ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.07.2017 Справа № 907/455/17

Суддя господарського суду Закарпатської області Бобрик Г. Й.,

розглянувши матеріали справи

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпроджест Берегівська швейна фабрика", м. Берегово

до відповідача фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Берегово

про розірвання договору та скасування запису в реєстрі прав власності

За участю представників сторін:

від позивача - Леміш М.О., представник по довіреності від 18.01.2017 року.

від відповідача - не викликався

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрпроджест Берегівська швейна фабрика" звернулось до господарського суду Закарпатської області з позовом про розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна від 08.04.2009 року та скасування запису в реєстрі прав власності.

11.07.2017 року до канцелярії суду надійшло письмове клопотання позивача про відкладення розгляду справи у зв'язку з хворобою представника.

12.07.2017 року представник позивача присутній у судовому засіданні просить суд відкласти розгляд справи на інший термін у зв'язку із нез'явленням у судове засідання представника відповідача.

Стаття 22 ГПК зобов'язує сторін добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами та обов'язками.

Оскільки явка у судове засідання представників сторін - це право , а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі ; якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 ГПК передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 ГПК, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено у відповідному судовому засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою реалізації якого є - не відсутність у судових засіданнях представників сторін, а неможливість вирішення спору у судовому засіданні.

Беручи до уваги, у що матеріалах справи наявні відомості та документи, необхідні для розгляду справи, участь представників сторін у судовому засіданні обов'язковою не визнавалась, суд дійшов висновку про можливість закінчення розгляду справи без участі представника відповідача.

Відповідно до п.3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Господарський суд може відхилити доводи учасника судового процесу про відкладення розгляду справи у зв'язку із відсутністю представника відповідача. Оскільки від відповідача клопотання про відкладення розгляду справи не надходило, окрім того учасник судового процесу не позбавлений права та можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з ч.1.5 ст. 28 ГПК, з числа як своїх працівників так і осіб непов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасникам судового процесу на загальних підставах (статті 32-33 ГПК).

Відтак, з огляду на те, що явка представників сторін у судове засідання обов'язкове не визнавалась, а неявка відповідача не перешкоджає вирішенню спору по суті, підстави для задоволення клопотання позивача відкладення розгляду справи відсутні. Поряд з цим, суд задоволив клопотання позивача від 27.06.2017 року та відкладав розгляд справи на 12.07.2017 року.

За наведених обставин справ розглядається в порядку ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Позивач, заявленим у судовому засіданні клопотанні від 19.06.2017 року просить суд залучити до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Реєстраційну службу Берегівського районного управління юстиції.

Представник відповідача заперечував проти задоволення клопотання про залучення до участі у справі третьої особи Реєстраційної служби Берегівського районного управління юстиції.

Відповідно до ст. 27 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін.

Враховуючи обставини справи, та те, що позивачем не наведено правових підстав залучення третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, як і не доведено обставини, що рішення у даній справі може вплинути на права та виникнення обов'язків Реєстраційної служби Берегівського районного управління юстиції, а також не подано належних та допустимих доказів на їх підтвердження, суд вважає, що у клопотанні позивача про залучення до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Реєстраційної служби Берегівського районного управління юстиції, - належить відмовити.

Відповідач надав суду письмовий відзив на позов, яким просить суд відмовити у задоволенні позову та застосувати строк позовної давності.

Присутній у судових засіданнях представник відповідача пояснив, що відповідач, на виконання договірних зобов'язань п. 15 Договору провів повний розрахунок вартості купленого нерухомого майна - дитячого садочка про підтверджується нотаріально засвідченою заявою директора ВАТ "Укрпроджест Берегівська швейна фабрика" Джузеппе Барбієрі від 09 квітня 2009 року. Оригінал даної заяви було розглянуто у судовому засіданні та надано можливість представнику позивача зробити фотокопії.

Представник відповідача стверджує, що зобов'язання у відповідача перед позивачем відсутні і відповідно підстави для задоволення позову також відсутні. Окрім того, відповідач просить суд застосувати до даних правовідносин строк позовної давності

Розглянувши матеріали справи, та відзив на позов , заслухавши пояснення представників сторін, присутніх у судових засіданнях, суд встановив наступне.

Відкрите акціонерне товариство "Укрпроджест Берегівська швейна фабрика" та суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1 8 квітня 2009 року уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна за умовами якого продавець зобов'язувався передати (продати) у власність покупця, а покупець зобов'язувався прийняти (купити) нежитлову будівлю дитячого садку та належні до нього підсобні надвірні будівлі по АДРЕСА_1 та сплатити обумовлену цим Договором грошову суму. Нежитлове приміщення належить продавцеві на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Берегівською міською радою 04.07.2007 року.

Відповідно до пункту 13 договору сторони домовились, що вартість продажу нежитлового приміщення складає 221 755 грн. 20 коп. (з урахуванням ПДВ).

Відповідно до п. 15 договору, розрахунок за даним договором у сумі, зазначеній у п. 13 договору, здійснюється не пізніше 5 робочих днів з моменту підписання цього договору одним із таких способів : готівкою через касу продавця або перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця, укладання договору переуступки права вимоги та переведення боргу. Про повний розрахунок продавець підписує відповідну нотаріально засвідчену заяву. За згодою сторін розрахунок може проводитися і в іншому місті а також раніше строку зазначеного у абзаці першому цього пункту. Право власності на нежитлове приміщення, що є предметом цього договору, виникає у покупця виникає з моменту підписання даного договору .

Позивач, звертаючись до господарського суду з даними позовними вимогами зазначає, що відповідач, станом на день подання позовної заяви до суду не здійснив розрахунок за нерухоме майно у жоден із погоджених способів всупереч умовам, визначеним у пункті 15 договору. Стверджує що вищезазначене порушення є істотним, таким що завдало шкоди позивачу і є підставою для розірвання договору купівлі-продажу від 08 квітня 2009 року. При цьому позивач покликається на положення ст. 650, ч.2 ст. 651, ст. 526 Цивільного кодексу України.

За змістом ст. 655 ЦК одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 652 Цивільного кодексу України, на яку позивач також посилається в обґрунтування позовних вимог, врегульовано порядок розірвання договору з підстави істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору. При цьому зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Частиною 2 ст. 652 Цивільного кодексу України передбачено: якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Згідно із ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставини, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

У п. 19 Договору сторони передбачили, що невиконання покупцем умов Договору, зазначених у пунктах 11 та 12 є підставою для розірвання Договору купівлі продажу у встановленому порядку (при цьому п. 11 передбачено підстави визнання правочинів недійсними та роз'яснено нотаріусом ст.ст. 658-662, ч.ч. 2; 5 ст. 680 ЦК, а в п. 12. зазначено вартість нежитлового приміщення згідно Витягу реєстру прав на нерухоме майно КП Берегівського БТІ.)

Враховуючи вказані норми права, умови спірного договору та матеріали справи, судом встановлено, що позивач, в особі директора Джузеппе Барбієрі, нотаріальною заявою від 09.04.2009 року підтвердив, що ОСОБА_1 провів повний розрахунок за продану нежитлову будівлю дитячого садку та належні до нього надвірні будівлі, що знаходяться в АДРЕСА_1, згідно укладеного договору Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 08.04.2009 року.

Отже, доводи позивача щодо невиконання відповідачем п. 15 Договору від 09.04.2009 року, щодо здійснення повного розрахунку вартості купленого нерухомого майна та наявність підстав для розірвання спірного договору купівлі-продажу суд визнає безпідставними та такими, що спростовані матеріалами справи.

Таким чином, суд розглянувши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на повному, всебічному та всесторонньому розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, в іх сукупності суд дійшов висновку про відмову від позову про розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна від 08.04.2009 року та скасування запису в реєстрі прав власності.

Судові витрати відповідно ст. 49 ГПК України суд покладає на відповідача.

Керуючись ст. ст. 22, 27, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати віднести на позивача.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України та підлягає оскарженню до Львівського апеляційного господарського суду.

Вступну та резолютивну частину рішення проголошено 12.07.2017.

Повний текст рішення складено 17.07.2017.

Суддя Бобрик Г.Й.