РІШЕННЯ

03 липня 2017 рокуСправа № 921/263/17-г/16

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Хоми С.О.

розглянувши справу

за позовом: Тернопільського державного науково-технічного підприємства "Промінь", вул. Текстильна, 28, м. Тернопіль, 46400.

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1; АДРЕСА_2.

За участю представників від:

позивача: Осадець А. М. - представник, довіреність № 3-17 від 15.02.2017 р.

відповідача: не з'явився.

В ході розгляду справи представнику позивача було роз'яснено його процесуальні права та обов'язки згідно ст.ст.20,22,81-1 ГПК України; наслідки відмови позивача від позову та укладення мирової угоди.

Технічна фіксація судового процесу у відповідності до ст.81-1 ГПК України не здійснювалась за відсутності відповідного клопотання представника позивача .

Суть справи.

Хід розгляду справи відображений у відповідних ухвалах суду та протоколах судових засідань, які знаходяться в матеріалах справи.

Тернопільське державне науково-технічне підприємство "Промінь", вул. Текстильна, 28, м. Тернопіль звернулось до суду з позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1; АДРЕСА_2 про:

- розірвати договір оренди обладнання №17 від 15 грудня 2008 року, укладений між Тернопільським державним науково-технічним підприємством "Промінь" та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1;

-зобов'язати Фізичну особу підприємця ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1 повернути Тернопільському державному науково-технічному підприємства "Промінь", об'єкт оренди: Різьбошліфувальний верстат 5К822, інв. №1928, та Вертикально-сверлильний апарат 2Н135, інв. №1083 (з врахуванням Заяви про уточнення позову №без номера та без дати поданої згідно Супровідного листа №без номера від без дати (вх. №12745 від 19.06.2017)).

Представник позивача в судове засідання з'явився, підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

26.05.2017 року від позивача надійшли Письмові пояснення № без номера, без дати (супровідний лист № без номера, без дати (вх.№ 11657 від 26.05.2017 року)), в яких зазначається, зокрема, наступне:

-у відзиві на позовну заяву, відповідач зазначає, що після укладення договору, ним було сплачено повну вартість оренди обладнання за весь термін, на який дане майно орендоване (10 років). Тобто, за твердженням Відповідача, ним наперед виконано зобов'язання (щодо оплати) за договором оренди обладнання. Дане твердження є неправильним, та таким що не відповідає дійсності, оскільки пунктом 4.2. договору, чітко зазначено, що орендна плата сплачується Орендарем щомісячно. Умовами договору не передбачена умова про оплату за всі 10 років. Тому нарахування (обчислення) орендної плати відбуваються щомісячно, з врахуванням індексів інфляції на кожен окремий місяць Відповідно до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, Кабінет Міністрів України; Постанова, Методика від 04.10.1995 № 786 (Далі - Методики розрахунку орендної плати). Відповідно до п. 4.3. договору обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції;

-у п. 4.1. договору, визначений місячний розмір орендної плати. Сума орендної плати збільшувалась щомісячно відповідно до індексів інфляції;

-на виконання п. 4.4. договору, Відповідачем 17.12.2008 року було проведено оплату за оренду в сумі 14800грн. (копія виписки в додатках), після чого від Відповідача оплат не надходило;

-щомісячні нарахування орендної плати, що збільшувалися з врахуванням індексів інфляції відбувалися з грудня 2008 року, і по серпень 2015 року їх покривала внесена Відповідачем сума у розмірі 14 800 грн., а вже після цього у Відповідача виникла заборгованість по оренді обладнання.

- оплата в розмірі 14 800 гри., що здійснена Відповідачем 19.09.2008 року зараховується в рахунок наступних платежів. В сумі на сьогоднішній день ці платежі утворили заборгованість Відповідача. Станом на 15.02.2017 року заборгованість становить 11804,80 грн.

26.06.2017 року від позивача надійшли Заперечення № без номера, без дати на відзив до позовної заяви (супровідний лист № без номера від 26.06.2017 р. (вх.№ 11657 від 26.05.2017 року)), в яких зазначається, що доводи відповідача є необгрунтованими та такими що суперечать вимогам чинного законодавства, тому просить Господарський суд Тернопільської області задовольнити позовні вимоги з огляду на наступне:

-у відзиві на позовну заяву, відповідач зазначає, що 17.12.2008 року, після укладення договору, ним було сплачено повну вартість оренди обладнання за весь термін, на який дане майно орендоване (10 років) в сумі 14800 грн. Тобто, за твердженням Відповідача, ним наперед повністю виконане зобов'язання (щодо оплати) за договором оренди обладнання і заборгованість не могла виникнути;

-дане твердження є неправильним, та таким що не відповідає дійсності, оскільки пунктом 4.2. договору, чітко зазначено, що орендна плата сплачується Орендарем щомісячно;

-умовами договору не передбачена умова про оплату за всі 10 років наперед. Нарахування (обчислення) орендної плати відбуваються щомісячно, з врахуванням індексів інфляції на кожен окремий місяць Відповідно до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, Кабінет Міністрів України; Постанова, Методика від 04.10.1995 № 786. Відповідно до п. 4.3. договору обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції;

-cтаттею 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", передбачено, що для продовження (поновлення) провадиться оцінка об'єкта оренди;

- в порушення вимог ст. 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та п. 7. Постанови Кабінету Міністрів України № 961 від 14 вересня 2011 року не забезпечено проведення незалежної експертної оцінки такого майна (не вжито заходів щодо розірвання (переукладення) таких договорів. Такі порушення встановлені у висновку державного фінансового аудиту ТДНТП «Промінь», що проведений 22.06.2016 року Фінансовою інспекцією Тернопільської області (аудиторський звіт №06-23/7 від 22.06.2016 року) (в додатках), та Акт № 08-22/55 від 30.06.2016 року (в додатках). Позивачу доручено провести експертну оцінку майна, що знаходиться в оренді Відповідача, з метою збільшення розміру орендної плати. 20.07.2016 року, Позивач направив на адресу Відповідача лист №788/9 (в додатках) з проханням надати можливість для проведення експертної оцінки майна, з метою приведення договору у відповідність із законом та збільшення розміру орендної плати за майно що орендується, проте жодної відповіді Відповідач не надав. З вини Відповідача на сьогоднішній день, між сторонами не досягнуто згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, тому Позивач змушений розірвати договір звертаючись вимогою в суд, оскільки вчинені Відповідачем дії порушують економічні інтереси держави;

-вказаний Договір укладено його сторонами без проведення незалежної оцінки орендованого майна, що призвело до неправильного визначення орендної плати за Договором, тобто її заниження. У зв'язку з чим порушуються економічні інтереси держави так як одним із джерел формування майна підприємства, яке є державною власністю, є дохід одержаний від господарської діяльності підприємства, в тому числі і у формі орендної плати (п.п. 4.2. Статуту ТДНТП "Промінь");

- просить суд позов задоволити, розірвати договір оренди обладнання № 17 від 15 грудня 2008 року укладений між Тернопільським державним науково-технічним підприємством «Промінь» та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1 та повернути Тернопільському державному науково-технічному підприємству «Промінь» , майно: Різьбошліфувальний верстат 5К822, інв. № 1928, та Вертикально - сверлильний апарат 2Н135, інв. № 1083.

Також, 26.06.2017 року від позивача надійшли Письмові пояснення (додатково щодо періоду виникнення заборгованості) № без номера від 21.06.2017 року (супровідний лист № без номера від 26.06.2017 року), в яких зазначається. зокрема, наступне:

-період заборгованості відповідача з червня 2014 року та по 20 грудня 2016 р.;

-заборгованість виникла у червні 2014 року та становила 107,01 грн;

-оплата відповідача згідно п. 4.4 договору в сумі 14800 грн. покрила нарахування орендної плати з 16 грудня 2008 року по травень 2014 року включно;

-заборгованість на кінець 2014 року - 1 810 грн. 68 коп;

- заборгованість на кінець 2015 року - 6 480 грн. 91 коп;

- заборгованість на кінець 2016 року - 11804 грн. 07 коп.

В судове засідання відповідач не з'явився, повноважного представника не направив, хоча судом було дотримано вимоги статті 64 Господарського процесуального кодексу України, своєчасно винесено і надіслано за вказаними в позовній заяві адресами відповідача: АДРЕСА_1; АДРЕСА_2 ухвалу від 20.04.2017 року про порушення провадження у справі та призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду 15.05.2017 року і необхідні дії щодо підготовки справи до розгляду, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, відправленого 24.04.2017 року з відміткою про вручення його відповідачу 03.05.2017 року (повідомлення знаходяться в матеріалах справи).

Таким чином, суд вважає, що відповідач повідомлений про час і місце розгляду справи № 921/263/17-г/16 господарським судом Тернопільської області.

12.05.2017 року від відповідача надійшов Відзив № без номера, без дати на позов про розірвання договору оренди (вх. № 10787 від 12.05.2017 р.), в якому зазначається, зокрема, наступне:

-15.12.2008 р. укладено договір оренди обладнання № 17 між ТДНТП "Промінь" на термін 10 років, тобто до 15.12.2018 року;

-в розділі 4 Орендна плата було передбачено щомісячний розмір орендної плати за весь об'єкт, що орендується та здійснення оплати за оренду за 10 в сумі 14800 грн.;

-17.12.2008 р. на рахунок ТДНТП "Промінь" через Тернопільську філію КБ "Хрещатик" було здійснено оплату оренди на 10 років, за весь об'єкт, що орендується в сумі 14800 грн., що підтверджується випискою банку;

-пунктом 3.3 договору передбачено, що термін оренди може бути скорочений лише за згодою сторін;

- будь-яких звернень з ТДНТП "Промінь" щодо скорочення терміну оренди не надходило;

- в позові ТДНТП "Промінь" про розірвання договору оренди обладнання просить відмовити.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

15 грудня 2008 року між Тернопільським державним науково-технічним підприємством "Промінь", як Орендодавцем, з однієї сторони і Суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1, як Орендарем, з другої сторони, укладено Договір оренди обладнання №17 (надалі - Договір), згідно п.1.1. якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування наступне майно (далі за текстом - Об'єкт оренди):

1.1.1. Найменування - різьбошліфувальний верстат 5К822, інв. №1928, вартість 11166,67 грн.;

-вертикально-сверлильний верстат 2Н135, інв. №1083, вартість 1166,67 грн;

1.1.2 Вартість майна, що орендується становить 12333,34 грн. без ПДВ.

У відповідності до п. 3.1 р. 3 договору термін оренди складає 10 років з моменту прийняття об'єкта, що орендується.

У п. 3.3 р. 3 договору зазначається, що термін оренди може бути скорочений лише за згодою сторін.

Згідно п. 4.1 р. 4 договору розмір орендної плати за весь об'єкт, що орендується, у цілому складає 149,35 грн за місяць без ПДВ

12333,34 * 0,1

12 * 1,180246 * 1,026 = 124,46.

У відповідності до п. 4.2 р.4 договору орендна плата сплачується Орендарем щомісячно в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок Орендодавця не пізніше 15 числа кожного місяця.

Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції (п.4.3 р.4 договору).

В п. 4.4 р. 4 договору зазначено: здійснити оплату за оренду в сумі 14800 грн. з ПДВ.

Як визначається в п. 5.3 р.5 договору об'єкт, що орендується, вважається переданим в оренду з моменту підписання акту здачі-приймання.

Згідно п.п. 6.1.2 п.6.1 р.6 договору Орендар зобов'язався своєчасно здійснювати орендні платежі.

У відповідності до п.8.1 р.8 договору після закінчення терміну оренди Орендар зобов'язаний протягом 10 днів повернути майно, що орендується, Орендодавцю за актом передачі.

Як визначається в п. 10.1 р. 10 договору оренди обладнання №17 від 15.12.2008 року договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 15 грудня 2018 року.

16 грудня 2008 року між сторонами було складено Акт приймання-передачі орендованого обладнання, згідно якого Орендодавець - ТДНТП "Промінь" на підставі договору оренди обладнання № 17 від 15 грудня 2008 року передав, а Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1 прийняв:

- різьбошліфувальний верстат 5К822, інв. №1928;

- вертикально-сверлильний верстат 2Н135, інв. №1083.

Вказаний Акт приймання-передачі орендованого обладнання підписаний повноважним представником позивача і відповідачем та скріплений печатками сторін.

Як стверджує позивач у позовній заяві, відповідач протягом 2014-2017 років не вносив плату за оренду обладнання, що свідчить про порушення останнім істотних умов договору оренди та є підставою для його розірвання та зобов'язання відповідача повернути обладнання.

09.12.2016 року Тернопільське державне науково-технічне підприємство "Промінь" направило відповідачу Лист № 1182 від 09.12.2016 року, в якому вказало, зокрема, що відповідач перешкоджає позивачу оглянути чи у належних умовах знаходиться його обладнання (передане в оренду) чи взагалі обладнання не знаходиться у третьої сторони та на цій підставі заявив про ініціативу розірвання договору за згодою сторін та просив повернути обладнання у належному стані відповідно до акту прийому-передачі (належним чином засвідчені копії листа та фіскального чеку № ФН НОМЕР_2 від 09.12.2016 року, як доказ направлення даного листа відповідачу знаходяться в матеріалах справи).

26.05.2017 року від позивача надійшла Заява про зміну (доповнення) підстав позову №без номера від без дати (супровідний лист №без номера та без дати (вх. №11657 від 26.05.2017)), у якій позивач зазначив наступне:

-зміна підстав позову - це зміна (доповнення) обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Право позивача на зміну предмета або підстави позову, передбачене ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) згідно якої, позивач вправі до початку розгляду господарським судом справи по суті змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви;

-Постановою Кабінету Міністрів України № 961 від 14 вересня 2011 року, внесено зміни в п. 7 Методики розрахунку орендної плати за державне майно, що затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 4 жовтня 1995 р. № 786 "Розмір річної орендної плати, встановлюється за згодою сторін, але не менш як 10 відсотків вартості орендованого майна за результатами незалежної оцінки, а у разі, коли орендарем є суб'єкт малого підприємництва, - не менш як 7 відсотків вартості орендованого майна за результатами такої оцінки;

-cтаттею 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", передбачено, що для продовження (поновлення) договору провадиться оцінка об'єкта оренди;.

-сторонами договору не забезпечено проведення незалежної експертної оцінки такого майна, не вжито заходів щодо розірвання (переукладення) договору в порушення вимог ст. 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та п. 7. Постанови Кабінету Міністрів України № 961 від 14 вересня 2011 року, що призвело до неправильного визначення орендної плати за Договором, тобто її заниження. У зв'язку з чим порушуються економічні інтереси держави так як одним із джерел формування майна підприємства, яке є державною власністю, є дохід одержаний від господарської діяльності підприємства в тому числі і у формі орендної плати (п.п. 4.2. Статуту ТДНТП "Промінь");

-згідно висновку державного фінансового аудиту ТДНТП "Промінь", що проведений 22.06.2016 року Фінансовою інспекцією Тернопільської області (аудиторський звіт №06-23/7 від 22.06.2016 року) (в додатках), та Акт № 08-22/55 від 30.06.2016 року (в додатках) встановлені порушення та зобов'язано Позивача провести експертну оцінку майна, що знаходиться в оренді Відповідача, з метою збільшення розміру орендної плати;

-20.07.2016 року, Позивач направив на адресу Відповідача лист №788/9 (в додатках) з проханням надати можливість для проведення експертної оцінки майна, з метою приведення договору у відповідність із законом та збільшення розміру орендної плати за майно що орендується, проте жодної відповіді Відповідач не надав. З вини Відповідача на сьогоднішній день, між сторонами не досягнуто згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, тому Позивач змушений розірвати договір звертаючись з вимогою в суд, оскільки вчинені Відповідачем дії порушують економічні інтереси держави.

-відповідно до абз. 4 пункту 2.9. Постанови Вищого господарського суду від 29.05.2013 № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" відповідність чи невідповідність правочину вимогам закону має оцінюватися господарським судом стосовно законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. У разі коли після такого вчинення набрав чинності акт законодавства, норми якого інакше регулюють правовідносини, ніж ті, що діяли в момент вчинення правочину, то норми такого акта, якщо він не має зворотної сили, застосовуються до прав та обов'язків сторін, які виникли з моменту набрання ним чинності;

-згідно частини 2 статті 21 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї з сторін, якщо з незалежних від них обставин істотно змінився стан об'єкта оренди, а також в інших випадках, встановлених законодавчими актами України;

-згідно частини 3 статті 212 ЦК правочини, щодо яких правові наслідки пов'язуються з настанням певної обставини якщо настанню обставини недобросовісно перешкоджала сторона, якій це невигідно, обставина вважається такою, що настала;

-керуючись ст. 22 ГПК України, позивач просив суд:

1. Змінити, а саме: доповнити підстави позову, наведеними у даній заяві аргументами щодо порушення Відповідачем вимог законодавства, посилаючись на частину 1 та частину 2 статті 652 ЦК, частину 4 статті 179 ЦК.

Ухвалою суду від 19.06.2017 року прийнято доповнення щодо нових обставин (при збереженні первісних обставин), викладених в Заяві №без номера від без дати про зміну (доповнення) підстав позову (подану із Супровідним листом №без номера та без дати (вх. №11657 від 26.05.2017)) як такі, що не суперечать нормам чинного законодавства та не порушують чиїх-небудь прав та обов'язків.

У відповідності до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України № 435-ІУ від 16 січня 2003 року, з наступними змінами, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Як визначається в ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на

певний строк.

Відповідно до ч.6 ст. 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 285 Господарського кодексу України визначається, що орендар зобов'язаний берегти орендоване майно відповідно до умов договору, запобігаючи його псуванню або пошкодженню, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Згідно з ч. 1 ст.651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Як визначається в ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

У відповідності до ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

В ч. 1 ст. 19 України "Про оренду державного та комунального майна" зазначається, що орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 вказаного Закону Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об'єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим (для об'єктів, що належать Автономній Республіці Крим), та органами місцевого самоврядування (для об'єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об'єктів, що перебувають у державній власності.

Як визначається в п. 12 "Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу", затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України № 786 від 04.10.1995 р., з наступними змінами та доповненнями, перед розрахунком орендної плати за перший місяць оренди чи після перегляду розміру орендної плати визначається розмір орендної плати за базовий місяць розрахунку за такою формулою:

О пл. міс. =О пл х І д.о. х І м ,

12

де О пл - розмір річної орендної плати, визначений за цією Методикою, гривень; І д.о. - індекс інфляції за період з дати проведення незалежної або стандартизованої оцінки до базового місяця розрахунку орендної плати; І м - індекс інфляції за базовий місяць розрахунку орендної плати.

Розмір орендної плати за перший місяць оренди визначається шляхом коригування розміру орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за період з першого числа наступного за базовим місяця до останнього числа першого місяця оренди.

В п. 13 вказаної Методики зазначається, що розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

У відповідності до ч. 3 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Згідно ч. 3 ст. 291 Господарського кодексу України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Суд критично оцінює твердження відповідача, викладені ним у Відзиві на позов № без номера, без дати про розірвання договору оренди (вх. № 10787 від 12.05.2017 р.) про те, що в розділі 4 Орендна плата було передбачено щомісячний розмір орендної плати за весь об'єкт, що орендується та здійснення оплати за оренду за весь строк оренди (10 років) в сумі 14800 грн. та про те, що відповідачем 17.12.2008 р. на рахунок ТДНТП "Промінь" через Тернопільську філію КБ "Хрещатик" було здійснено оплату оренди на 10 років, за весь об'єкт, що орендується в сумі 14800 грн., з огляду на наступне:

- в п. 4.1 р. 4 договору оренди обладнання № 17 від 15.12.2008 р. розмір орендної плати за весь об'єкт, що орендується, у цілому складає 149 грн. 35 коп за місяць без ПДВ

12333,34 * 0,1

12 * 1,180246 * 1,026 = 124,46.

-у відповідності до п. 4.2 р. 4 договору орендна плата сплачується Орендарем щомісячно в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок Орендодавця не пізніше 15 числа кожного місяця;

- в п. 4.3 р. 4 договору передбачено, що обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції;

- як вбачається з копії банківської виписки за 17.12.2008 року відповідачем було сплачено позивачу 17.12.2008 року 14 800 грн. 01 коп. орендної плати без ПДВ (згідно п.4.4. договору оплата за оренду здійснюється в сумі 14800 грн з ПДВ);

- як слідує з матеріалів справи, відповідач - Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 всупереч п. 4.2 р. 4 договору оренди обладнання № 17 від 15.12.2008 р. сплатив 14800 грн. 01 коп. орендної плати (одним платежем за кілька років наперед за оренду обладнання) без урахування щомісячних індексів інфляції, як складової щомісячної орендної плати;

-в Листі Державної податкової адміністрації України № 3660/5/15-2316 від 23.04.2003 р. зазначається, зокрема, що:

-відповідно до 3акону України від 10.04.92 р. №2269 "Про оренду державного та комунального майна" зі змінами та доповненнями до нього, орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Крім того, Законом визначено об'єкти оренди, перелік орендодавців та орендарів;

-Законом України "Про податок на додану вартість" (п. 1.4. стаття 1) визначено поняття "продаж товарів, послуг (робіт)", які, відповідно до п. 3.1 статті 3 цього Закону, є об'єктом для обкладення податком на додану вартість. Зокрема, під продажем послуг (робіт) розуміють будь-які операції цивільно-правового характеру з надання послуг (результатів робіт), надання права на користування або розпорядження товарами, а також з надання будь-яких інших, ніж товари, об'єктів власності за компенсацію... Продаж послуг (результатів робіт) включає також надання права на користування або розпорядження товарами у межах договорів оренди (лізингу)... Таким чином, діюче законодавство не вилучає із об'єкта обкладення податком на додану вартість операцій з оренди майна бюджетних установ та державного комунального майна;

-оскільки платником податку на додану вартість, відповідно до п. 1.3 ст. 1 цього Закону, є особа, яка утримує та вносить до бюджету податок на додану вартість, що сплачується покупцем, то орендодавці, перелік яких визначено статтею 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", при досягненні ними обсягів з продажу товарів (робіт, послуг) протягом будь-якого періоду з останніх дванадцяти календарних місяців, що перевищують 3600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, зобов'язані зареєструватися платниками податку на додану вартість та вносити до бюджету податок, сплачений орендарями, перелік яких визначено статтею Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

-оскільки база обкладення податком на додану вартість визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості, визначеної за вільними або регульованими цінами (тарифами), то повна вартість орендної плати, визначеної відповідно до Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 4 жовтня 1995 року №786, є базою обкладення податком на додану вартість при оренді майна, що належить бюджетним установам.

Відтак, орендар зобов'язаний сплачувати орендну плату також з урахуванням податку на додану вартість.

Судом здійснено перерахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції, сум ПДВ за результатами якого встановлено:

- в грудні 2008 року інфляційне збільшення суми боргу становило 0 грн. 00 коп. (а в розрахунку суми інфляційних нарахувань, здійсненого відповідачем інфляційне нарахування становить 1 грн. 56 коп.), а відтак, сума орендної плати з урахуванням індексу інфляції, суми ПДВ за грудень 2008 року становить - 91 грн. 49 коп.;

- загальна сума орендної плати з урахуванням інфляційних нарахувань, сум ПДВ за 2009 рік становить 2371 грн. 77 коп.;

- загальна сума орендної плати з урахуванням інфляційних нарахувань, сум ПДВ за 2010 рік становить 2591 грн. 21 коп.;

- загальна сума орендної плати з урахуванням інфляційних нарахувань, сум ПДВ за 2011 рік становить 2811 грн. 09 коп.;

- загальна сума орендної плати з урахуванням інфляційних нарахувань,сум ПДВ за 2012 рік становить 2815 грн. 33 коп.;

- загальна сума орендної плати з урахуванням інфляційних нарахувань, сум ПДВ за 2013 рік становить 2807 грн. 11 коп.;

- судом встановлено, що станом на червень 2014 року заборгованість відповідача по орендній платі з урахуванням інфляційних нарахувань, сум ПДВ становила 170 грн. 20 коп.;

- загальна сума орендної плати з урахуванням інфляційних нарахувань за: липень 2014 р., серпень 2014 р., вересень 2014 р., жовтень 2014 р., листопад 2014 р., грудень 2014 р. (з урахуванням залишку заборгованості за червень 2014 р. в сумі 170 грн. 20 коп.) становить 1820 грн. 27 коп;

- загальна сума орендної плати з урахуванням інфляційних нарахувань,сум ПДВ за 2015 рік становить 4670 грн. 22 коп.;

- загальна сума орендної плати з урахуванням інфляційних нарахувань, сум ПДВ за 2016 рік становить 5323 грн. 17 коп.;

- з огляду на наведене, відповідачем порушено зобов'язання за договором оренди обладнання № 17 від 15.12.2008 р. в частині сплати орендної плати, адже станом на 20.12.2016 року заборгованість відповідача по орендній платі з урахуванням інфляційних нарахувань,сум ПДВ становила: 11813 грн. 66 коп.

У п. 10.3 р. 10 договору оренди обладнання № 17 від 15.12.2008 року дострокове розірвання договору можливе лише за письмовою згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законодавством України.

У п. 5.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 12 від 29.05.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна" зазначається, що вирішуючи питання щодо дострокового розірвання договору оренди у зв'язку з несплатою орендарем (наймачем) платежів, господарським судам слід враховувати таке:

- Законом (частина третя статті 291 ГК України, частина друга статті 651, стаття 783 ЦК України) передбачено можливість розірвання договору найму (оренди) за рішенням суду на вимогу однієї з сторін, а статтею 782 ЦК України - право наймодавця на односторонню відмову від такого договору у разі невнесення наймачем плати за користування річчю протягом трьох місяців підряд;

- відповідне право наймодавця на відмову від договору найму не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою щодо розірвання договору в разі несплати наймачем (орендарем) платежів, якщо має місце істотне порушення умов договору.

В Інформаційному листі Вищого господарського суду України № 01-06/908/2012 від 13.07.2012 р. "Про доповнення інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2011 N 01-06/249 "Про постанови Верховного Суду України, прийняті за результатами перегляду судових рішень господарських судів" зазначається наступне:

-визначена статтею 782 Цивільного кодексу України можливість розірвати договір найму шляхом відмови від договору в позасудовому порядку є правом, а не обов'язком наймодавця;

- право наймодавця на відмову від договору найму, передбачене частиною першою статті 782 ЦК України, не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою розірвати договір у разі несплати наймачем (орендарем) платежів, якщо вбачається істотне порушення умов договору;

- якщо орендоване майно є комунальним, то на спірні правовідносини поширюється також дія Закону України "Про оренду державного та комунального майна", згідно з частиною третьою статті 26 якого підставою для дострокового розірвання договору оренди за рішенням суду може бути невиконання сторонами своїх зобов'язань;

- істотне порушення орендарем (наймачем) такої умови договору оренди державного (комунального) майна, як внесення орендної плати є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання договору оренди в судовому порядку та повернення орендованого майна орендодавцю (наймодавцю);

-згідно з рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2002 року №15-рп/2002 (справа 1-2/2002 про досудове врегулювання спорів) право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб'єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист;

- норми статті 188 ГК України та статті 11 Господарського процесуального кодексу України не позбавляють сторону договору права на безпосереднє звернення до суду з вимогою про розірвання договору оренди без дотримання порядку досудового врегулювання спору.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного суду України від 08.05.2012 року у справі № 5021/966/2011.

В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідач - Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 порушив свої договірні зобов'язання та заборгував по оплаті за оренду 11813 грн. 66 коп.(позивач зазначає -11804 грн 07 коп, що є його правом) станом на 20.12.2016 року (за період: 1 червня 2014 р.(борг частково) - 20 грудня 2016 р.), тобто більше, ніж за 3 місяці підряд, таке порушення умов договору, на думку суду, є істотним та є підставою для дострокового розірвання договору оренди обладнання № 17 від 15.12.2008 року.

Частиною другою ст. 21 3акону України "Про оренду державного та комунального майна" визначається, що розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї з сторін, якщо з незалежних від них обставин істотно змінився стан об'єкта оренди, а також в інших випадках, встановлених законодавчими актами України.

Згідно ч. 2 ст. 11 "Про оренду державного та комунального майна" оцінка об'єкта оренди передує укладенню договору оренди. У разі якщо на момент продовження дії договору оренди остання оцінка об'єкта оренди була зроблена більш як три роки тому, для продовження (поновлення) договору оренди провадиться оцінка об'єкта оренди.

Постановою Кабінету Міністрів України № 961 від 14.09.2011 року було внесено зміни до "Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу", затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України № 786 від 04.10.1995 р. та викладено п. 7 Методики в наступній редакції: "Розмір річної орендної плати у разі оренди іншого, крім нерухомого, окремого індивідуально визначеного майна, встановлюється за згодою сторін, але не менш як 10 відсотків вартості орендованого майна за результатами незалежної оцінки, а у разі, коли орендарем є суб'єкт малого підприємництва, - не менш як 7 відсотків вартості орендованого майна за результатами такої оцінки".

Як вбачається з копії Витягу з Аудиторського звіту Державної фінансової інспекції в Тернопільській області за результатами державного фінансового аудиту діяльності Тернопільського державного науково-технічного підприємства "Промінь" за період 01.04.2015 - 01.04.2016 у п. 6 розділу III рекомендовано позивачу переукласти договори оренди в врахуванням проведеної експертної оцінки майна.

21.07.2016 року позивач направив відповідачу Листа № 766/9 від 20.07.2016 року, в якому повідомляв відповідача про те, що згідно Постанови КМУ № 961 від 14 вересня 2011 року та Висновків Аудиторського звіту Фінансової інспекції Тернопільської області за результатами державного фінансового аудиту ТДНТП "Промінь" доручено провести експертну оцінку майна, яке знаходиться в оренді відповідача, а саме: різьбошліфувального верстату 5К822, інв. №1928 та вертикально-сверлильного апарату 2Н135, інв. №1083, просив відповідача визначити дату та час, коли представник ТДНТП "Промінь" (орендодавця) може прибути до нього для проведення експертної оцінки (належним чином засвідчені копії листа, фіскального чеку № 170 від 21.07.2016 року (як доказ направлення вказаного листа відповідачу) знаходяться в матеріалах справи).

Як слідує з матеріалів справи, відповідач не надав можливості позивачу здійснити експертну оцінку переданого в оренду майна (з метою переоцінки об'єкта оренди та здійснення нового розрахунку орендної плати) та, відповідно, переукладення договору оренди обладнання.

Згідно ч. 1 ст. 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Як визначається ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1)в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2)зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3)виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4)із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент укладення договору оренди обладнання № 17 від 15 грудня 2008 року позивач - Тернопільське державне науково-технічне підприємство "Промінь", (Орендодавець за договором) не міг знати та передбачити про істотну зміну обставин, а саме про те, що Постановою Кабінету Міністрів України № 961 від 14 вересня 2011 року буде внесено зміни до п. 7 Методики розрахунку орендної плати за державне майно, що затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 4 жовтня 1995 р. № 786, а саме: "розмір річної орендної плати, встановлюється за згодою сторін, але не менш як 10 відсотків вартості орендованого майна за результатами незалежної оцінки, а у разі, коли орендарем є суб'єкт малого підприємництва, - не менш як 7 відсотків вартості орендованого майна за результатами такої оцінки".

Як слідує з матеріалів справи, позивачем не забезпечено проведення незалежної експертної оцінки майна через перешкоджання у доступі до такого майна з боку відповідача, відтак, відповідачем порушено вимоги ст. 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та п. 7. Методики розрахунку орендної плати за державне майно( із внесеними Постановою Кабінету Міністрів України № 961 від 14 вересня 2011 року змінами), що призвело до неправильного визначення орендної плати за Договором, тобто її заниження.

Згідно ст.32 Гоподарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

У відповідності до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Положеннями статті 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на наведене вище, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання договору оренди обладнання №17 від 15.12.2008 року, укладеного між Тернопільським державним науково-технічним підприємством "Промінь" та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 підлягають до задоволення, як обґрунтовано заявлені, підтверджені матеріалами справи та не суперечать нормам чинного законодавства .

Згідно ч.2 ст.653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

В ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Як визначається в ч. 1 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

З огляду на наведене, позовні вимоги про зобов'язання Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 повернути Тернопільському державному науково-технічному підприємству "Промінь" об'єкт оренди: Різьбошліфувальний верстат 5К822, інв. №1928, та Вертикально-сверлильний апарат 2Н135, інв. №1083 підлягають задоволенню.

У відповідності до ст.49 ГПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повернення сплачених судових витрат.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 82, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд:

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити.

2.Розірвати договір оренди обладнання №17 від 15 грудня 2008 року, укладений між Тернопільським державним науково-технічним підприємством "Промінь" та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1.

3.Зобов'язати Фізичну особу підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_2,46016 (юридична адреса); АДРЕСА_1 (фактична адреса); ідентифікаційний номер НОМЕР_1, повернути Тернопільському державному науково-технічному підприємству "Промінь", вул. Текстильна, 28, м. Тернопіль, 46400, ідентифікаційний код 14040960 об'єкт оренди: Різьбошліфувальний верстат 5К822, інв. №1928, та Вертикально-сверлильний апарат 2Н135, інв. №1083.

4.Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_2,46016 (юридична адреса); АДРЕСА_1 (фактична адреса); ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Тернопільського державного науково-технічного підприємства "Промінь", вул. Текстильна, 28, м. Тернопіль, 46400, ідентифікаційний код 14040960:

- 3200 грн.00 коп - судового збору в повернення сплачених судових витрат.

5.Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 ГПК України, через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 10 липня 2017 року.

Суддя С.О. Хома