ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
13 липня 2017 рокуСправа №921/253/17-г/17
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судової колегії: головуючого судді Андрусик Н.О., судді Стопника С.Г., судді Шумського І.П.,

розглянув матеріали справи

за позовом Підволочиської селищної ради, смт. Підволочиськ Тернопільської області,

до відповідача ОСОБА_1 торгово-виробничого підприємства Підволочиського РайСТ, смт. Підволочиськ Тернопільської області

про припинення права постійного користування земельною ділянкою

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_2, довіреність №01-477/01-14 від 06.04.2017;

відповідача: не з'явився.

В судовому засіданні 04.05.2017 представникам позивача розяснено їхні процесуальні права та обовязки, передбачені статтями 20, 22, 811 Господарського процесуального кодексу України.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу Документообіг господарського суду. Для робочого оригіналу звукозапису надано диск CD-R, серійний номер LH3115UJ11125476D6.

Позивач - Підволочиська селищна рада, смт. Підволочиськ Тернопільської області, звернувся 14.04.2017 року (згідно відтиску штампу вхідної кореспонденції канцелярії господарського суду вх. №269 від 14.04.2017) до господарського суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_1 торгово-виробничого підприємства Підволочиського районного споживчого товариства, смт. Підволочиськ Тернопільської області, про припинення права постійного користування земельною ділянкою, площею 0,215 га, що знаходиться в смт. Підволочиськ, вул. Шевченка, 8 згідно Державного акту на право постійного користування землею серії I-ТР №001084, виданого 01.09.1997 на підставі рішення Підволочиської селищної ради народних депутатів №237 від 27.08.1997, Підволочиському РайСТ під обєктом Підволочиський продовольчий ринок для виробничих потреб і обслуговування будівель, на користь територіальної громади селища Підволочиськ в особі Підволочиської селищної ради шляхом визнання таким, що втратив чинність Державного акта на право постійного користування землею серії I-ТР №001084 .

В обґрунтування позову позивач посилається на норми п. д та п. г ст. 141 ЗК України, а саме на факт несплати відповідачем з 2011 року земельного податку та не використання даної земельної ділянки за цільовим призначенням, на підтвердження чого долучено, зокрема, довідку Збаразької ОДПІ (Підволочиське відділення) від 29.02.2016, витяг з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб і фізичних осіб підприємців та громадських формувань, де міститься запис про перебування відповідача в стані припинення, постанову Тернопільського окружного адміністративного суду у справі №2-а-1970/3701/12 від 02.11.2012 про стягнення з відповідача заборгованості, в т.ч. по земельному податку; лист Головного управління статистики у Тернопільській області №05.1/1-12/335 від 28.12.2015 про перереєстрацію юридичної особи.

Ухвалою суду від 19.04.2017 р. порушено провадження по справі, судове засідання призначено на 04.05.2017 р., витребувано від сторін додаткові документи. У відповідності до ст. 77 ГПК України судове засідання згідно ухвали суду від 04.05.2017 р. було відкладено на 23.05.2017 р., пізніше на 15.06.2017, враховуючи необхідність витребування додаткових документів, неявку в засідання представника відповідача та надання позивачу можливості надати спростування доводів, викладених у відзиві на позов.

Ухвалою від 23.05.2017, враховуючи клопотання представника позивача, судом продовжено строк вирішення даного господарського спору у відповідності до вимог ч.3 ст. 69 ГПК України на п'ятнадцять днів.

Також, 14.06.2017 від позивача надійшло клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Підволочиське районне споживче товариство () зазначивши, що дане товариство є засновником підприємства - відповідача у справі. Судом постановлено розгляд клопотання здійснити в наступному судовому засіданні.

Окрім того, згідно розпорядження голови господарського суду Тернопільської області від 15.06.2017р., у відповідності до ст.46 ГПК України, підпункту 2.3.12. п.2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 02.04.2015р. №25 та протоколу зборів суддів господарського суду Тернопільської області №8 від 28.12.2010р., з огляду на те, що справа №921/253/17-г/17 відноситься до категорії складних, та враховуючи характер заявлених позовних вимог, призначено розгляд справи у складі колегії. За результатами автоматичного визначення складу колегії суддів, для розгляду даної справи сформовано колегіальний склад суддів.

Ухвалою від 15.06.2017 року матеріали справи прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючого судді - Андрусик Н.О., суддів Шумського І.П. та Стопника С.Г., а судове засідання призначено на 13.07.2017 року.

21.06.2017 р. на адресу господарського суду Тернопільської області головою ліквідаційної комісії (ліквідатора) ОСОБА_3 скеровано листа б/н від 19.06.2017 (вх.№12971 від 21.06.2017), в якому повідомлено про проведення державним реєстратором 13.06.2017 державної реєстрації припинення юридичної особи - ОСОБА_1 торгово виробничого підприємства Підволочиського РайСТ в результаті ліквідації за рішенням засновників. В підтвердження наведеного долучено копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 15.06.2017 за №22932823.

07.07.2017 та 12.07.2017 позивачем в обґрунтування позовних вимог долучено до матеріалів справи супровідний лист без номеру від 07.07.2017 (вх.№13633 від 07.07.2017) та супровідний лист без номеру від 12.07.2017 (вх.№13927 від 12.07.2017) із додатками копій документів.

Також, 12.07.2017 позивачем надано письмове спростування без номеру від 12.07.2017 (вх.№13926 від 12.07.2017) обставин, викладених у запереченнях на позов, в якому зокрема зазначено, що нерухоме майно ринку по вул. Шевченка, 8 в смт. Підволочиськ, як встановлено Львівським апеляційним господарським судом (справа №921/148/14-г/13), зареєстровано на праві власності за юридичною особою «Підволочиське РайСТ «Ринок», а не за Підволочиським РайСТ. При цьому доказів правонаступництва останнього прав та обов»язків Підволочиського РайСТ «Ринок» суду не надано. Позивач стверджує, що головою правління Підволочиського РайСТ ОСОБА_4 подано недостовірну інформацію щодо належності нерухомого майна по вул. Шевченка, 8 в смт. Підволочиськ саме Підволочиському РайСТ, оскільки згідно Державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, останній видано для обслуговування будівель по вул. Шевченка, 8 в смт. Підволочиськ та для здійснення виробничої діяльності, що відповідно є одним із доказів наявності права користування земельною ділянкою саме відповідачем - ОСОБА_1 торгово-виробничим підприємством, а не у будь-якою іншою юридичною особою.

Окрім того, 12.07.2017 позивач у заяві б/н від 12.07.2017 (вх.№13925 від 12.07.2017) просив клопотання б/н від 14.06.2017 про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Підволочиське районне споживче товариство не розглядати по суті, зважаючи на запис в ЄДР про припинення сторони відповідача 13.06.2017.

13.07.2017 Підволочиська селищна рада звернулася до суду із заявою б/н від 13.07.2017 про відмову від позову, посилаючись на проведення ліквідації сторони відповідача - ОСОБА_1 торгово-виробничого підприємства, відтак, право постійного користування земельною ділянкою по вул. Шевченка, 8 в смт. Підволочиськ на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії І-ТР №001084 від 01.09.1997 із зазначенням цільового призначення земельної ділянки «для виробничих потреб і обслуговування будівель» є також припиненим, що випливає із норм ст. 104 ЦК України та ст.59 ГК України. З огляду на наведене, у позивача відпала потреба припиняти через суд за відповідачем право постійного користування землею, оскільки таке право вже припинилося з 13.06.2017 року, тому ліквідація підприємства відповідача та відсутність предмету спору зумовило звернутися із даною заявою. Також, представник позивача вказав, що наслідки відмови від позову йому відомі і зрозумілі. Дане клопотання підтримано представником в судовому засіданні.

Представник відповідача в судове засідання жодного разу не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень (знаходяться в матеріалах справи).

Згідно з п. 3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Одночасно, суд зазначає, що явка сторін в дане судове засідання не визнавалася обовязковою та приймаючи до уваги факт ліквідації сторони відповідача у встановленому законом порядку, представник відповідача з об»єктивних причин не може взяти участі в даному судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши додатково представлені докази в сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив наступне.

Предметом позову у даній справі позивачем визначено припинення ОСОБА_1 торгово-виробничому підприємству Підволочиського районного споживчого товариства права постійного користування земельною ділянкою, площею 0,215 га, що знаходиться в смт. Підволочиськ, вул. Шевченка, 8, згідно Державного акту на право постійного користування землею серії I-ТР №001084, виданого 01.09.1997 на підставі рішення Підволочиської селищної ради народних депутатів №237 від 27.08.1997, Підволочиському РайСТ під обєктом Підволочиський продовольчий ринок», котра надана для виробничих потреб і обслуговування будівель, на користь територіальної громади селища Підволочиськ в особі Підволочиської селищної ради шляхом визнання таким, що втратив чинність Державного акта на право постійного користування землею серії I-ТР №001084 .

Право постійного землекористування є безстроковим, на відміну від права оренди, і може бути припинене лише з підстав, передбачених законодавством.

Стаття 141 Земельного кодексу України визначає підстави припинення права користування земельною ділянкою, до яких віднесено: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою;

б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом;

в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій;

г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам;

ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням;

д) систематична несплата земельного податку або орендної плати;

е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці;

є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

Звертаючись з даним позовом до суду позивач у справі стверджував про невнесення відповідачем з 2011 року земельного податку, про що долучено копію постанови Тернопільського окружного адміністративного суду у справі №2-а-1970/3701/12 від 02.11.2012, а пізніше доповнив позов новими обставинами, вказуючи на не використання земельної ділянки по вул. Шевченка, 8 в смт. Підволочиськ за цільовим призначенням, зважаючи на факт відчуження нерухомого майна будівель та з огляду на прийняття засновником рішення про припинення юридичної особи.

Також, в процесі розгляду справи на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (витяг за № від 12.07.2017) зясовано, що відповідач у справі - Кооперативне торгово виробниче підприємство Підволочиське РайСТ, юридична адреса: 47800, Тернопільська область, Підволочиський район, смт. Підволочиськ, вул. Шевченка, 8, ідент. код 01739546, станом на 13.06.2017 припинено за рішенням засновників, про що вчинено запис за №0000049.

Статтею 21 ГПК України визначено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у ст. 1 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 58 Господарського кодексу України суб'єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Пунктом 7 частини 1 статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» передбачено, що Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - це єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.

Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру (стаття 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»).

У відповідності положень ст. 104 Цивільного кодексу юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обовязки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Положеннями статті 105 Цивільного кодексу України в редакції, чинній станом на день прийняття рішення засновників про припинення юридичної особи (08.09.2015) визначено, що учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію. Після внесення запису про прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців повідомлення про внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців щодо прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.

З дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу щодо ліквідації юридичної особи ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов'язана вжити всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості юридичної особи, що ліквідується, та письмово повідомити кожного з боржників про припинення юридичної особи в установлені цим Кодексом строки (ст. 111 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 59 ГК України припинення субєкта господарювання здійснюється відповідно до закону.

В силу приписів 4 статті 91 Цивільного кодексу України, цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Таким чином, поданими доказами у справі підтверджується факт припинення 13.06.2017 року юридичної особи - ОСОБА_1 торгово виробничого підприємства в результаті його ліквідації за рішенням засновників, тобто з дати внесення до ЄДР запису про державну реєстрацію припинення даної юридичної особи (Витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 15.06.2017 за №22932823, № НОМЕР_1 від 12.07.2017).

Дані обставини визнаються також позивачем у справі і це вбачається із змісту заяви про відмову від позову на підставі ст.ст. 78, 80 ГПК України, згідно з якою, посилаючись на запис про припинення юридичної особи відповідача, позивач вважає припиненим його право постійного користування земельною ділянкою по вул. Шевченка, 8 в смт. Підволочиськ відповідно до Державного акту на право постійного користування землею, серії І-ТР №001084 від 01.09.1997 та зазначає, що у даній справі немає ані Відповідача, ані спору, що тягне за собою припинення провадження у справі на підставі п. 1-1 ст. 80, п. 6 ст. 80, а відмова від позову на підставі п. 4 ст. 80 ГПК України.

Втім, зважаючи на встановлені обставини суд доходить висновку про припинення провадження у справі на підставі п.6 ст. 80 ГПК України, виходячи з такого.

Припинення провадження у справі - це форма завершення справи, яке зумовлене передбаченими законом обставинами, що повністю відкидають можливість судочинства.

Відповідно до статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі у випадках, коли після порушення провадження у справі виявлено такі обставини:

- спір не підлягає вирішенню в господарських судах України;

- відсутній предмет спору;

- є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав;

- позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом;

- сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду;

- настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено діяльність суб'єкта господарювання, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва;;

- сторони уклали мирову угоду і вона затверджена господарським судом.

Перелік підстав припинення провадження у справі є вичерпним.

При цьому, господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 статті 80 ГПК), зокрема, у таких випадках:

- припинення існування предмета спору (наприклад, здійснене у встановленому порядку скасування оспорюваного акта), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань;

- спір врегульовано самими сторонами шляхом перерахування боргу (передачі майна чи усунення перешкод у користуванні ним) після звернення кредитора з позовом за умови подання доказів такого врегулювання.

Відсутність предмета спору означає відсутність спірного матеріального правовідношення між сторонами.

Від предмета спору слід відрізняти предмет позову - певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, що кореспондується зі способами захисту права, які перелічені у ст. 16 ЦК України.

Таким чином, на даний час спірна земельна ділянка як обєкт цивільних прав існує, а також є чинними правовстановлюючі документи на землю - Державний акт на право постійного користування землею, серії І-ТР №001084 від 01.09.1997 та рішення Підволочиської селищної ради № 237 від 27.08.1997 року, на підставі якого його видано. Наведене не може свідчити про відсутність між сторонами неврегульованих питань щодо спірної земельної ділянки та не в повній мірі призведе до захисту порушеного права позивача, а тому виключає підставу припинення провадження у даній справі згідно п. 1-1 ст.80 ГПК України.

Також у суду відсутні підстави для припинення провадження згідно пункту 4 цього Кодексу у звязку з таким.

За даною нормою закону суд вправі припинити провадження у справі, з огляду на певні процесуальні дії сторін щодо розпорядження їхніми процесуальними правами (в даному випадку відмови позивача від позову) за умови, коли суд, перевіривши чи не суперечить ця відмова законодавству та чи не порушує вона інтереси інших осіб, прийме відмову від позову.

Натомість, як вбачається із змісту заяви від 13.07.2017 позивач не відмовляється від позову та не просить суд прийняти таку відмову, а лише подану заяву йменує як відмову від позову. Отже, фактично позивач не заявив суду відмову від позову, відповідно підстав для припинення провадження у даній справі згідно п. 4 ст. 80 ГПК України суд не вбачає.

Таким чином, оскільки з 13 червня 2017 року Кооперативне торгово виробниче підприємство Підволочиське РайСТ, юридична адреса: 47800, Тернопільська область, Підволочиський район, смт. Підволочиськ, вул. Шевченка, 8, ідент. код 01739546, припинено як юридична особа шляхом ліквідації і дана обставина підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 15.06.2017 за №22932823 та від 12.07.2017 № НОМЕР_1, (відомості з Реєстру в силу Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» є достовірними), відтак, суд доходить висновку про припинення провадження у даній справі на підставі п.6 ст. 80 ГПК України.

Судові витрати, згідно ст.ст. 44, 49 ГПК України підлягають поверненню позивачу за його клопотанням, оскільки державну реєстрацію припинення юридичної особи відповідача здійснено після порушення судом провадження у даній справі.

З огляду на наведене, керуючись ст. 42 47, 22, 33, 43, 44, 49, п. 6 ст. 80, 811, ст. 86 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Припинити провадження у справі.

2. Ухвалу направити: Підволочиській селищній раді, вул. Шептицького, 4, смт. Підволочиськ, Тернопільська область, 47800, засновнику ОСОБА_1 торгово-виробничого підприємства Підволочиського РайСТ - Підволочиському районному споживчому товариству, вул. Зелена, 1, смт. Підволочиськ, Тернопільська область, 47800.

Головуючий суддя Н.О. Андрусик

Суддя С.Г. Стопник

Суддя І.П. Шумський