ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2017 року Справа № 904/1506/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чус О.В. (доповідач)

судді: Кузнецов В.О., Науменко І.М.

секретар судового засідання Пінчук Є.С.

Представники сторін в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк"

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2017р. у справі №904/1506/16

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк", м. Дніпро

до Приватного підприємства "Адал", м. Дніпро

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_1, м. Дніпро

про звернення стягнення на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", м. Дніпро (далі - позивач) звернувся до господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до Приватного підприємства "Адал", м. Дніпро (далі -відповідач) про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №2058 від 18.09.2008 року у розмірі 4 864 111, 23 грн. на предмет іпотеки за договором іпотеки №2058/ДЗ від 01.10.2008, а саме: на нерухоме майно - нежиле приміщення - в будівлі літ. А-5 на четвертому поверсі частина нежитлового приміщення №6 поз.1-9, 9а, 10-11, 29-45 загальною площею 337,00 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1, приміщення 6, що належить приватному підприємству "Адал" на праві власності, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ "Приватбанк" з укладанням від імені приватного підприємства "Адал" договору купівлі - продажу, в тому числі нотаріального укладення договору купівлі-продажу з іншою особою - покупцем із встановленням початкової ціни продажу предмету іпотеки на рівні, зазначеному в договорі іпотеки, а саме - 4 864 111,23 гривень, будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з проведенням дії щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дії щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення Публічним акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк" всіх передбачених нормативно - правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2017р. року (суддя Воронько В.Д.) в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до Приватного підприємства "Адал" про звернення стягнення на нерухоме майно відмовлено, судові витрати покладено на позивача.

Рішення господарського суду мотивовано безпідставністю позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк", оскільки звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом його продажу іпотекодаржателем від імені іпотекодавця з можливістю здійснення дій, перелічених в позовних вимогах, ні Законом України "Про іпотеку", ні умовами спірного іпотечного договору не передбачено.

Не погодившись з зазначеним рішенням, позивач - Публічне акціонерне товариство комерційного банку "ПриватБанк" його оскаржує на предмет неповного з'ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Апелянт посилається на те, що твердження господарського суду про безпідставність даного позову не є обґрунтованим, оскільки підставою для звернення до суду з позовними вимогами про звернення стягнення на предмет іпотеки є наявність підтвердженої заборгованості за кредитним договором №2058 від 18.09.2008 року, виконання якого забезпечено договором іпотеки №2058/ДЗ від 01.10.2008 року, укладеного Банком з відповідачем, а отже, в силу ст.33 Закону України "Про іпотеку", позивач має право на звернення стягнення на предмет іпотеки.

Апелянт стверджує, що п.28 договору іпотеки передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором іпотекодержателя може бути здійснено шляхом продажу предмета іпотеки будь -якій особі та будь -яким способом, на підставі договору купівлі-продажу у порядку ст.38 Закону України "Про іпотеку", для чого іпотекодавець надає іпотекодержателю право укласти такий договір за ціною та на умовах, визначених на власний розсуд іпотекодержателя, здійснити всі необхідні дії від свого імені.

Скаржник вважає, що вимога про надання банку повноважень щодо продажу предмету іпотеки законна. Крім того, скаржником зазначено, що здійснення правочину купівлі-продажу без надання можливості (права) іпотекодержателю отримати витяг з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, неможливо.

Апелянт просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2017р. року та прийняти нове, яким позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" задовольнити.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з кредитним договором №2058 від 18.09.2008, укладеним між закритим акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк" (Банк) (нова назва - публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк") та ОСОБА_1 (позичальник), з урахуванням змін, які вносилися 19.12.2008, 25.03.2019, 18.05.2009, 22.06.2009 останньою було отримано кредит у розмірі 800 512,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 17.09.2018.

Відповідно до п. 1.1. вище зазначеного Договору, Банк зобов'язується надати позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу чи/або перерахування на рахунок, зазначений в п. 8.1. Договору. Строк, вид кредиту, цілі, розмір кредиту, відсотків, винагород, розмір щомісячного платежу, період сплати, порядок погашення заборгованості за цим Договором, зазначені у розділі 8 Договору.

Частиною першою ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно п. 1.2. Договору, Позичальник доручає Банку провадити погашення заборгованості по даному Кредитному договорі в передбачені цим договором строки за рахунок коштів, розмішених на рахунку Позичальника, що відповідає платіжній картці, емітованої ПАТ КБ „Приватбанк". Номер рахунку зазначений у п.8.2 Договору. Зазначене доручення Позичальника не підлягає виконанню Банком у випадку пред'явлення Позичальником документа, шо підтверджує сплату заборгованості іншим способом.

Кредит надається в обмін на зобов'язання Позичальника по поверненню Кредиту, сплаті відсотків, винагороди в зазначені даним Договором строки.

Відповідно до п. 8.1. Договору, погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати Позичальник сплачує відсотки, розраховані відповідно до п.п. 3.1. 3.3., винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 7.2. Договору. розрахованої відповідно до п. 1.1,3.6 цього договору.

Погашення кредиту провадиться в строки відповідно до Графіка погашення кредиту (а.с. 20-29).

Згідно ст.212, 611, 651 Цивільного кодексу України при порушенні Позичальником строків погашення заборгованості, зазначених в Графіку погашення кредиту, п.2.3.3, 8.1 цього Договору, понад 31 день, щодо зобов'язань строк яких не настав. Сторони узгодили, що терміном повернення кредиту вважається 31 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість за Кредитом, починаючи з 31 дня порушення, вважається простроченою.

Відповідно до п. 2.3.7. Договору, Банк має право стягнути Кредит до настання дати, передбаченої п. 8.1. Договору, у тому числі шляхом звернення стягнення на заставлене майно, при настанні умов, передбачених п. 2.3.3., а саме, порушенням Позичальником умов Договору.

В п. 2.3.3. Договору сторони передбачили, що у разі порушення Позичальником зобов'язань, передбачених Договором, Банк має право, в тому числі, вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати винагороди, комісії й відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за договором у повному обсязі шляхом направлення відповідного повідомлення.

Банку має право стягнути кредит до настання дати, передбаченої п.8.1 даного договору, у тому числі шляхом звернення стягнення на заставлене майно, при настанні умов, передбачених п.2.3.3 кредитного договору (п.2.3.7 кредитного договору).

Однак, ОСОБА_1 (позичальник) зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала, не здійснювала платежі у відповідності до Графіку погашення кредиту, чим порушила порядок виконання покладених на неї зобов'язань.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з розрахунку позивача, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №2058 від 18.09.2008 року у загальному розмірі станом 23.02.2016 року - 3 242 716, 15 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 23.02.2016 року становить 76 271 725, 25 грн., яка складається з:

- 755 709, 97 доларів США -заборгованість за кредитом;

- 958 614, 12 доларів США -заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 16 056, 23 доларів США -заборгованість по комісії за користування кредитом;

- 109 2981, 41 доларів США -пеня за несвоєчасне виконання зобов'язаннь за договором.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

В п. 8.4. Договору сторони узгодили, що при порушенні Позичальником зобов'язань із погашення Кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 0,2% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день просрочки платежу, но не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

В забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 (позичальником) за кредитним договором №2058 від 18.09.2008, між приватним підприємством "Адал" (іпотекодавцем) і ПАТ КБ "Приватбанк" (іпотекодержателем) був укладений договір іпотеки №2058/ДЗ від 01.10.2008.

Пунктом 12. договору іпотеки сторони визначили загальну вартість предмету іпотеки у розмірі 4 864 111, 23 грн. 23 коп.

Згідно п.13.3 на підставах, передбачених чинним законодавством, на предмет іпотеки може бути звернене стягнення.

Сторони визнали випадки, коли іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання термінів виконання якого -небудь із зобов'язань за кредитним договором, зокрема, порушення позичальником якого -небудь із зобов'язань, передбачених умовами кредитного договору (п.18.8.3 договору іпотеки).

Відповідно до п.п.18.8.1, 18.8.2 вказаного договору іпотеки, якщо в момент настання термінів виконання позичальником якого -небудь із зобов'язань, передбаченого кредитним договором, воно не буде виконано, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки. Крім того, іпоеткодержатель має право вимагати від іпотекодавця дострокового виконання всіх зобов'язань за кредитним договором, а в разі невиконання -звернути стягнення на предмет іпотеки.

У зв'язку із невиконанням позичальником умов кредитного договору, банк звернувся до позичальника з вимогою №30.1.0.0/2-89IDRLOS0QV30 від 12.02.2016 року, в якій вимагав від ОСОБА_1 повернення суми кредиту в повному обсязі, процентів, комісії та штрафних санкцій, нарахованих на день повернення кредиту, в тридцятиденний строк з дня отримання цієї вимоги (докази відправки вказаної вимоги - а.с.36-38).

У зв'язку з невиконанням позичальником зобов'язань за Кредитним договором щодо повернення отриманого кредиту та інших платежів, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №2058 від 18.09.2008 у розмірі 4 864 111,23 грн, на предмет іпотеки за договором іпотеки №2058/ДЗ від 01.10.2008, а саме: на нерухоме майно - нежиле приміщення - в будівлі літ. А-5 на четвертому поверсі частина нежитлового приміщення №6 поз.1-9, 9а, 10-11, 29-45 загальною площею 337,00 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1, приміщення 6, що належить приватному підприємству "Адал" на праві власності, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ "Приватбанк" з укладанням від імені приватного підприємства "Адал" договору купівлі - продажу, в тому числі нотаріального укладення договору купівлі-продажу з іншою особою - покупцем із встановленням початкової ціни продажу предмету іпотеки на рівні, зазначеному в Договорі іпотеки, а саме - 4 864 111,23 гривень, будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з проведенням дії щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дії щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ "Приватбанк" всіх передбачених нормативно - правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

Вимоги позивача задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За приписами ч. 1 ст. 574 Цивільного кодексу України підставою виникнення застави є, зокрема, договір.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Стаття 33 Закону України "Про іпотеку" передбачає, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно ст. 36 Закону України „Про іпотеку", сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Так, п. 28 Договору іпотеки містить застереження про те, що звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором Іпотекодержателя може бути здійснено у позасудовому порядку шляхом:

- переходу до Іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, про що Іпотекодержатель зобов'язаний письмово повідомити Іпотекодавця;

- продажу предмета іпотеки будь -якій особі та будь -яким способом, на підставі договору купівлі-продажу у порядку ст.38 Закону України "Про іпотеку", для чого іпотекодавець надає іпотекодержателю право укласти такий договір за ціною та на умовах, визначених на власний розсуд іпотекодержателя, і здійснити всі необхідні дії від свого імені.

Статтею 39 Закону України „Про іпотеку" передбачено, звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. При цьому рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд встановлює спосіб реалізації предмета іпотеки, зокрема, шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

В статті 38 Закону України „Про іпотеку" встановлено, що дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки.

Звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом його продажу Іпотекодавцем від імені Іпотекодаржателя, з можливістю здійснення дій, перелічених в позовних вимогах, ні Законом України „Про іпотеку", ні умовами спірного іпотечного договору, не передбачено.

Крім того, необхідно зазначити, що в матеріалах справи наявні відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до яких 14.11.2016р. зареєстровано право власності за позивачем на об'єкт нерухомого майна - предмет іпотеки за договором №3826 від 01.10.2008 (а.с.146-148).

За таких обставин справи, доводи апеляційної скарги законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції не спростовують, фактичні обставини справи судом першої інстанції встановлені повно та об'єктивно, доказам по справі надана належна юридична оцінка, відтак, підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування рішення місцевого господарського суду немає.

Керуючись ст.ст.49, 99, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2017р. у справі №904/1506/16 залишити без змін.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Вищого господарського суду України.

(Дата підписання постанови в повному обсязі 07.07.17 р.)

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя І.М. Науменко