КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2017 р. Справа№ 910/2640/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Буравльова С.І.

Чорногуза М.Г.

секретар судового засідання: Степанець О.В.,

за участю представників сторін:

від позивача - Арнаутов Д.Г., договір б/н від 20.03.2017 року,

від відповідача - Бондаренко М.Г., довіреність б/н від 17.01.2017 року,

від третьої особи - Голік О.А., довіреність №27-6902/17 від 30.03.2017 року,

від третьої особи - Шевченко П.В., довіреність №27-4803/17 від 01.03.2017 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Публічного акціонерного товариства "Фінанс Банк"

на рішення господарського суду міста Києва від 28.04.2017 року

у справі №910/2640/17 (суддя Демидов В.О.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Фінанс Банк"

до Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання протиправними дій та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року Публічне акціонерне товариство "Фінанс Банк" подало до господарського суду міста Києва позов до Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк про визнання протиправними дій та скасування рішення.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.03.2017 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

Рішенням господарського суду міста Києва від 28.04.2017 року у справі №910/2640/17 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство "Фінанс Банк" подав до Київського апеляційного господарського суду скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 28.04.2017 року у справі №910/2640/17 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення судом першої інстанції прийняте з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним і неповним дослідженням доказів, порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.05.2017 року прийнято апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Фінанс Банк" на рішення господарського суду міста Києва від 14.07.2016 року у справі №910/2640/17 до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Чорногуз М.Г., Рудченко С.Г. та призначено розгляд справи на 21.09.2016 року.

19.06.2017 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.06.2017 року розгляд справи відкладено на 11.07.2017 року.

На підставі розпорядження начальника управління Київського апеляційного господарського суду від 10.07.2017 року №09-53/2611/17 та згідно з протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 10.07.2017 року склад колегії суддів у справі №910/2640/17 змінено на наступний: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Буравльов С.І., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.07.2017 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Фінанс Банк" на рішення господарського суду міста Києва від 14.07.2016 року у справі №910/2640/17 до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Чорногуз М.Г., Буравльов С.І.

В судовому засіданні 11.07.2017 року представник позивача надав усні пояснення по суті спору, просив задовольнити апеляційну скаргу. Представники відповідача та третьої особи надали усні пояснення по суті спору, просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 27.04.2015 року між ПАТ "ФІНАНС БАНК" (позивач) та ПАТ "УКРАЇНСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ БАНК" (відповідач) було укладено договір про надання міжбанківського кредиту №27042015/1. (далі договір кредиту; а.с. 48).

Із умов договору кредиту з урахуванням змін, внесених додатковими угодами: №1 від 28.04.2015 року (а.с. 49), №2 від 29.04.2015 року (а.с. 50), №3 від 30.04.2015 року (а.с. 51) та №4 від 06.05.2015 року (а.с. 52) передбачено, що позивач надає відповідачу міжбанківський кредит в сумі 2 000 000, 00 грн., строком з 06.05.2015 року по 07.05.2015 року, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 34% річних.

Позивачем надано копію розрахунку заборгованості ПАТ "УКРАЇНСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ БАНК" за договором про надання міжбанківського кредиту №27042015/1 від 27.04.2015 року, відповідно до якого заборгованість останнього перед ПАТ "ФІНАНС БАНК" станом на 25.05.2015 року становила 2 097 127, 41 грн. (а.с. 53).

В подальшому між ПАТ "УКРАЇНСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ БАНК" (продавець) та ПАТ "ФІНАНС БАНК" (покупець) було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги від 26.05.2015 року. (далі договір купівлі-продажу; а.с. 33-38).

Пунктом 2.1 договору купівлі-продажу передбачено, що продавець погодився продати (відступити) права вимоги та передати їх покупцю, а покупець погодився купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну.

Згідно з п. 2.3. договору купівлі-продажу сторони погодили, що права вимоги переходять від продавця до покупця в день підписання цього договору, при цьому обов`язки продавця передати права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання продавцем та покупцем акту приймання-передачі прав вимоги (не залежить від сплати загальної купівельної ціни).

Відповідно до п. 3.1 договору купівлі-продажу прав вимоги загальна купівельна ціна за цим договором складає 2 097 127, 41 грн. та сплачується покупцем не пізніше 26.05.2015 року шляхом безготівкового перерахування на рахунок продавця або будь-яким іншим способом, не забороненим чинним законодавством України.

Згідно висновку зі звіту про ринкову вартість прав вимоги, проведену суб`єктом оціночної діяльності - ТОВ «АКР-КОНСАЛТ», оціночна вартість прав вимоги, що відчужуються, станом на 26.05.2015 року складає 2 097 000, 00 грн. (п. 3.2. договору купівлі-продажу).

В матеріалах справи наявна копія звіту №RS29-150525-007 про оцінку права вимоги виконання зобов`язань за кредитним договором №612 від 29.08.2007 року. (а.с. 46-47).

Відповідно до додатку №1 до договору купівлі-продажу прав вимоги, на користь ПАТ "ФІНАНС БАНК" відступаються наявні на дату укладання цього договору права вимоги до ОСОБА_8, як боржника/позичальника, за кредитним договором №612 від 29.08.2007 року. (а.с. 39).

Також, 26.05.2015 року між ПАТ "УКРАЇНСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ БАНК" (первісний кредитор) та ПАТ "ФІНАНС БАНК" (новий кредитор) було укладено договір відступлення права вимоги. (далі договір відступлення; а.с. 40-43).

Згідно з п. 1.1. договору відступлення, в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги, належні первісному кредиторові за:

- Іпотечним договором, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л. 29.08.2007 за реєстровим №8722, зі змінами, внесеними договором про внесення змін до договору, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л. 07.05.2008 за реєстровим №3619, договором про внесення змін до договору, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л. 07.05.2009 за реєстровим №4167, договором про внесення змін до договору, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л. 11.07.2013 за реєстровим №4098 (далі разом - іпотечний договір), укладеним між первісним кредитором і ОСОБА_8 (іпотекодавець), з метою забезпечення виконання зобов'язань, що випливають з кредитного договору №612 від 29.08.2007 (далі - кредитний договір), укладеного між первісним кредитором і ОСОБА_8 (боржник) із змінами, внесеними договорами про внесення змін від 07.05.2008, від 07.05.2009, від 13.07.2010, від 30.12.2010, від 28.02.2011, від 03.01.2014 та від 13.01.2014 до кредитного договору №612 від 29.08.2007 (далі разом - кредитний договір), право вимоги за якими первісний кредитор відступив новому кредитору за договором купівлі- продажу прав вимоги, укладеного між ними 26.05.2015.

Відповідно до п. 1.2 договору відступлення права вимоги, право вимоги, що виникає з іпотечного договору і відступається відповідно до цього договору первісним кредитором новому кредитору, обумовлене відступленням прав вимоги за кредитним договором, забезпечених, у тому числі іпотекою, яка укладена з іпотекодавцем, відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги від 26.05.2015.

За умовами п. 1.3 договору відступлення новий кредитор набуває передбачене іпотечним договором, зі змінами до нього, право у разі невиконання або неналежного виконання боржником своїх зобов'язань, що виникли з кредитного договору, задовольнити свої вимоги до боржника за кредитним договором шляхом звернення стягнення на свій вибір будь-яким із способів, передбачених іпотечним договором, на наступне нерухоме майно: земельну ділянку, загальною площею 0,9999 га, що розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Лебедівська сільрада. Цільове призначення (використання) земельної ділянки - для ведення індивідуального садівництва. Заставна вартість визначеного нерухомого майна, що передане іпотекодавцем в іпотеку відповідно до іпотечного договору становить 4 036 000, 00 грн.

Згідно з п. 1.3.1. договору відступлення заставна вартість вищезазначеного нерухомого майна, що передане іпотекодавцем у іпотеку відповідно до іпотечного договору становить 4 036 000, 00 грн.

Крім того, 26.05.2015 року між ПАТ "ФІНАНС БАНК" (позивач, сторона-1) та ПАТ "УКРАЇНСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ БАНК" (відповідач, сторона -2) було укладено угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог. (далі угода; а.с. 44-45).

Відповідно до п. 1. угоди сторона-1 і сторона-2, маючи одна до одної зустрічні однорідні вимоги, строк виконання яких настав, дійшли згоди на підставі ст. 601 ЦК України про зарахування таких зустрічних однорідних вимог, що випливають з договорів:

- договір про надання міжбанківського кредиту №27042015/1 від 27.04.2015 та додаткові угоди до нього, що є його невід'ємними частинами (додаткова угода №1 від 28.04.2015, №2 від 29.04.2015, №3 від 30.04.2015 та №4 від 06.05.2015) де сторона-1 є кредитором, а сторона-2 є боржником при виконанні грошового зобов'язання в сумі 2 097 127, 41 грн.

- договір купівлі-продажу права вимоги від 26.05.2015, де сторона-1 є боржником, а сторона-2 є кредитором при виконанні грошового зобов'язання в сумі 2 097 127, 41 грн.

Разом з тим, постановою Правління Національного банку України №348 від 28.05.2015 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" до категорії неплатоспроможних" ПАТ "УПБ" було віднесено до категорії неплатоспроможних.

На підставі вказаної постанови виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №107 від 28.05.2015 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "УПБ", згідно з яким розпочато процедуру виведення банку з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації.

Уповноваженою особою Фонду на тимчасову адміністрацію в банку призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Пантіну Любов Олександрівну.

Постановою Правління Національного банку України №562 від 28.08.2015 відкликано банківську ліцензію ПАТ "Український професійний банк" та прийнято рішення про ліквідацію банку.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняте відповідне рішення №158 від 28.08.2015 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "УПБ" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті (в редакції чинній на дату введення тимчасової адміністрації у ПАТ"УПБ").

Уповноваженою особою, згідно наказу №26/ТА від 29.05.2015, створено комісію з перевірки договорів (інших правочинів), укладених ПАТ "УПБ". (а.с. 99).

За результатами роботи комісії складено протокол № 48 від 28.08.2015 року (а.с. 104-106) та затверджено результати перевірки, якою виявлено наступні правочини (договори), що є нікчемними згідно ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб":

- договір відступлення права вимоги від 26.05.2015, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л. за №1596, укладений між ПАТ "ФІНАНС БАНК" та ПАТ "УКРАЇНСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ БАНК", відповідно до якого банк відступив (передав) кредитору належні банку майнові права за іпотечним договором, що укладений між ПАТ "УКРАЇНСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ БАНК" та ОСОБА_8;

- договір купівлі-продажу прав вимоги від 26.05.2015, відповідно до якого банк продав (відступив) кредитору належні банку майнові права за договором кредиту №612 від 29.09.2007, укладеним між банком та ОСОБА_8;

- угода про зарахування зустрічних однорідних вимог від 26.05.2015, що укладена між ПАТ "ФІНАНС БАНК" та ПАТ "УКРАЇНСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ БАНК";

- всі документи за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, пов'язані з вищевказаними договорами відступлення прав вимоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

В матеріалах справи наявна копія повідомлення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ БАНК" Пантіної Л.О. про нікчемність правочинів від 24.09.2015 року за вихідним номером №01-10/4280, яке позивач отримав 28.09.2015 року, про що свідчить розписка на повідомленні. (надалі повідомлення; а.с. 30-32).

Як вбачається з повідомлення, Пантіна Л.О. повідомляла позивача про нікчемність наступних договорів:

- договору відступлення права вимоги від 26.05.2015, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л. за №1596, укладеного між ПАТ "ФІНАНС БАНК" та ПАТ "УКРАЇНСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ БАНК", відповідно до якого банк відступив (передав) кредитору належні банку майнові права за іпотечним договором, що укладений між ПАТ "УКРАЇНСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ БАНК" та ОСОБА_8;

- договору купівлі-продажу прав вимоги від 26.05.2015, відповідно до якого банк продав (відступив) кредитору належні банку майнові права за договором кредиту №612 від 29.09.2007, укладеним між банком та ОСОБА_8;

- угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 26.05.2015, що укладена між ПАТ "ФІНАНС БАНК" та ПАТ "УКРАЇНСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ БАНК";

- всіх документів за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, пов'язаних з погашенням 26.05.2015 заборгованості ОСОБА_8 по договору кредиту №612 від 29.09.2007 за рахунок коштів ПАТ "ФІНАНС БАНК" (зарахування зустрічних однорідних вимог).

Враховуючи дані обставини, позивач звернувся до господарського суду з позовом про визнання протиправними дій та скасування рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ БАНК" Пантіної Л.О. щодо визнання нікчемним договору купівлі-продажу прав вимоги, договору відступлення права вимоги за іпотечним договором, угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог, укладених 26.05.2015 між ПАТ "ФІНАНС БАНК" та ПАТ "УКРАЇНСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ БАНК", та всіх документів за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, пов'язаних з погашенням 26.05.2015 заборгованості ОСОБА_8 за кредитним договором №612 від 29.08.2007, за рахунок коштів ПАТ "ФІНАНС БАНК" (зарахування зустрічних однорідних вимог).

Місцевий господарський суду відмовляючи у задоволенні позовних вимог виходив з того, що звіт №RS29-150525-007 про оцінку права вимоги виконання зобов'язань за кредитним договором №612 від 29.08.2007 року, не стосується оцінки майна за договором іпотеки від 29.08.2007 року №8722 з чим колегія суддів погоджується виходячи з наступного.

Так, постановою Правління Національного банку України від 30.04.2015 №293/БТ ПАТ "Український професійний банк" було віднесено до категорії проблемних та запроваджено особливий режим контролю за діяльністю банку, зокрема, заборонено передавати в забезпечення третім особам майно та активи банку (десятий абзац пункту 3. Постанови НБУ №293/БТ). (а.с. 97-98).

Колегія суддів звертає увагу, що договір купівлі-продажу прав вимоги від 26.05.2015 року, договір відступлення права вимоги від 26.05.2015 року та угода про зарахування зустрічних однорідних вимог від 26.05.2015 року були укладені під час дії обмежень, запроваджених вищевказаною Постановою. При цьому, положеннями п. 5 Постанови було встановлено заборону ПАТ «УПБ» використовувати для розрахунків в національній валюті прямі кореспондентські рахунки.

Статтею 215 ЦК України визначено, що нікчемним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом. У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" визначено, що судам відповідно до статті 215 ЦК необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК тощо).

Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків врегульована Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Згідно з приписами ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними зокрема, з таких підстав (пункти 1,2,7):

- банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

- банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

- банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" фонд:

1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів;

2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами.

3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

З витягу з протоколу №48 від 28.08.2015 засідання комісії з перевірки договорів (інших правочинів) вбачається, що спірні правочини підпадають під критерії нікчемності, визначені частиною 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а як на підставу для віднесення їх до нікчемних Уповноваженою особою Фонду зазначено, що договір купівлі-продажу прав вимоги, договір відступлення права вимоги та угода про зарахування зустрічних однорідних вимог мають безоплатний характер та зумовили неможливість виконання неплатоспроможним банком зобов`язань перед іншими кредиторами, що стало підставою віднесення банку до категорії неплатоспроможних. Прийнявши умови за договором купівлі-продажу прав вимоги, банком було порушено вимоги постанови №293/БТ від 30.04.2015 року. Також, як зазначено у протоколі, банк уклавши правочин купівлі-продажу прав вимоги, здійснив безоплатне відчуження майна, а також умови договору відступлення та угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог прямо передбачають передачу контрагенту, що є одночасно кредитором банку, майнових прав за кредитним та іпотечним договорами за ціною, нижчою вартості відступлених майнових прав, а отже надають кредитору ПАТ «Фінанс Банк» переваги перед іншими кредиторами.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 38 Закону правочини неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, у разі якщо банк безоплатно здійснив відчуження майна.

Матеріали справи не містять доказів того, що оплата в рахунок договору купівлі-продажу та відступлення права вимоги здійснювалась, а лише відбулось зарахування зустрічних однорідних вимог, однак при укладенні вказаних договорів було встановлено ціну та порядок розрахунків.

Крім того, сама лише наявність умови у договорах щодо подальшої оплати не дає підстави вважати правочин оплатним.

З матеріалів справи, зокрема, з довідки Національного Банку України від 18.07.2016 року №55-0004/59606, вбачається, що залишок коштів у національній валюті на кореспондентському рахунку ПАТ "УПБ" станом на 26.05.2016 становить 6 125, 85 грн. Наведене свідчить, що кошти за відступлення права вимоги фактично не надійшли на кореспондентський рахунок відповідача.

Щодо пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з приписами вищевказаного пункту правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними у випадку якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

З матеріалів справи вбачається, що позивач на момент укладення нікчемного правочину був кредитором ПАТ «УПБ», зокрема за договором про надання міжбанківського кредиту №27042015/1 від 27.04.2015 року на суму 2 097 127, 41 грн.

Колегія суддів звертає увагу, що на кореспондентському рахунку ПАТ «УПБ» станом на 26.05.2015, фактично було 6 125, 85 грн., що унеможливлювало виконання зобов`язань відповідача за кредитним договором.

Отже, зобов'язальні правовідносини, що склалися між сторонами на підставі кредитного договору, мають майново-грошовий характер, а відтак, у цьому випадку позивач є кредитором відповідача.

Відповідно до приписів чинного законодавства, у випадку ліквідації банку залишки грошових коштів на рахунках юридичних осіб не гарантуються державою, а задовольняються у порядку черговості, встановленої Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Водночас позивач, будучи кредитором відповідача за укладеним з ним кредитним договором, уклавши договір купівлі-продажу та відступлення права вимоги від 26.05.2016, отримав від відповідача майнові вимоги до ОСОБА_8 за Кредитним договором від 29.08.2007 №612 та Іпотечним договором від 29.08.2007, відповідно, враховуючи віднесення відповідача до категорії неплатоспроможних, отримав переваги щодо задоволення частини своїх майнових вимог перед іншими кредиторами ПАТ "УПБ", які не встановлені для позивача законодавством чи внутрішніми документами позивача.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що Уповноважена особа Фонду на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "УПБ" на законних підставах, в силу приписів пунктів 1,7 частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", віднесла договір відступлення права вимоги від 26.05.2015 року, договір купівлі-продажу прав вимоги від 26.05.2015 року та угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог до нікчемних.

Згідно зі ст.ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи скаржника, наведені в апеляційній скарзі, зводяться до намагань надати їм перевагу над встановленими судом першої інстанції обставинами, та переоцінити ці обставини, однак, які не впливають на результат розгляду справи.

З огляду на викладене вище, колегія суддів дійшла до висновку про те, що місцевий господарський суд, виконавши всі вимоги процесуального закону і всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, в рішенні місцевого господарського суду повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Таким чином, колегія суддів встановила, що обставини, на які посилається скаржник, не можуть бути підставою для зміни або скасування рішення господарського суду міста Києва від 28.04.2017 року у справі №910/2640/17.

Керуючись статтями 33, 34, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Фінанс Банк" на рішення господарського суду міста Києва від 28.04.2017 року у справі №910/2640/17 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 28.04.2017 року у справі №910/2640/17 залишити без змін.

3. Справу №910/2640/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді С.І. Буравльов

М.Г. Чорногуз