ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2017 р. Справа №917/1148/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Червона волока", вул. Шевченка, буд.39, с. Радчиці, Овруцький район, Житомирська область, 11101

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Білогір"я молокопродукт", вул. Героїв Майдану, буд.82, офіс 23, м. Гадяч, Полтавська область, 37300

про стягнення грошових коштів у сумі 569 724,30 грн. (відповідно заяви від 01.09.2016р.)

Суддя Гетя Н.Г.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: ОСОБА_2

Після виходу з нарадчої кімнати суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення і дату виготовлення повного тексту рішення згідно ст.85 ГПК України.

Суть спору: розглядається позовна заява про стягнення з відповідача заборгованості за договором на закупівлю молока №1532/15-БМ від 22.01.2015 р.

01.09.2016р. від позивача до суду надійшла уточнена позовна заява б/н від 15.08.2016 р. (вх. канц. суду №10831) відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором на закупівлю молока №1532/15-БМ від 22.01.2015 р. у сумі 569724,30 грн., з яких 553317,88 грн. - основного боргу, 15005,11 грн. - пені; 1401,81 грн. - 3 % річних.

Виходячи із змісту поданої заяви про збільшення позовних вимог, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, суд встановив, що позивач не змінює предмету або підстав позову, а лише збільшує суму позову.

Пунктом 4 ст. 22 ГПК України встановлено, що позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Зазначена заява прийнята судом. Подальший розгляд справи здійснюється в межах вимог, заявлених у заяві від 01.09.2016р.

Ухвалою суду від 18.10.2016 року за клопотанням відповідача продовжено строк розгляду справи.

03.11.2016 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Білогір'я молокопродукт" надійшло клопотання про призначення судової економічної експертизи (вх. канцелярії суду №13637).

22.11.2016 року судом клопотання задоволено та призначено судову економічну експертизу, проведення якої доручено Полтавському відділенню Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені заслуженого професора ОСОБА_3.

За клопотанням експертної установи №1389 від 06.12.2016 р. судом у ТОВ Червона волока витребувані додаткові матеріали, що необхідні для проведення комісійної судово-економічної експертизи.

10.05.2017р. до суду надійшов висновок комісійної судової економічної експертизи №1393/1394 від 03.05.2017р. Провадження по справі поновлено.

В судовому засіданні 06.07.2017р. представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі відповідно до поданого уточнення.

Відповідач проти позовних вимог заперечує з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву (вх. канцелярії суду №7489 від 13.06.2017р.).

Застосовуючи згідно з ч. 1 ст. 4 ГПК України, ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини при розгляді справи частину 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) від 07.07.1989 р.).

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі Смірнова проти України).

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, закінчення встановленого ст. 69 ГПК України строку вирішення спору, суд спір розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив:

22 січня 2015 року року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Червона волока" (далі - ТОВ "Червона волока") та Товариство з обмеженою відповідальністю "Білогір"я молокопродукт" (далі - ТОВ "Білогір"я молокопродукт") було укладено договір на закупівлю молока №1532/15-БМ (далі - Договір).

За умовами Договору, Позивач (як постачальник за Договором) зобов'язався поставляти Відповідачу (як Покупця за Договором) молочну сировину (молоко коров"яче, сире, незбиране, яке передавалося попередній фізичній обробці (фільтрації, охоложенню), далі - молоко, а Покупець - приймати та оплачувати його на умовах та у порядку, визначеному цим Договором (п.п.1.1. Договору).

Пунктом 4.2 Договору визначено, що на кожну партію молока виписується спеціалізована товарна накладна перевезення молочної сировини за формою №1-ТН (МС) із заповленням в ній усіх реквізитів щодо кількості та якості молока. Не пізніше 3-го числа місяця наступного за звітним Покупцем на підставі товарних накладних на перевезення молочної сировини, виписується приймальна квитанція за формою №3-ПК (МС), в якій вказується кількість та вартість молочної сировини (п.4.4). Відповідно до п. 4.5 Договору, молоко вважається прийнятим, якщо у товаро-супровідній документації Постачальника проставлена печатка або штамп Покупця.

Ціна за товар встановлюється за погодженням Сторін шляхом підписання Протоколу погодження цін (Додаток №1), який є невід"ємною частиною Договору (п.5.1 Договору).

Пунктом 5.4 Договору визначено, що Покупець проводить оплату за придбане молоко у безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту переходу права власності на молоко.

У період з 25 числа до 30 числа кожного місяця, Сторони проводять звірку взаєморозрахунків по даному Договору. За наявності заборгованості, Покупець зобов"язаний протягом 5 (п"яти) календарних днів перерахувати Постачальнику грошові кошти на погашення заборгованості (п.6.1).

При порушенні своїх зобов"язань винна сторона несе відповідальність, визначену цим Договором та чинним законодавством. Порушенням зобов"язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених цим Договором (п.6.2).

Пунктом 6.3 Договору визначено відповідальність для Покупця за невиконання/неналежне виконання грошових зобов"язань, а саме: у разі несплати Покупцем заборгованості протягом 5 (п"яти) календарних днів з дати отримання товару, Покупець зобов"язаний сплатити Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого зобов"язання за кожен календарний день такого прострочення.

Відповідно до п. 8.1, Договір набирає чинності з дати підписання Сторонами та діє до 21 грудня 2015 року, а в частині розрахунків за поставлене молоко до моменту остаточного розрахунку. По закінченні терміну дії даного Договору, в разі відсутності письмової заяви Сторони про припинення, або зміну умов договору на протягом одного місяця до моменту закінчення терміну дії договору, він вважається продовженим на наступний календарний і на тих самих умовах (п.8.2). Усі зміни і доповнення можуть бути внесені тільки за згодою Сторін, шляхом підписання додаткових угод (п.8.3).

На підтвердження виконання умов Договору позивач надав суду приймальні квитанції, довіреності на отримання товару, спеціалізовані товарні накладні за період з 22.01.2015р. по 02.08.2016р. на суму 5 781 185,94 грн. Відповідно до уточненої позовної заяви ТОВ "Білогір"я молокопродукт" розрахувався за товар частково сплативши 5 227 868,56 грн. Залишок несплаченої суми станом на дату подачі заяви до суду становить 553 317, 88 грн.

За неналежне виконання договірних зобов"язань ТОВ "Червона волока" нарахувало ТОВ "Білогір"я молокопродукт" 15005,11 грн. - пені, 1401,81 грн. - 3 % річних.

При прийнятті рішення, суд виходив з наступного.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Відповідно ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов'язки відповідно до договору.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов'язання з договору поставки, згідно якого, в силу ст.712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частини перша та шоста статті 265 Господарського кодексу України передбачають, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно норм цивільного та господарського законодавства договір купівлі-продажу є оплатним, тобто при набуванні речі у власність, покупець сплачує продавцеві вартість (ціну) речі, яка обумовлена договором, зобов'язуючим, що обумовлено взаємним виникненням у кожної із сторін прав та обов'язків, а саме, зобов'язання продавця передати покупцю річ та право вимоги оплати і зобов'язання покупця сплати вартість отриманої речі та право її вимоги.

За змістом статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити продукцію (товар) після його прийняття або прийняття товарно-розпорядчих документів на нього, якщо договором чи товарно-розпорядчими документами не визначено іншого строку оплати.

Підписаними між сторонами приймальними квитанціями підтверджується факт поставки товару позивачем та його отримання відповідачем на загальну суму.

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з статтями 525, 530, 610, 629 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання; договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За клопотанням відповідача судом призначено у справі економічну експертизу, проведення якої доручено Полтавському відділенню Харківського науково-дослідному інституту судових експертиз імені заслуженого професора ОСОБА_3. За результатами проведення експертизи комісією експертів складено висновок №1393/1394 від 03.05.2017р.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Дослідивши наданий судовим експертом висновок, суд встановив, що зазначений висновок містить докладний опис проведеного дослідження та обґрунтовані, чіткий висновок з поставленого питання; жодних доказів наявності обставин, які б свідчили про необґрунтованість, неправильність висновку чи суперечливість його іншим матеріалам справи, до матеріалів справи не надано. У зв'язку з викладеним, вказаний висновок являється належним і допустимим доказом у даній справі.

Відповідно до висновку комісії експертів загальна сума поставки товару за Договором №1532/15 БМ від 22.01.2015р. за період з 22.01.2015р. по 31.08.2016р. становить 5 776 909,49 грн. Відповідно до даних ТОВ "Білогір"я молокопродукт" за період з 22.01.2016р. по 02.08.2016р. перерахувало на користь ТОВ "Червона волока" 5 227 868,56 грн. у тому числі у 2015р. - 2972869,56 грн., у 2016р. - 2255000,00 грн. Таким чином, сума боргу станом на 31.08.2016р. ТОВ "Білогір"я молокопродукт" перед ТОВ "Червона волока" становить 549 040,93 грн.

Експертами зазначено, що сума боргу визначена в ході експертизи співпадає з даними Акта звіряння взаємних розрахунків станом на 31.12.2016р. та оборотно-сальдовою відомістю по рахунку №361 за 22.01.2015-31.12.2016. Сума поставленого товару, що зазначена в уточненій позовній заяві - 5 227 868,56 грн. не співпадає з даними з оборотно-сальдової відомості, приймальних квитанцій, виписок по рахунках. Експертною комісією здійснено щомісячний розрахунок заборгованості за поставлений товар з січня 2015 року по серпень 2016р.

Щодо відповідальності сторін, експертами зазначено, що в уточненій позовній заяві в розділі розрахунок штрафних санкцій наведений розрахунок пені та 3% річних за поставлені партії молока на наступні дати:10.06.2016р., 20.06.2016р., 24.06.2016, 30.06.2016, 10.07.2016,31.07.2016,02.08.2016. Аналізуючи дані наведені в розрахунку експертами встановлено, що 107097,00 грн. - зазначені в колонці "Сума боргу", є сумою поставки товару 10.06.2016. Тобто, сума боргу визначалась без врахування попередніх поставок та оплати товару; за період з 21.06.2016 по 13.07.2016, відповідно якого визначили кількість днів нарахування пені за поставку на 107097,00 грн., не врахована оплата, а саме:22.06.2016р. - 15 000,00 грн., 24.06.2016р. - 20 000,00 грн., 05.07.2016 - 20000,00 грн., 08.07.2016 - 30 000,00 грн., 12.07.2016р. - 20 000,00 грн. Наведений алгоритм розрахунку пені та 3% річних застосований на всі вищезазначені дати.

Експертами зазначено, кожне порушення Покупцем термінів оплати Товару, визначених п. 5.4. Договору, встановити не можливо в зв"язку з тим, що в розрахункових платіжних документах, що надані на дослідження, відсутні позначки: за яку саме поставку товару протягом місяця чи за яку саме заборгованість проводиться дана оплата. Відповідно до приймальної квитанції на закупівлю молочної сировини №17 від 31.08.2016 остання поставка продукції - 31.08.2016, а дата подання уточненої позовної заяви 01.09.2016, тобто відсутній період для розрахунку, Отже підтвердити документально розрахунок пені та 3% річних, наведених в Уточненій позовній заяві не можливо.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, у в тому числі висновок судової експертизи №1393/1394 від 03.05.2017р., суд вважає доводи позивача обґрунтованими та належним чином підтвердженими доказами частково, а саме в сумі заборгованості за Договором №1532/15-БМ від 22.01.2015р. в розмірі 549040,93 грн.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

З урахуванням викладеного, оцінивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині основного боргу в розмірі 549040,93 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В частині стягнення пені в розмірі 15005,11 грн. та 3% річних - 1401,81 грн. суд відмовляє.

Судові витрати відповідно до ч. 2 статті 49 ГПК України підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

На підставі матеріалів справи та керуючись статтями 32, 33,43,49, п.1-1 ст.80, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Білогір"я молокопродукт"( вул. Героїв Майдану, буд.82, офіс 23, м. Гадяч, Полтавська область, 37300, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Червона волока" (вул. Шевченка, буд.39, с. Радчиці, Овруцький район, Житомирська область, 11101, ) заборгованість Договором №1532/15-БМ від 22.01.2015р. в розмірі 549040,93 грн., а також 4239,30 витрати на сплату судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 11.07.2017 року

Суддя Гетя Н.Г.