. у справі №922/1362/17,

за заявою Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ,

до Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території", м. Харків,

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.05.2017р. у справі №922/1362/17 (суддя Яризько В.О.) порушено провадження у справі про банкрутство Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території", . Визнано розмір безспірних вимог Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" в сумі 4209398,88 грн. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, який передбачає зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію. Визначено, що протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах; - забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій; - не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; - зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію; - не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання, три проценти річних від простроченої суми тощо. Введено процедуру розпорядження майном боржника. Призначено розпорядником майна Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території", код 03361721, арбітражного керуючого Драліна Андрія Володимировича (свідоцтво № 468 від 15.03.2013р., адреса : 61051, АДРЕСА_1) та встановлено розмір оплати послуг арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним своїх повноважень, шляхом її авансування ініціюючим кредитором - Дочірньою компанією "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України". Визначено оприлюднити на офіційному веб - сайті Вищого господарського суду України повідомлення про порушення справи про банкрутство боржника із зазначенням повного найменування боржника, його поштової адреси, банківських реквізитів, найменування та адреси господарського суду, номера справи, відомостей про розпорядника майна, граничного строку подання заяв конкурсних кредиторів з вимогами до боржника. Визначено строк подання розпорядником майна до господарського суду відомостей про результати розгляду вимог кредиторів до 12.06.2017 року. Визначено дату складання розпорядником майна реєстру вимог кредиторів та подання його на затвердження до господарського суду 12.06.2017 року. Визначено строк проведення розпорядником майна інвентаризації майна боржника до 12.06.2017 року. Попереднє засідання господарського суду призначено на "15" червня 2017р. о 12 год. 00 хв. у приміщенні господарського суду Харківської області, зал 322, 3-й поверх.

Обґрунтовуючи винесену у справі ухвалу, місцевий господарський суд з посиланням на положення ч.ч. 2, 3 ст. 10, ч.ч. 1-3 ст. 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство) зазначає, що боржником протягом більш, ніж трьох місяців не було задоволено безспірні вимоги кредитора на суму 4209398,88 грн., що є більше, ніж триста мінімальних розмірів заробітної плати, які, незважаючи на вжиття заходів щодо примусового стягнення в порядку виконавчого провадження, не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, що свідчить про наявність правових підстав для порушення справи про банкрутство по відношенню до Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території".

Зважаючи на те, що обраним автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення розпорядника майна арбітражним керуючим Солдаткіним С.В. не було подано заяви про участь у даній справі, місцевий господарський суд дійшов висновку за доцільне призначити з числа арбітражних керуючих, якими подано заяви на участь у справі, арбітражного керуючого Драліна А.В., кандидатура якого, на думку суду, надасть змогу найбільш ефективно виконувати повноваження розпорядника майна у даній справі.

Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду, боржник звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 23.05.2017р. у справі № 922/1362/17 в частині призначення розпорядника майна Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" арбітражного керуючого Драліна Андрія Володимировича (свідоцтво №468 від 15.03.2013, адреса: 61051, АДРЕСА_1) та введення процедури розпорядження майном боржника.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги боржник зазначає, що при призначенні розпорядника майна у даній справі не було здійснено повторного запиту до автоматизованої системи в порядку, визначеному в п.п. 4.20, 4.23 Положення про автоматизовану систему з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство, затвердженого Постановою Вищого господарського суду України від 14.07.2016р. № 8, тим самим порушено норми чинного законодавства України, що є підставою для скасування ухвали господарського суду Харківської області від 23.05.2017р. у справі № 922/1362/17. При цьому, апелянт вказує не те, що за відсутності призначеного в установленому законом порядку розпорядника майна боржника, місцевим господарським судом без достатньої для цього правової підстави введено процедуру розпорядження майном.

У відзиві на апеляційну скаргу Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтобаз України" просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території", ухвалу господарського суду Харківської області від 23.05.2017р. у справі № 922/1362/17 залишити без змін (вх.№ 6602 від 20.06.2017р.).

В обґрунтування своєї позиції у справі кредитор вказує на те, що господарський суд Харківської області у відповідності до положень ст. ст. 10, 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" дійшов правильного висновку, що грошові вимоги ДК "Газ України" підтверджені належними доказами, є безспірними вимогами у розумінні ст. 1 Закону про банкрутство, незабезпечені заставою майна боржника, у зв'язку з чим, правомірно виніс ухвалу, якою порушено провадження у справі про банкрутство відносно боржника, введено процедуру розпорядження майном та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Драліна А.В. у відповідності до вимог ст.114 Закону про банкрутство.

В доповненнях до апеляційної скарги (вх.3 6637 від 20.06.2017р.) боржник зазначає, що заборгованість Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" утворилась не з вини підприємства, а з підстав недосконалого регулювання сфери житлово-комунальних послуг. Разом з тим, боржник відноситься до суспільно важливого суб'єкта підприємницької діяльності для територіальної громади Харківської області, у зв'язку з чим порушення провадження у справі про банкрутство відносно нього негативно впливає на права та інтереси усіх споживачів теплової енергії і комунальних послуг; значно ускладнило надання якісних житлово-комунальних послуг споживачам Харківської області, що спричинило погіршення або не здійснення розрахунків споживачів за теплову енергію і комунальні послуги та, як наслідок, унеможливлює задоволення вимог кредитора.

В доповненнях до апеляційної скарги (вх.№ 6773 від 23.06.2017р.), боржник додатково з посиланням на положення ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України зазначає про наявність обставин виникнення заборгованості Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" з підстав, що не залежали від підприємства. Крім того, боржник посилається на набрання чинності Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", яким передбачається здійснення комплексу організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих підприємств, за рахунок яких має бути забезпечене реальне виконання погашення заборгованості перед ініціюючим кредитором.

На підставі протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 05.07.2017р. у зв'язку з перебуванням судді Бородіної Л.І. у відпустці для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Лакізи В.В., судді Камишевої Л.М., судді Плахова О.В.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" від 23.03.2012р. №6 встановлено, що в разі необхідності заміни судді в процесі розгляду справи або додаткового введення судді (суддів) до складу суду розгляд справи з огляду на встановлений пунктом 3 частини четвертої статті 47 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" принцип незмінності судді слід починати спочатку. При цьому заново розпочинається й перебіг передбачених статтею 69 ГПК строків вирішення спору, а його подальше продовження новим (зміненим) складом суду здійснюється у випадках і в порядку, передбачених частиною третьою цієї статті.

У відзиві на апеляційну скаргу (вх.№ 7040 від 05.07.2017р.) ініціюючий кредитор з посиланням на положення ст.ст. 2,7,22 Закону про банкрутство зазначає, що місцевим господарським судом за наявності встановлення відстав для порушення відносно Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" провадження у справі про банкрутство прийняв правомірне рішення про введення процедури розпорядження майном за наслідками проведення підготовчого засідання. Крім того, зазначаючи, що оскаржувана ухвала суду в частині призначення розпорядника майна арбітражного керуючого Драліна А.В. цілком відповідає приписам абз.4 ч. 1 ст. 114 Закону про банкрутство.

В судовому засіданні представник боржника підтримав вимоги апеляційної скарги, просив суд скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 23.05.2017р. у справі № 922/1362/17 в частині призначення розпорядника майна Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" арбітражного керуючого Драліна Андрія Володимировича та введення процедури розпорядження майном боржника.

Представник ініціюючого кредитора заперечував проти задоволення поданої апеляційної скарги, просив суд ухвалу господарського суду Харківської області від 23.05.2017р. у справі № 922/1362/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представником боржника в судовому засіданні також було заявлено клопотання про відкладення розгляду справи з посиланням на звернення Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" від 03.05.2017р. № 2/05 Харківською обласною радою включено до порядку денного пленарного засідання, що відбудеться в липні 2017 року розгляд питання про незастосування до комунального підприємства процедур банкрутства та припинення провадження у справі.

Розглянувши заявлене клопотання, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено у даному засіданні; такими обставинами, зокрема, є: нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу; неподання витребуваних доказів; необхідність витребування нових доказів; залучення до участі у справі іншого відповідача, заміна неналежного відповідача; необхідність заміни відведеного судді, судового експерта. Як вбачається з вказаної статті, перелік обставин, визначених частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, є вичерпним.

Зі змісту ст. 101 ГПК України вбачається, що господарський суд апеляційної інстанції повторно розглядає справу та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі за наявними у справі і додатково поданими доказами.

Зважаючи на те, що у відповідності до ч. 1 ст. 85 Закону про банкрутство повноваженнями щодо розгляду клопотанням не застосовувати до суб'єкта підприємницької діяльності, що має суспільну або іншу цінність для Автономної Республіки Крим або територіальної громади, передбачені цим Законом процедури та припинити провадження у справі про банкрутство, наділений виключно господарський суд першої інстанції, питання, які будуть вирішені на пленарному засіданні Харківської обласної ради, на які посилається заявник, не перешкоджають здійсненню апеляційного провадження у даній справі. Крім того, докази, на які посилається боржник, не існували на час винесення оскаржуваної ухвали суду та можуть мати місце лише в майбутньому.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку про необґрунтованість заявленого представником боржника клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з чим відмовляє в його задоволенні.

Враховуючи, що судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи та правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін та інших учасників судового процесу про час та місце розгляду справи, та виходячи з того, що явка сторін не визнавалася обов'язковою судом апеляційної інстанції, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені ст.22 Господарського процесуального кодексу України) є правом, а не обов'язком сторін, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності арбітражних керуючих Сиволобова М.М., Потупало Н.І. та Драліна А.В. у справі за наявними у ній матеріалами.

За змістом частини 5 статті 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Згідно зі статтею 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, а також доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" звернулась до суду з заявою про визнання Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" банкрутом (вх.№ 1362/17 від 24.04.2017р.).

Ініціюючий кредитор у заяві про порушення справи про банкрутство Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" і в доданих до неї доказах підтверджує безспірність грошових вимог до боржника в сумі 4209398,88 грн. судовими рішеннями, які набрали законної сили, про стягнення з боржника на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" заборгованості, а саме :

- рішенням господарського суду Харківської області від 25.09.2008р. у справі №49/152-08, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 17.11.2008р.; постановою державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 20.02.2009р. №563/11-09 (т.1, а.с. 21-30).

- рішенням господарського суду Харківської області від 25.09.2008р. у справі №49/153-08, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 18.11.2008р.; постановою державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 20.02.2009р. № 562/11-09 (т.1, а.с. 31-40);

- рішенням господарського суду Харківської області від 24.02.2010р. у справі №08/109-09; постановою державного виконавця Дзержинського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 28.07.2010р. (т.1, а.с. 41-49);

- рішенням господарського суду Харківської області від 06.07.2009р. у справі №08/111-09, залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 29.04.10; постановою державного виконавця Дзержинського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 01.03.2011р. (т.1, а.с. 50-61);

- рішенням господарського суду Харківської області від 04.03.2010р. у справі №08/110-09, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 22.06.2010р.; постановою державного виконавця Дзержинського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 23.09.2010р. (т.1, а.с. 62-69);

- рішенням господарського суду Харківської області від 20.09.2010р. у справі №33/191-10 з урахуванням постанови Вищого господарського суду України від 12.01.2011р.; постановою державного виконавця Дзержинського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 19.11.2015р. (т.1, а.с. 70-77);

- рішенням господарського суду Харківської області від 12.02.2010р. у справі №58/94-09. залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 28.07.2010р.; постановою державного виконавця Дзержинського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 01.12.2010р. (т.1, а.с. 78-89);

- постановою Вищого господарського суду України від 09.07.2014р. у справі №922/660/13-г; постановою державного виконавця Дзержинського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 19.11.2015р. (т.1, а.с. 90-93);

- додатковою постановою Харківського апеляційного господарського суду від 01.12.2014р. у справі № 5023/1346/12; постановою державного виконавця Дзержинського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 30.01.2015р. (т.1, а.с. 94-98);

- рішенням господарського суду Харківської області від 05.09.2012р. у справі №5023/129/12 з урахуванням постанови Харківського апеляційного господарського суду від 22.10.2012р. та постанови Вищого господарського суду України від 03.12.2012р.; постановою державного виконавця Дзержинського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 18.11.2015р. (т.1, а.с. 94-114);

- рішенням господарського суду Харківської області від 01.02.2013р. у справі №5023/10324/11; постановою державного виконавця Дзержинського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 12.08.2015р. (т.1, а.с. 115-126);

- рішенням господарського суду Харківської області від 22.08.2007р. у справі №47/302-07; постановою державного виконавця Дзержинського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 18.11.2015р., про заміну сторони виконавчого провадження від 24.01.2017р. (т.1, а.с. 127-134);

- рішенням господарського суду Харківської області від 17.09.2007р. у справі №33/213-07; постановою державного виконавця Дзержинського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 18.11.2015р., про заміну сторони виконавчого провадження від 24.01.2017р. (т.1, а.с. 135-142);

- рішенням господарського суду Харківської області від 25.07.2007р. у справі № 49/267-07, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 29.10.2007р.; постановою державного виконавця Дзержинського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 19.11.2015р., про заміну сторони виконавчого провадження від 24.01.2017р. (т.1, а.с. 136-150);

- рішенням господарського суду Харківської області від 13.08.2007р. у справі № 33/212-07, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 30.11.2007р.; постановою державного виконавця Дзержинського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 19.11.2015р., про заміну сторони виконавчого провадження від 24.01.2017р. (т.1, а.с. 151-160);

- рішенням господарського суду Харківської області від 20.08.2007р. у справі № 15/303-07, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 07.11.2007р.; постановою державного виконавця Комінтернівського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 01.03.2011р. (т.1, а.с. 161-168);

- рішенням господарського суду Харківської області від 30.11.2007р. у справі № 33/214-07, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 30.11.2007р.; постановою державного виконавця Дзержинського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 18.11.2015р., про заміну сторони виконавчого провадження від 24.01.2017р. (т.1, а.с. 169-178);

- рішення господарського суду Харківської області від 12.09.2007 у справі № 49/264-07, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 31.10.2007р.; постановою державного виконавця Дзержинського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 19.11.2015р., про заміну сторони виконавчого провадження від 24.01.2017р. (т.1, а.с. 179-188).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.04.2017р. прийнято заяву ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" до розгляду, залучено до розгляду заяви про визнання Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" банкрутом Харківську обласну раду, підготовче засідання по справі призначено на 11.05.2017р.

23.05.2017р. за наслідками проведення підготовчого засідання, оскаржуваною ухвалою суду відносно Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" порушено провадження у справі про банкрутство та введено процедуру розпорядження майном.

Відповідно до ч.2 ст. 4-1 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом з врахуванням особливостей, встановлених Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (далі за текстом Закон про банкрутство).

Відповідно до вимог частини першої статті 2 закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

За змістом статті 16 Закону перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з'ясування наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні. У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, а також вирішує інші питання, пов'язані з розглядом справи.

Відповідно до вимог частин 2, 7 статті 11 закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до заяви кредитора про порушення справи про банкрутство додаються докази того, що сума безспірних вимог кредитора (кредиторів) сукупно становить не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, якщо інше не передбачено цим Законом; рішення суду про задоволення вимог кредитора, що набрало законної сили; відповідна постанова органу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження з виконання вимог кредитора; докази того, що сума вимог кредитора (кредиторів) не забезпечена повністю заставою майна боржника (за наявності застави); копія виконавчого документа; докази надсилання боржнику копії заяви і доданих до неї документів.

За визначенням частини 3 статті 10 закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

За наслідками розгляду заяви про порушення справи про банкрутство та відзиву боржника господарський суд виносить ухвалу про: порушення провадження у справі про банкрутство; відмову у порушенні провадження у справі про банкрутство (ч. 6 ст. 16).

За змістом частини 7 статті 16 закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд відмовляє в порушенні провадження у справі про банкрутство, якщо: заявником не доведено наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство; вимоги кредитора є повністю забезпеченими майном боржника; вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду; відсутня хоча б одна з підстав, передбачених частиною третьою статті 10 цього Закону; за наявності підстав, передбачених статтею 15 цього Закону.

Вимоги до ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство визначено частиною 9 статті 16 названого закону.

За приписами статей 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінивши зібрані докази та заслухавши пояснення ініціюючого кредитора, судова колегія встановила, що заборгованість Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" підтверджується вказаними вище судовими рішеннями, які набрали законної сили, не забезпечені заставою, є обґрунтованими, доведеними матеріалами справи.

На виконання зазначених судових рішень видані відповідні накази, які знаходяться на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби України, що підтверджується копіями наказів та постанов про відкриття виконавчих проваджень.

З наданого ініціюючим кредитором розрахунку вбачається, що заборгованість, яка підлягає стягненню за вказаними судовими рішеннями, є частково погашеною, у зв'язку з чим загальна сума заборгованості боржника на момент звернення з заявою про порушення справи про банкрутство становить 4209398,88 грн., до якої входять лише суми щодо стягнення основного боргу, інфляційних втрат, 3 % річних, судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, тобто вказана сума не включає штрафні санкції, визначені ч. 3 ст. 10 Закону про банкрутство.

Більш того, боржник підтвердив існування заборгованості Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" перед ініціюючим кредиторам, зазначаючи при цьому про відсутність вини підприємства у її виникненні.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" розмір мінімальної заробітної плати становить 3200,00 грн. Відповідно, триста мінімальних заробітних плат складає 960000,00 грн. В даному випадку розмір безспірних вимог кредитора перевищує розмір трьохсот мінімальних заробітних плат.

За таких обставин, з матеріалів справи слідує, що на момент порушення провадження у справі вимоги кредитора до боржника сукупно становлять більше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, сума вимог складає 300 мінімальних розмірів заробітної плати (4209398,88 грн. основного боргу) і не сплачена боржником протягом 3-х місяців, а отже, є безспірними у відповідності до ст.10 Закону про банкрутство. Також відсутні докази, що вимоги кредитора забезпечені майном боржника.

В доповненнях до апеляційної скарги (вх.№ 6773 від 23.06.2017р.) боржник посилається на те, що в межах виконання Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", постанови Кабінету Міністрів України від 04.05.2015р. №375, якою затверджені "Порядок та умови надання у 2015 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування", а також за рахунок інших джерел фінансування має бути здійснено погашення існуючої заборгованості перед ініціюючим кредитором.

Разом з тим, Законом про банкрутство передбачено право кредитора на звернення до господарського суду з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство відносно боржника за наявності підстав, визначених ч. 3 ст. 10 Законом про банкрутство, з метою захисту власних майнових інтересів, у зв'язку з чим обставини, про які зазначає боржник, не входять до предмету доказування на відповідній стадії судового процесу.

Одночасно, посилання боржника на відсутність в нього вини щодо виникнення зобов'язань з проведення розрахунків з ініціюючим кредитором внаслідок відсутності бюджетних коштів, які підтверджені судовими рішеннями, які набрали законної сили, на стадії з'ясування наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство відносно боржника, є безпідставними.

Так, на підставі частини другої статті 617 Цивільного кодексу України, частини другої статті 218 Господарського кодексу України та рішення Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліуспроти України" від 18 жовтня 2005 року відсутність бюджетних коштів передбачених у видатках Державного бюджету України на 2015р. рік не виправдовує бездіяльність відповідача.

Таким чином, належними і допустимими доказами доведено наявність підстав для порушення провадження у справі про банкрутство Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території", визначених частиною 3 статті 10 закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", господарський суд Харківської області також не мав підстав відмовити у порушенні провадження у справі про банкрутство у відповідності до частини 7 статті 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Крім цього, боржник зазначив, що відповідно до ст. 85 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" під час розгляду справи про банкрутство Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території", що має суспільну або іншу цінність для територіальної громади Харківської області, може звернутися до господарського суду з клопотанням не застосовувати до такого суб'єкта передбачені цим Законом процедури та припинити провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 1,4 ст. 2 Закону про банкрутство провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України. Провадження у справах про банкрутство окремих категорій боржників регулюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону про банкрутство залежно від категорії боржника, виду його діяльності та наявності у нього майна господарський суд застосовує загальний, спеціальний або спрощений порядок провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 16 Закону про банкрутство перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з'ясування наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Законом.

Таким чином, завдання підготовчого засідання господарського суду у справі про банкрутство полягає у перевірці обґрунтованості заяви кредитора або боржника щодо наявності ознак неплатоспроможності та наявності підстав для порушення провадження у справі, до якої, зокрема, відносить вирішення питання щодо правового статусу боржника та відсутності перешкод для порушення провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 ГК України у випадках, передбачених законом, не застосовуються процедури банкрутства щодо комунальних підприємств.

Так, відповідно до статті 85 Закону про банкрутство під час розгляду справи про банкрутство суб'єкта підприємницької діяльності, що має суспільну або іншу цінність для Автономної Республіки Крим або територіальної громади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим або орган місцевого самоврядування може звернутися до господарського суду з клопотанням не застосовувати до такого суб'єкта передбачені цим Законом процедури та припинити провадження у справі про банкрутство. До клопотання додається рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, рішення ради органу місцевого самоврядування, прийняте виключно на її пленарному засіданні, про незастосування до відповідного суб'єкта підприємницької діяльності передбачених цим Законом процедур та припинення провадження у справі про банкрутство, а також гарантії задоволення всіх вимог кредиторів за грошовими зобов'язаннями.

Відповідно до п. 3.1 Статуту основною метою створення Дирекції є координація виробничої, науково-технічної, господарської, фінансової діяльності структурних підрозділів та інших суб'єктів господарювання, що входять до сфери управління дирекції на договірних засадах, для забезпечення сталого функціонування і динамічного розвитку у сфері житлово-комунального господарства та отримання прибутку.

Пунктом 3.2 Статуту визначено, що основними напрямками діяльності Дирекції є: надання послуг теплопостачання, водопостачання, водовідведення, експлуатація житлового фонду; технічне переоснащення підприємства, що надають житлово-комунальні послуги, впровадження новітніх технологій та обладнання; проведення єдиної науково-технічної та соціальної політики; організація ефективного управління у сфері виробництва і надання житлово-комунальних послуг; створення конкурентного середовища на ринку житлово-комунальних послуг; забезпечення ефективного використання грошових, людських та матеріальних ресурсів; сприяння розробленню та реалізації інвестиційно-інноваційних проектів житлово-комунальному господарстві.

Судова колонія зауважує, що питання щодо віднесення вказаного комунального підприємства до суб'єкта підприємницької діяльності, що має суспільну цінність, ставиться в залежність від наявності всіх основних умов, визначених ч. 2 ст. 85 Закону про банкрутство (рішення ради органу місцевого самоврядування, прийняте виключно на її пленарному засіданні, про незастосування до відповідного суб'єкта підприємницької діяльності передбачених цим Законом процедур та припинення провадження у справі про банкрутство, а також докази на підтвердження наявності гарантій задоволення всіх вимог кредиторів за грошовими зобов'язаннями), в сукупності, які можуть мати наслідки у формі припинення провадження у справі про банкрутство відносно такої юридичної особи.

Зі змісту вказаної статті Закону також вбачається, що під час розгляду справи про банкрутство саме орган місцевого самоврядування може звернутись до суду з клопотанням про незастосування процедури банкрутства до комунального підприємства, чого на час винесення оскаржуваної ухвали суду здійснено не було.

Отже, обставинам щодо віднесення Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" до суб'єкта господарювання, який має суспільну цінність або іншу цінність, на які посилається боржник в обґрунтування поданої апеляційної скарги, повинно бути надано оцінку судом першої інстанції під час розгляду відповідного клопотання, поданого з дотриманням порядку, встановленого ст. 85 Закону про банкрутство.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону про банкрутство підготовче засідання суду проводиться не пізніше чотирнадцятого дня з дня винесення ухвали про прийняття заяви про порушення справи про банкрутство, а за наявності поважних причин (здійснення сплати грошових зобов'язань кредиторам тощо) - не пізніше тридцятого дня.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Харківської області від 27.04.2017р. прийнято заяву ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз" про порушення справи про банкрутство до розгляду.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.05.2017р. задоволено клопотання боржника про відкладення розгляду справи та відкладено підготовче судове засідання на 23.05.2017р.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ухвалою про прийняття заяви про порушення провадження у справі про банкрутство господарський суд має право вирішити питання про зобов'язання заявника, боржника та інших осіб надати суду додаткові відомості, необхідні для вирішення питання про порушення провадження у справі про банкрутство. Вимоги до відзиву боржника унормовано статтею 13 названого закону.

Водночас згідно з частиною 4 статті 13, частиною 1 статті 16 закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" відсутність відзиву боржника на заяву про порушення справи про банкрутство не перешкоджає проведенню підготовчого засідання і провадженню у справі.

Боржник станом на момент проведення судом підготовчого засідання не навів жодної з підстав, передбачених пунктом 7 ст. 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" для відмови в порушенні справи про банкрутство, а також наявності обставин, передбачених ст. 85 Закону про банкрутство, для припинення провадження у справі про банкрутство.

Посилання апелянта на можливість подання відповідного клопотання за умови відкладення місцевим господарським судом розгляду підготовчого засідання є необґрунтованим та може призвести до затягування судових процедур у справі про банкрутство, а, отже, і порушення інтересів учасників провадження у справі про банкрутство.

Так, у рішення Європейського суду з прав людини у справі "Агрокомплекс проти України" Судом встановлено кілька порушень статті 6 Конвенції, зокрема, тривалість провадження у справі про банкрутства була визнана надмірною.

У рішенні Конституційного Суду України від 20.06.2007р. №5-рп/2007 у справі №1-14/2007 зазначено, що з огляду на нагальний характер послуг, які надаються комунальними унітарними підприємствами для жителів відповідних територіальних громад, норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не ставлять факт прийняття рішення на пленарному засіданні відповідної ради органів місцевого самоврядування щодо незастосування до комунальних унітарних підприємств положень Закону у залежність від моменту порушення судом справи про банкрутство цього підприємства і припускає можливість прийняття такого рішення як до початку провадження у справі про банкрутство, так і на будь-якій стадії провадження. Це означає, що факт наявності судової справи про банкрутство комунального унітарного підприємства чи її відсутності не може впливати на реалізацію відповідною радою її права стосовно прийняття рішення про незастосування Закону до цього підприємства.

З наведеного в сукупності вбачається, що орган місцевого самоврядування не позбавлений права звернутися з клопотанням не застосовувати до боржника передбачені Законом про банкрутство процедури вже на стадії порушеного провадження у справі про банкрутство, оскаржуваним судовим рішенням відповідне право такої юридичної особи порушено не було.

Крім того, з наданих до матеріалів справи документів не вбачається віднесення Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" до містоутворюючого суб'єкта господарювання, визначення якого міститься в ч. 4 ст. 85 Закону про банкрутство.

За таких обставин справи апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наявні усі обставини для порушення справи про банкрутство Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території", призначення розпорядника майна та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону про банкрутство відповідно до цього Закону щодо боржника застосовуються такі судові процедури банкрутства: розпорядження майном боржника; мирова угода; санація (відновлення платоспроможності) боржника; ліквідація банкрута.

Відповідно до п.1 ст.22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, проведення аналізу його фінансового становища, а також визначення наступної оптимальної процедури (санації, мирової угоди чи ліквідації) для задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів. Процедура розпорядження майном боржника вводиться строком на сто п'ятнадцять календарних днів.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" арбітражний керуючий - фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство, як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

У відповідності до вимог ст. 114 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", кандидатура арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) для виконання повноважень розпорядника майна визначається судом самостійно із застосуванням автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

З метою визначення кандидатури арбітражного керуючого судом було направлено запит на автоматичне визначення кандидатури арбітражного керуючого.

Автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення розпорядника майна було визначено арбітражного керуючого Солдаткіна Сергія Вячеславовича для призначення в якості розпорядника майна по даній справі, однак останнім не була подана заява про участь у даній справі.

Відповідно до абз.4 ч.1 ст. 114 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом у разі якщо від арбітражного керуючого (розпорядника майна), визначеного автоматизованою системою, не надійшла заява про згоду стати розпорядником майна в цій справі, то розпорядника майна призначає суд без застосування автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України.

29.04.2017р. арбітражним керуючим Сиволобовим Максимом Марковичем подано заяву про призначення його розпорядником майна у даній справі (т.1, а.с. 201-213).

18.05.2017р. через канцелярію господарського суду арбітражним керуючим Потупало Наталією Ігорівною подано заяву про призначення її розпорядником майна у даній справі.

22.05.2017р. від арбітражного керуючого Драліна Андрія Володимировича надійшла заява про призначення його розпорядником майна у даній справі.

Відповідно до ст. ч.2 ст.114 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором не можуть бути призначені арбітражні керуючі: 1) які є заінтересованими у цій справі; 2) які здійснювали раніше управління цим боржником - юридичною особою, крім випадків, коли з дня усунення від управління зазначеним боржником минуло не менше трьох років; 3) яким відмовлено в допуску до державної таємниці, якщо такий допуск є необхідним для виконання обов'язків, покладених цим Законом; 4) які мають конфлікт інтересів (особи, у яких виникає суперечність між власними чи їх близьких осіб майновими, немайновими інтересами та повноваженнями арбітражного керуючого).

До призначення арбітражним керуючим ( розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) особа повинна подати до господарського суду заяву, в якій зазначається, що вона не належить до жодної категорії вищезазначених осіб.

Арбітражний керуючий Дралін А.В. в судове засідання 23.05.2017р. з'явився, підтримав свою заяву про призначення його розпорядником майна у даній справі, додав до заяви копію свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), копію договору добровільного страхування відповідальності №3389474 від 03.01.2017р., інформаційну довідку про діяльність арбітражного керуючого.

Розглянувши заяви арбітражних керуючих Сиволобова М.М., Потупало Н.І. та Драліна А.В. на участь у справі в якості розпорядника майна боржника, судом першої інстанції встановлено, що порушень законодавства при виконанні обов'язків арбітражного керуючого і порушень строків подання інформації за час виконання своїх обов'язків вказані арбітражні керуючі не мають, управління боржником раніше не здійснювали, не є особами, які згідно з Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" є заінтересованими, не є особами, яким заборонено здійснювати цей вид підприємницької діяльності або займати керівні посади, не мають судимості за вчинення корисливих злочинів, мають технічні можливості для виконання відповідних обов'язків; діяльність арбітражних керуючих є застрахованою.

Судова колегія, розглянувши подані заяви, з метою ефективного проведення процедури розпорядження майном, погоджується з висновком місцевого господарського суду про призначення розпорядником майна у даній справі арбітражного керуючого Драліна А.В., який з'явився в судове засідання та з огляду на територіально близьке місцезнаходження до боржника та суду, наявності лише двох справ, в яких він приймає участь, що сприятиме належному виконанню обов'язків розпорядника майна у даній справі.

Щодо посилання апелянта на неправомірне призначення судом першої інстанції розпорядника майна з числа поданих заяв арбітражних керуючих про згоду на участь у даній справі, замість здійснення повторного запиту до автоматизованої системи в порядку, визначеному п. 4.23 Положення про автоматизовану систему з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство, затвердженого постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 14.07.2016р. № 8, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до п. 4.23 Положення у разі коли від арбітражного керуючого, визначеного автоматизованою системою, надійшла заява про відмову від участі у справі про банкрутство або не надійшла заява про участь у такій справі в установлений господарським судом строк, господарський суд призначає арбітражного керуючого із вчиненням повторного запиту до автоматизованої системи в порядку, визначеному цим Положенням.

Судова колегія зазначає, що зазначене положення не відповідає Закону про банкрутство, оскільки статтею 114 Закону про банкрутство встановлено, що разі якщо від арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), визначеного автоматизованою системою, не надійшла заява про згоду стати розпорядником майна в цій справі, то розпорядника майна призначає суд без застосування автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Враховуючи, що Закон про банкрутство є нормативно-правовим актом вищої сили та норма статті 114 Закону про банкрутство є імперативною та не передбачає альтернативності/варіантності дій суду у разі настання зазначених вище обставин, доводи апелянта про обов'язок суду здійснити повторний автоматизований відбір кандидатури розпорядника майна у разі відсутності заяви про участь у такій справі обраної автоматизованою системою кандидатури в установлений господарським судом строк, з метою реалізації основної мети зазначеного вище Положення, є безпідставними.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.03.2017р. у справі N 826/15384/16.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду.

Згідно з ч. 2 ст. 115 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна визначається в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень або в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до порушення провадження у справі про банкрутство, якщо такий розмір перевищує дві мінімальні заробітні плати.

Обґрунтований висновок суду першої інстанції про встановлення грошової винагороди арбітражному керуючому Драліну А.В., у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання ним повноважень враховуючи приписи ст. 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв'язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки місцевого господарського суду, у зв'язку з чим апеляційна скарга Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржувана ухвала господарського суду Харківської області від 23.05.2017р. у справі №922/1362/17 залишенню без змін.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, витрати апелянта по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 99, 101, п.1 ч.1 ст. 103, ст.ст. 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 23.05.2017р. у справі №922/1362/17 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 10.07.2017р.

Головуючий суддя В.В. Лакіза

Суддя Л.М. Камишева

Суддя О.В. Плахов