ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

11 липня 2017 року Справа № 15/46

Суддя Господарського суду Херсонської області Закурін М. К. при секретарі судового засідання Бєловій О.С., розглянувши заяву Дочірньої компанії "ОСОБА_1 України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" про поновлення строку предявлення наказу до виконання, подану у справі

за позовом: Дочірньої компанії "ОСОБА_1 України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України " в особі Херсонської філії ДК "ОСОБА_1 України"

до: Міського комунального підприємства "Херсонтеплокомуненерго"

про стягнення 3583789,81 грн

за участі представників сторін:

від стягувача ОСОБА_1 (представника за дорученням),

від боржника - не з"явився

в с т а н о в и в:

27.06.2017 до суду надійшла заява Дочірньої компанії "ОСОБА_1 України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" про поновлення строку предявлення наказу № 15/46 від 10.12.2001 до виконання, яка обґрунтовується тим, що у даній справі стягнення з попереднього боржника Міського комунального підприємства "Херсонтеплокомуненерго» не здійснене через повернення 11.06.2013 наказу державним виконавцем у звязку з визнанням боржника банкрутом та закінченням виконавчого провадження, а також заміною боржника на його правонаступника ухвалою суду від 11.04.2017.

Ухвалою суду від 03.07.2016 вказана заява прийнята до розгляду в судовому засіданні, призначеному на 11.07.2017. У вказаний час представник від боржника не зявився, а тому розгляд заяви проведено без його участі.

Крім викладеного судом встановлено, що 22.11.2001 Господарським судом Херсонської області у даній справі прийняте рішення, яким стягнуто з Державного комунального підприємства "Херсонтеплокомуненерго" на користь Дочірньої компанії "ОСОБА_1 України" в особі Херсонської філії 3585558,81 грн. основного боргу, 1700 грн державного мита та 69 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

З метою примусового виконання рішення судом 10.12.2001 виданий відповідний наказ № 15/46, який був повернутий Господарському суду Херсонської області відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області за постановою від 11.06.2013 у звязку з визнанням Міського комунального підприємства "Херсонтеплокомуненерго», яке було правонаступником Державного комунального підприємства "Херсонтеплокомуненерго", банкрутом у справі № 5024/1002/2012.

За заявою Дочірньої компанії "ОСОБА_1 України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" від 07.06.2017 вказаний наказ № 15/46 був направлений стягувачу повторно 14.06.2017.

Поряд з цим, в мажах даної справи ухвалою суду від 11.04.2017 замінено відповідача у справі Міське комунальне підприємство «Херсонтеплокомуненерго» на його правонаступника Міське комунальне підприємство "Херсонтеплоенерго".

Вирішуючи подану заяву по суті суд зазначає, що у відповідності до статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка існувала станом на день повернення наказу до суду, а саме 11.06.2016, з урахуванням приписів статті 23 цього ж Закону про переривання строку давності для предявлення наказу до виконання, наказ господарського суду може бути предявлений протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

У відповідності до частини 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка діє на даний час, стягував, який пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ.

В свою чергу, за статтею 119 ГПК України у разі пропуску строку для предявлення наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути відновлено.

Відповідно до частини 3 статті 129 Конституції України, обовязковість рішень суду є однією з основних засад судочинства. Обов'язковість виконання судових рішень закріплена також у статті 115 ГПК України.

Також Конституційний Суд України зазначив, що виконання судового рішення є невідємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Поряд з цим, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) зазначено, що на державі лежить позитивне зобовязання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обовязкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Частиною 1 статті 53 ГПК України передбачено, що за заявою сторони господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законодавством процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

При цьому, господарський процесуальний кодекс України не повязує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку.

Отже, в кожному випадку суд з врахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені в обґрунтування заяви про відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

Тобто, причини поважності пропуску строку для предявлення наказу до виконання оцінюються судом, виходячи з обґрунтування поважності цих причин, наданих доказів за правилами статті 43 ГПК України.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невідємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також із ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Таким чином, право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом, до підсудності якого вона віднесена. Особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

З наведеними доводами погоджується і суд при розгляді заяви про поновлення строку для предявлення наказу до виконання, а також враховує, що поважність пропуску строку повязана з обєктивними обставинами перебування попереднього боржника в стадії банкрутства та заміни його правонаступником в судовому порядку.

За таких обставин, заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтею 86, 119 ГПК України,

у х в а л и в:

1.Заяву Дочірньої компанії "ОСОБА_1 України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" про поновлення строку предявлення наказу № 15/46 від 10.12.2001 до виконання задовольнити.

2.Поновити Дочірній компанії "ОСОБА_1 України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" пропущений строк для предявлення наказу № 15/46 від 10.12.2001 до виконання.

Суддя М.К. Закурін