ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

11 липня 2017 року Справа № 923/515/17

Господарський суд Херсонської області у складі судді Сулімовської М.Б., при секретарі Мальцевій О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м.Херсон

до відповідача: Скадовської міської ради Скадовського району Херсонської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_4, м.Херсон

про визнання рішення недійсним

за участю представників сторін:

від позивача: Міхалков В.С. (посвідчення адвоката № 484 від 24.06.2010р.), адвокат, договір про надання правової допомоги № 43г від 29.06.2017р.

від відповідача: не з'явився,

третя особа: ОСОБА_6 (НОМЕР_1, виданий Дніпровським ВМХМВ УМВС України в Херсонській області 07.11.2009р.), представник, довіреність 677 від 18.08.2014р.

в с т а н о в и в:

Позивач Фізична особа-підприємець ОСОБА_2, м.Херсон звернулась до Господарського суду Херсонської області із позовною заявою до відповідача Скадовської міської ради Скадовського району Херсонської області, третя особа на стороні відповідача: ОСОБА_4, м.Херсон про визнання рішення недійсним.

Крім цього, позивачем подано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 просить заборонити відповідачу Скадовській міській раді вчиняти будь-які дії на виконання рішення сесії Скадовської міської ради №476 від 19.05.2017р. "Про врегулювання земельних відносин", зокрема - укладати з гр.ОСОБА_4 договір оренди земельної ділянки, розташованої на розі вулиць Курортна та Набережна у м.Скадовську, кадастровий номер НОМЕР_2 до вирішення справи по суті.

Ухвалою суду від 08.06.2017р. позовну заяву та заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про забезпечення позову прийнято до розгляду, призначено судове засідання на 29.06.2017р., залучено ОСОБА_4, м.Херсон до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, зобов'язано сторони надати додаткові докази і пояснення.

Ухвалою суду від 29.06.2017р. у зв'язку з неявкою в судове засідання представників позивача та третьої особи, невиконанням сторонами вимог суду щодо надання витребуваних доказів, у зв'язку з необхідністю отримання додаткових доказів, суд дійшов висновку щодо необхідності відкладення розгляду справи на іншу дату.

Так ухвалою суду від 29.06.2017р. розгляд справи було відкладено на 11.07.2017р. та зобов'язано сторони надати додаткові докази і пояснення.

В судове засідання представники позивача та третьої особи з'явилися, надали для залучення до матеріалів справи додаткові докази і пояснення.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, вимоги ухвал суду від 08.06.2017р. та 29.06.2017р. в частині надання витребуваних доказів не виконав.

10.07.2017р. відповідач Скадовська міська рада звернувся до господарського суду із клопотанням про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням уповноваженого представника у відрядженні.

Судом з'ясовано позицію представників учасників провадження щодо заявленого відповідачем клопотання.

Представник позивача проти задоволення клопотання заперечив, зауважив про зловживання Скадовською міською радою своїми процесуальними правами.

Представник третьої особи вважає за доцільне клопотання задовольнити та відкласти розгляд справи у зв'язку із необхідністю отримання від відповідача витребуваних судом доказів.

Дослідивши клопотання відповідача, заслухавши представників позивача та третьої особи, суд відхилив клопотання відповідача з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору; господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.); при цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

При цьому відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

В даному випадку Скадовською міською радою подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із перебуванням уповноваженого представника у відрядженні. Разом з тим, відповідач не надав належних доказів щодо неможливості забезпечити участь в судовому засіданні іншого представника.

Згідно з частиною третьою статті 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

В даному випадку відповідач вже вдруге не забезпечує явку в судове засідання свого уповноваженого представника та не виконує вимог суду в частині подання витребуваних доказів.

Таким чином, на думку суду, така поведінка відповідача свідчить про неналежне використання ним своїх процесуальних прав.

Отже, з огляду на те, що відповідача Скадовську міську раду було належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи, останній на власний розсуд не скористався своїм правом забезпечити участь в судовому засіданні уповноваженого представника, суд відмовляє у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.

Судом розглянуто позовні вимоги та заслухано представників учасників провадження.

Представник позивача підтримав позовні вимоги та просить їх задовольнити.

Представник третьої особи проти задоволення позову заперечив з підстав, викладених у письмових поясненнях, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Крім цього, господарським судом розглянуто заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Обгрунтовуючи заяву представник позивача зазначив, що, враховуючи, що при прийнятті оспорюваного рішення Скадовською міською радою було порушено регламент щодо порядку прийняття рішень, оскільки проект останнього було оприлюднено за добу а не за 20 робочих днів до дати його розгляду з метою прийняття, рішення прийнято у скорочений термін, протягом доби з часу скликання позачергової сесії, то у позивача є побоювання щодо подальших дій з реалізації спірного рішення, а саме укладення договору оренди землі з громадянином ОСОБА_4, що може в подальшому утруднити виконання рішення господарського суду у даній справі в разі задоволення позову.

За наведених обставин представник позивача просить задовольнити заяву про забезпечення позову та заборонити відповідачу Скадовській міській раді вчиняти будь-які дії на виконання рішення сесії Скадовської міської ради №476 від 19.05.2017р. "Про врегулювання земельних відносин", зокрема - укладати з гр.ОСОБА_4 договір оренди земельної ділянки, розташованої на розі вулиць Курортна та Набережна у м.Скадовську, кадастровий номер НОМЕР_2 до вирішення справи по суті.

Представник третьої особи проти задоволення заяви про забезпечення позову заперечив з підстав її необґрунтованості. Крім цього зазначив, що наразі проект договору оренди земельної ділянки жодним з учасників спору не підготовлено, сторонами не здійснюються заходи щодо укладення договору оренди спірної земельної ділянки.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов наступних висновків.

Забезпечення позову врегульовано розділом X Господарського процесуального кодексу України.

Так, відповідно до ст. 66 розділу X ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно з ст. 67 ГПК України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається забезпечення позову заходами, не передбаченими цим Кодексом.

Пунктом 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" встановлено, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно з п.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК). Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26 грудня 2011 року № 16 господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статей 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Ухвалами від 08.06.2017р. та 29.06.2017р. господарський суд зобов'язав позивача надати докази в обґрунтування викладеного в заяві про вжиття заходів забезпечення позову.

Разом з тим, вимоги суду не виконані, при цьому в судовому засіданні представником позивача повідомлено про відсутність у заявника таких доказів.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про забезпечення позову не містить обґрунтованих доводів чи припущень щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, так само як і не містить документального обґрунтування наявності фактичних обставин, які свідчать про реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

За наведених обставин, подана позивачем заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не було наведено суду жодних підстав, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів, не надано суду належних доказів наявності обставин, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача.

У зв'язку із неподанням відповідачем доказів, витребуваних ухвалами про порушення провадження у справі та відкладення розгляду справи, необхідністю витребування додаткових пояснень, суд дійшов висновку про необхідність відкладення розгляду справи на іншу дату.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 66, 67, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в:

1. Заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про забезпечення позову залишити без задоволення.

2. Розгляд справи відкласти.

3. Призначити розгляд справи на 20 липня 2017 року о 14:30 за адресою: м. Херсон, вул. Театральна, 18, зал судових засідань № 318.

4. Явку в засідання представників сторін з доказами про повноваження, визначеними ст. 28 ГПК України, визнати обов'язковою.

5. Зобов'язати сторони до 19.07.2017р. через канцелярію Господарського суду Херсонської області, з супровідним листом з посиланням на номер справи, подати:

Позивача - копію примірника додаткової угоди про продовження строку договору оренди земельної ділянки;

Відповідача - відзив на позов з документальним обґрунтуванням викладеної в ньому позиції; письмово викладену позицію щодо заяви про забезпечення позову; копії заяв, клопотань, право установчих документів та рішення виконавчого комітету міської ради від 18.05.2017р. №83, про які йдеться в преамбулі спірного рішення; копії реєстраційних документів;

6. Копію даної ухвали направити учасникам судового процесу до відома та виконання.

Суддя М.Б. Сулімовська