ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2017 Справа № 917/781/17

За позовом Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат", вул. Будівельників, 16, м. Горішні Плавні, Полтавська обл., 39802

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комсомольськхліб плюс", вул. Строни 43, м. Горішні Плавні, Полтавська обл., 39800

про стягнення 17 270,00 грн.

Суддя Семчук О.С.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 4641/9 від 03.01.2017 р.;

від відповідача: не з'явився.

12.07.2017 р. у судовому засіданні відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено про термін виготовлення повного тексту судового рішення.

Суть спору: розглядається позовна заява Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комсомольськхліб плюс" 17 270,00 грн. заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного між сторонами 18.02.2016 р. договору № 335 про надання послуг.

Відповідач представництво у судове засідання вдруге не забезпечив, вимог суду не виконав, про причини суд не повідомив. Останній відповідно до 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" був належним чином та завчасно повідомлений про дату, час і місце проведення судових засідань, а також про покладені на нього обов'язки, про що свідчать матеріали справи.

Відповідно до пп. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, суд не оцінює вказані обставини як підставу для подальшого відкладення розгляду справи. Спір розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, оцінивши надані докази, суд, встановив:

18.02.2016 р. між ВАТ "Полтавський ГЗК" (далі виконавець) та ТОВ "Комсомольськхліб плюс" (далі - замовник) було укладено Договір № 335 про надання послуг (далі Договір).

При цьому сторони узгодили, зокрема, наступне :

- у порядку та на умовах, визначних цим Договором, "Виконавець" зобов'язується надавати послуги з прання, хімчистки та ремонту спецодягу "Замовника", а "Замовник" зобов'язується прийняти надані послуги та сплачувати їх у порядку та строки, обумовлені цим Договором (п. 1.1 Договору);

- передача спецодягу "Замовником", та прийняття його "Виконавцем", повернення спецодягу оформлюється Актом здавання-приймання наданих послуг, в якому вказується: дата прийому, асортимент, кількість та вага прийнятого спецодягу. За фактом надання послуг відповідальні представники Сторін підписують Акт надання послуг (в двух примірниках), у якому в обовязковому порядку вказується перелік, строки та вартість наданих послуг (п. 2.1 та п. 2.4 Договору);

- "Замовник" здійснює 100% попередню оплату наданих послуг, згідно Прейскуранта цін Виконавця, у продовж 5 банківських днів з дати виставленого Виконавцем рахунка. Оплата здійснюється шляхом перерахування "Замовником" грошових коштів на поточний рахунок "Виконанця" (п. 3.3 та п. 3.4 Договору);

- цей Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31 січня 2017 року, а у частині взаєморозрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов'язань по Договору (п. 7.1 Договору).

Рішенням загальних зборів акціонерів від 25.07.2016 року, протокол № 38, змінено найменування товариства з Відкрите акціонерне товариство "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" на Приватне акціонерне товариство "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат". Зміни в найменуванні юридичної особи зареєстровано 27.07.2016 р., що підтверджується витягом з ЄДР від 27.07.2016 року (копія наявна у матеріалах справи).

Факт виконання позивачем прийнятих на себе зобовязань з надання послуг замовнику на загальну суму 22 788,00 грн. у період з 29.08.2016 р. по 31.10.2016 р. підтверджується наявними у справі копіями належним чином оформлених актів приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), а саме : № 65851 за серпень 2016р., № 65959 за вересень 2016 р. та № 65052 за жовтень 2016 р. (оригінали актів оглянуто судом та встановлено, що наявні у матеріалах справи копії відповідають оригіналам).

В дотримання умов Договору позивачем були пред'явлені відповідачу рахунки на оплату отриманих послуг, а саме : № У006214 від 29.08.2016 р., № У007049 від 30.09.2016 р. та № У007919 від 31.10.2016 р. (копії наявні у матеріалах справи).

За даними позивача відповідачем на виконання умов Договору було проведено лише часткову оплату отриманих ним від позивача послуг за період з 29.08.2016 р. по 31.10.2016 р., а саме : проведена часткова оплата рахунку № У006214 від 29.08.2016 р. у розмірі 5 518,00 грн.. Дана обставина підтверджується наявною у матеріалах справи копією банківської виписки по рахунку позивача.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами проводилась звірка взаєморозрахунків та було складено належним чином оформлений акт, згідно якого станом на 01.10.2016 р. за відповідачем рахувалася заборгованість у розмірі 13 166,00 грн.. Даний акт підписаний представниками сторін та скріплений печатками сторін (копія наявна у матеріалах справи).

З огляду на те, що відповідач протягом тривалого часу не проводив оплату за отримані ним послуги по Договору, на адресу останнього позивачем було направлено вимогу № б/н від 24.11.2016 р. та претензію № 4641/1 від 23.01.2017 р. щодо сплати вищезазначеної заборгованості (копія наявна у матеріалах справи).

У відповідь на вищезазначену вимогу відповідач надіслав позивачу лист № 905 від 08.12.2016 р., в якому повідомляє, що заборгованість за отримані від позивача послуги утворилась з огляду на скрутне фінансове становище підприємства відповідача. При цьому, відповідач зазначив, що найближчим часом буде намагатися сплатити заборгованість, яка виникла на підставі укладеного між сторонами Договору.

За даними позивача відповідач зобов'язання по Договору щодо оплати отриманих послуг не виконав, заборгованість останнього складає 17 270,00 грн..

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 17 270,00 грн. заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного між сторонами 18.02.2016 р. Договору № 335 про надання послуг.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Враховуючи правову природу укладеного договору, кореспондуючи права та обов'язки його сторін, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з договору про надання послуг.

Статтею 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України). Відповідно до ст. 599 ЦК України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконав зобов'язання за Договором. Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов'язань за вищезазначеним Договором та приписів ст. 903 ЦК України не сплатив вартість отриманих послуг. Заборгованість останнього на момент подання позову та розгляду даної справи складає 17 270,00 грн.. Дана обставина відповідачем не спростована.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно зі ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Допустимих доказів в спростування вимог позивача чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 17 270,00 грн. основного боргу підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК України понесені позивачем при зверненні з даним позовом судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комсомольськхліб плюс" (вул. Строни 43, м. Горішні Плавні, Полтавська обл., 39800, ідентифікаційний код юридичної особи 38446934) на користь Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" (вул. Будівельників, 16, м. Горішні Плавні, Полтавська обл., 39802, ідентифікаційний код юридичної особи 00191282, п/р 4000 в АТ "УкрСиббанк" м. Харків, МФО 351005) 17 270,00 грн. основного боргу та 1 600,00 грн. судового збору.

Видати наказ з набранням рішенням законної сили.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 13.07.2017 р.

Суддя О.С. Семчук