РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2017Справа №910/7152/17
За позовом Костопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області

до Публічного акціонерного товариства «Укрпошта»

про стягнення 10 433,70 грн.

Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився;

встановив :

03.05.2017 Костопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» про стягнення завданої шкоди у вигляді неправомірно виплачених коштів у сумі 10 433,70 грн., що утворилась внаслідок порушення порядку використання коштів Пенсійного фонду України (виплату пенсії ОСОБА_1 службовою особою неналежній особі).

Ухвалою господарського суду м. Києва від 05.05.2017 порушено провадження у справі №910/7152/17, розгляд справи призначено на 25.05.2017.

24.05.2017 відповідач через загальний відділ діловодства суду подав відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позову заперечив та просив застосувати строк позовної давності до вимог позивача.

24.05.2017 позивач через загальний відділ діловодства суду подав додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 25.05.2017, враховуючи неявку представників сторін, необхідність витребування доказів по справі, розгляд справи відкладено на 04.07.2017.

Представники сторін не з'явилися у судове засідання 04.07.2017, причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені.

З урахуванням фактичних обставин справи, суд вважає за можливим розглянути справу за наявними матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положення ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 04.07.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

06.02.2014 між Управлінням Пенсійного фонду України в Костопільському районі Рівненської області (далі - замовник, позивач) та Українським державним підприємством поштового зв'язку «Укрпошта» в особі Рівненської дирекції УДППЗ «Укрпошта» (далі - виконавець, відповідач) було укладено договір про закупівлю послуги з виплати та доставки пенсій, допомоги на поховання за державні кошти № 41-82/11-2014.

Крім того, 29.12.2014 між цими ж сторонами було укладено договір про закупівлю послуги з виплати та доставки пенсій, допомоги на поховання за державні кошти № 41-506/31-2014, аналогічного змісту (далі - договори), відповідно до п. 1.1 яких виконавець зобов'язується у 2014 році надати замовникові послуги з виплати та доставки пенсій, допомоги на поховання у Костопільському районі Рівненської області, а замовник - прийняти і оплатити послуги.

Відповідно до п. 1.2 договорів виконавець на підставі виплатних документів (відомостей, разових доручень), наданих замовником, за відповідну плату проводить виплату та доставку пенсій, виплату допомоги на поховання протягом виплатних періодів, зазначених у п. 5.1 договору.

Згідно з розділом 2 договорів виконавець надає замовнику послуги, якість яких відповідає вимогам Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Інструкції про виплату та доставку пенсій, грошових допомог національним оператором поштового зв'язку, затвердженої спільним наказом Міністерства транспорту та зв'язку України, Міністерства праці та соціальної політики України від 28.04.2009 № 464/156, постановою правління Пенсійного фонду України від 28.04.2009 № 14-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.07.2009 № 592/16608 (надалі - Інструкція), а також Правил.

Згідно з п. 6.3.3 договорів виконавець зобов'язаний забезпечувати схоронність пенсійних коштів на всіх етапах технологічного процесу виплати пенсій, допомоги на поховання, вживати заходів щодо запобігання випадків втрат, нести відповідальність за незабезпечення збереження пенсійних коштів.

Пунктом 7.4. договорів визначено, що у разі невиконання п. 6.3.3 цього договору виконавець відшкодовує замовнику кошти у сумі, що дорівнює втраченим.

У разі використання коштів на цілі, відмінні від цілей виплати пенсій та допомоги на поховання, на виплату поштових переказів, виплату коштів неналежній особі та/або в неналежному розмірі, а також використання коштів з рахунка № 2604 на покриття залучених на пенсійні виплати власних коштів виконавця у необґрунтованих розмірах, останній відшкодовує замовнику кошти у сумі, використаних не за призначенням, а також сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми коштів, використаних не за призначенням, за кожний день такого використання, але не більше 10 відсотків від суми коштів, використаних не за призначенням.

Строк дії договору про закупівлю послуги з виплати та доставки пенсій, допомоги на поховання за державні кошти № 41-82/11-2014 від 06.02.2014 - до 31.12.2014, строк дії договору про закупівлю послуги з виплати та доставки пенсій, допомоги на поховання за державні кошти № 41-506/31-2014 від 29.12.2014 - до 31.12.2015.

За результатами проведення перевірки щодо виплати пенсій пенсіонеру ОСОБА_1 у відділенні поштового зв'язку № 4 Рівненської дирекції УДППЗ «Укрпошта» за період з 01.05.2014 по 28.02.2015, було встановлено, що пенсіонер ОСОБА_1, який проживав за адресою: АДРЕСА_1, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у США (за словами родичів) і виплата пенсій за вказаний період проводилася по паспорту пенсіонера, підпис за отримання коштів ставила дружина - ОСОБА_2, згідно із поясненнями листоноши відділення поштового зв'язку ОСОБА_3

18.03.2015 спеціалістом управління було складено протокол про адміністративне правопорушення №1/2015 серії №001443, на підставі якого винесено постанову №1/215 серії №001318 від 19.03.2015 про притягнення начальника відділення зв'язку Костопіль-1 ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за порушення порядку використання коштів Пенсійного фонду України (виплату пенсії ОСОБА_1 неналежній особі) у вигляді адміністративного стягнення, а саме штрафу у сумі 340,00 грн., який ОСОБА_4 сплачено у повному обсязі.

Крім того, за порушення порядку використання коштів Пенсійного фонду України за період з 01.05.2014 по 31.01.2015 сума пені до сплати склала 1043,37 коп., і була погашена листоношою ОСОБА_3 11.03.2015, що підтверджується копією меморіального ордеру №39455 від 11.03.2015.

Листом від 18.03.2015 позивач звернувся до відповідача з вимогою повернути неправомірно виплачені кошти пенсії ОСОБА_1 за період з 01.05.2014-31.03.2015 в сумі 10 433,70 грн.

Також матеріали справи містять претензію позивача від 28.12.2015 №4765/07, направлену на адресу відповідача, про відшкодування 10 433,70 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідачем порушено вимоги договорів про закупівлю послуги з виплати та доставки пенсій, допомоги на поховання за державні кошти № 41-82/11-2014 від 06.02.2014 та № 41-506/31-2014 від 29.12.2014 та виплачено пенсію ОСОБА_1 за період з 01.05.2014 по 28.02.2015 особі, яка не мала права на її отримання, а отже підлягає відшкодуванню в розмірі 10 433,70 грн.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позову з таких підстав.

У відповідності з приписами ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Порядок виплати та доставки національним оператором поштового зв'язку пенсій, допомог, субсидій та інших виплат населенню, визначених законодавством, які надаються у грошовій формі визначений Інструкцією про виплату та доставку пенсій, соціальних допомог національним оператором поштового зв'язку, яка затверджена Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України, Міністерства праці та соціальної політики України від 28 квітня 2009р. №464/156 та Постановою правління Пенсійного фонду України від 28 квітня 2009р. №14-1 (далі - Інструкція)

Згідно п.1.3 Інструкції виплата та доставка пенсій, соціальних допомог, що згідно із законодавством фінансуються управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах (далі - органи Пенсійного фонду) і органами праці та соціального захисту населення, здійснюються національним оператором у порядку, встановленому цією Інструкцією, та на підставі договорів.

Факт укладення відповідних договорів підтверджується матеріалами справи та сторонами на заперечується.

Як вбачається з матеріалів справи, під час перевірки позивачем було встановлено порушення відповідачем п.5.3 Інструкції та умов договору, оскільки виплата пенсії гр. ОСОБА_1 проводилась громадянці ОСОБА_2 за відсутності належним чином оформленої довіреності, яка б підтверджувала право на отримання даних пенсійних виплат.

Згідно п.5.3 Інструкції виплата пенсій, соціальних допомог провадиться працівником зв'язку особисто одержувачу після звірення даних пред'явленого паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, з даними, зазначеними органом Пенсійного фонду, органом праці та соціального захисту населення у відомості за формою В1-М (разовому дорученні за формами В2-М та В3-М). За отримання грошей одержувач розписується у відомості за формою В1-М (разовому дорученні за формами В2-М та В3-М) і проставляє дату одержання, а працівник зв'язку розписується за здійснення виплати.

Згідно з п. 6.3.3 договору виконавець зобов'язаний забезпечувати схоронність пенсійних коштів на всіх етапах технологічного процесу виплати пенсій, допомоги на поховання, вживати заходів щодо запобігання випадків втрат, нести відповідальність за незабезпечення збереження пенсійних коштів.

Пунктом 7.4. договору визначено, що у разі невиконання п. 6.3.3 цього договору виконавець відшкодовує замовнику кошти у сумі, що дорівнює втраченим.

Відповідачем не заперечується та обставина, що ним порушено п. 5.3 Інструкції та виплату пенсії гр. ОСОБА_1 здійснено іншій особі - гр. ОСОБА_2 без належним чином оформленої довіреності.

Однак, позивачем не доведено та не подано належних та допустимих доказів того, що вказане порушення призвело до порушення п 6.3.3 договору в частині обов'язку відповідача забезпечити схоронність пенсійних коштів на всіх етапах технологічного процесу виплати пенсій та запобігання випадків втрат.

Позивачем не доведено, що кошти в розмірі 10 433,70 грн. виплачені за період з 01.05.2014 по 28.02.2015, хоч і з порушенням вимог Інструкції, використані відповідачем на інші цілі, ніж виплата пенсії гр. ОСОБА_1 або ці кошти використано на власні потреби відповідача, а також не доведено факту втрати відповідачем коштів Пенсійного фонду України або використання їх не за цільовим призначенням, а відповідно відсутні підстави виникнення у відповідача зобов'язання щодо сплати позивачу цієї суми коштів.

Докази, які б спростовували вищенаведене та підтверджували б втрату відповідачем цієї суми коштів позивачем, або скарг гр. ОСОБА_1 щодо неотримання пенсії за період з 01.05.2014, не надані та у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 20 Господарського кодексу України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 16 Цивільного кодексу України встановлює, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Зважаючи на викладене, вимоги Костопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо клопотання відповідача про застосування строку позовної давності, суд констатує, що враховуючи обставини спору в сукупності, оскільки суд дійшов до висновку про відмову у позові по суті, строк позовної давності застосуванню не підлягає.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Повне рішення складене та підписане 10.07.2017.

Суддя В.О. Демидов