ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.07.2017 Справа № 904/6345/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СК "СТРОЙІНВЕСТ", м.Дніпро

до Відділу освіти Новомосковської районної державної адміністрації, м.Новомосковськ, Дніпропетровська область

про стягнення (договір №45 від 12.08.2016 на виконання робіт)

Суддя Петренко І.В.

Секретар судового засідання Пономарьов Є.О.

Представники:

від позивача: представник ОСОБА_1 - довіреність №80 від 31.05.2017;

від відповідача: представник ОСОБА_2 - довіреність №498 від 12.04.2017.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СК" Стройінвест", м.Дніпро (далі по тексту - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою до Відділу освіти Новомосковської районної державної адміністрації, м.Новомосковськ, Дніпропетровська область (далі по тексту - відповідач) про стягнення 4436,04грн.

Судові витрати по справі позивач просив суд стягнути з відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Між сторонами укладено договір №45 від 12.08.2016 на виконання робіт.

Позивач у повному обсязі виконав зобов'язання за укладеним між сторонами договором, що підтверджується Довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за вересень, грудень, ОСОБА_1 приймання виконаних будівельних робіт за вересень та за грудень.

Відповідно до ОСОБА_1 звіряння взаємних розрахунків між сторонами станом на 01.01.2017 заборгованість відповідача перед позивачем становить 3696,02грн.

Враховуючи невиконання відповідачем взятих на себе грошових зобов'язань позивач нарахував пеню, три відсотки річних та інфляційні втрати.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.06.2017 справу №904/6345/17 передано судді Петренку Ігорю Васильовичу.

За результатами розгляду позовної заяви від 31.05.2017 за вих.№81 ухвалою суду від 02.06.2017 порушено провадження по справі та прийнято позовну заяву до розгляду, призначено слухання на 11.07.2017.

23.06.2017 отримано відзив на позов в якому відповідач вказує, що станом на 01.01.2016 в Управлінні державної казначейської служби відсутні кошти, які необхідні для виконання робіт, зазначених у договорі №45 від 12.08.2016. В березні 2017 року казначейство виділило субвенцію. Відповідач згоден з сумою основної заборгованості, але не згоден з сумою інфляції та пені. В частині стягнення пені та інфляційних втрат просить суд відмовити.

Щодо повідомлення сторін про час та місце судового засідання.

Господарським судом враховано положення пункту 3.9.1. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Позивач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу господарського суду 14.06.2017 з відміткою представника позивача про отримання ухвали суду 12.06.2017 та явкою представника в судове засідання.

Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу господарського суду 20.06.2017 з відміткою представника відповідача про отримання ухвали суду 14.06.2017 та явкою представника в судове засідання.

Враховуючи явку представників сторін господарський суд констатує, що сторони належним чином повідомлені про час і місце розгляду заяви судом.

В судовому засіданні, яке відбулося 11.07.2017, враховуючи, що сторони належним чином повідомлення про час та місце його проведення, розпочато розгляд справи по суті. Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити; представник відповідача в судовому засіданні проти позову не заперечує, основну заборгованість визнає.

В судовому засіданні оглянуто всі оригінали первинних документів на підставі яких виник спір.

Суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

Враховуючи вимоги статті 69 Господарського процесуального кодексу України щодо строків розгляду справи у судовому засіданні, яке відбулося 11.07.2017 в порядку ст.85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Клопотання про здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не заявлялось.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, -

ВСТАНОВИВ:

12.08.2016 між Відділом освіти Новомосковської районної державної адміністрації (далі по тексту - відповідач, замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю "СК "Стройінвест" (далі по тексту - позивач, генеральний підрядник) укладено договір №45 на виконання робіт (далі по тексту - договір), відповідно до пункту 1.1 умов якого генеральний підрядник зобов'язується виконати роботи з капітального ремонту. Заміна вікон у Левенецькій ОСОБА_3 ступенів Новомосковської районної ради Дніпропетровської області за адресою: вул.Леніна, 72, с.Левенцівка, Новомосковський район, Дніпропетровська область, а замовник - прийняти і оплатити такі роботи.

Пунктом 3.1 договору визначено, що ціна цього договору є динамічною і становить 107948,78грн., у тому числі ПДВ 20% - 17991,46грн. та визначається згідно з договірною ціною Додаток №1 яка є не від'ємною частиною цього договору.

Пунктом 4.1 договору визначено, що розрахунки проводяться наступним чином:

Замовник при надходженні бюджетних коштів перераховую генеральному підряднику попередню оплату у розмірі:

- 50% від загальної вартості робіт за Договором, а саме - 53974,39грн., в тому числі ПДВ 20% - 8995,73грн. протягом 5-ти календарних днів з моменту підписання договору та отримання замовником рахунка-фактури для придбання Генеральним підрядником необхідних для виконання кожного виду робіт матеріалів, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2014 №117 "Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти".

Використана попередня оплата погашається на підставі акту виконаних робіт (форма КБ-2в і довідки КБ-3) з урахуванням придбаних матеріалів необхідних для подальшого виконання робіт.

Генеральний підрядник зобов'язується використати одержаний аванс на виконання робіт, придбання необхідних для виконання робіт матеріалів, протягом трьох місяців після одержання авансу.

Подальші розрахунку замовник здійснює поетапно, згідно підписаних сторонами актів виконаних підрядних робіт, складених за формою КБ-2в і довідки форми КБ-3, протягом 10 календарних днів з моменту підписання актів виконаних робіт по мірі надходження бюджетних коштів.

Передавання виконаних робіт Генеральним підрядником і прийняття робіт замовником оформлюється актом, підписаним уповноваженими представниками сторін (пункт 5.1 договору).

Цей договір набирає чинності з дня підписання його сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2016, або до повного виконання зобов'язань за договором, і вважається виконаним після виконання взаємних зобов'язань і врегулювання розрахунків між сторонами (пункт 11.1 договору).

Позивачем у повному обсязі виконано взяті на себе зобов'язання за договором, що підтверджується:

- Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат від 22.09.2016 за вересень 2016 та ОСОБА_1 №1 від 22.09.2016 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2016 на суму 86452,36грн.;

- Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат від 23.12.2016 за грудень 2016 та ОСОБА_1 №2 від 23.12.2016 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016 на суму 19795,00грн.

ОСОБА_4 звіряння взаємних розрахунків між позивачем та відповідачем станом на 01.01.2017 заборгованість відповідача перед позивачем становить 3696,02грн.

Враховуючи неналежне виконання відповідачем взятих на себе грошових зобовязань позивач нарахував на суму 3696,02грн. пеню, три відсотки річних та інфляційні втрати за період з 24.12.2016 по 30.05.2017.

Дослідивши оригінали наданих позивачем до господарського суду документів у розумінні статті 36 Господарського процесуального кодексу України, суд прийняв їх як належні докази, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, та підтверджують неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за вищезазначеним договором.

Належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували належне виконання відповідачем умов договору, відповідачем господарському суду надано не було.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд дійшов наступних висновків.

Щодо основної заборгованості.

Відповідно до п. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

ОСОБА_4 зі ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України).

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу (ч. 1. ст. 837 Цивільного кодексу України).

Між позивачем та відповідачем укладено договір №45 на виконання робіт від 12.08.2016.

Факт отримання відповідачем робіт підтверджується матеріалами справи, а саме - ОСОБА_4 №1 від 22.09.2016 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2016 на суму 86452,36грн. та ОСОБА_4 №2 від 23.12.2016 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016 на суму 19795,00грн.

Вказані акти підписано позивачем та відповідачем без будь-яких зауважень та заперечень.

Акт є первинними документами бухгалтерської звітності, що фіксує господарську операцію, яка відбулась між сторонами.

Укладений між позивачем та відповідачем договір є оплатним, і обов'язку виконавця виконати роботи відповідає обов'язок замовника оплатити їх.

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (ч. 1. ст. 843 Цивільного кодексу України).

Зобов'язання відповідача, щодо оплати за отримані послуги передбачено умовами договору та нормами законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Остаточні розрахунку, відповідно до пункту 5.1 договору, замовник здійснює поетапно, згідно підписаних сторонами актів виконаних підрядних робіт, складених за формою КБ-2в і довідки форми КБ-3, протягом 10 календарних днів з моменту підписання актів виконаних робіт по мірі надходження бюджетних коштів.

Отже, строк оплати робіт за ОСОБА_4 №1 від 22.09.2016 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2016 на суму 86452,36грн. та ОСОБА_4 №2 від 23.12.2016 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016 на суму 19795,00грн. є таким, що настав.

ОСОБА_4 зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач частково розрахувався з позивачем за отримані від позивача роботи.

Господарський суд вважає, що відповідач визнав себе зобов'язаною особою по відношенню до позивача, оскільки до дій які свідчать про визнання боргу можуть відноситися часткове погашення самим боржником основного боргу.

Доказом того, що відповідач визнав себе зобов'язаною особою по відношенню до позивача свідчить підписання представниками сторін акту взаємних розрахунків на суму 3696,02грн.

Доказів оплати робіт в сумі 3696,02грн. відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, належними доказами не спростував.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем складає 3696,02грн.

Таким чином, позовна вимога позивача про стягнення 3696,02грн. основної заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо пені.

За приписами частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися зокрема неустойкою. ОСОБА_4 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст.1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

ОСОБА_4 ст.3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 6 ст.232 Господарського кодексу України, передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 8.3 договору визначено, що у разі порушення з вини замовника термінів платежів за виконану роботу, останній сплачує Генеральному підряднику пеню у розмірі 0,1% від загальної суми невиконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Господарський суд перевірив розрахунок пені здійснений позивачем та визнав його таким, що містить помилки, а вимогу такою, що підлягає задоволенню частково, а саме у розмірі 406,76грн.

Щодо трьох відсотків річних та інфляційних втрат.

Статтею 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Верховного Суду України від 06.06.2012р. у справі N6-49цс12, від 24.10.2011 у справі N6-38цс11).

Господарський суд перевірив розрахунок трьох відсотків річних та визнав його таким, що містить помилки, а вимогу такою, що підлягає задоволенню частково, а саме у розмірі 44,66грн.

Пунктом 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 за № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" яким визначено, що згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

До уваги. Господарським судом перерахунок інфляційних втрат здійснено з урахуванням приписів пункту 3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 року №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань".

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.03.2016 по справі №904/11237/15 та постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.03.2016 по справі №904/9336/15 позицію господарського суду підтримано.

Господарський суд перевірив розрахунок інфляційних втрат здійснений позивачем та визнав його таким, що містить помилки, а вимогу такою, що підлягає задоволенню частково, а саме у розмірі 188,20грн.

Щодо розподілу судових витрат.

В порядку ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по справі покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1563,84грн., з урахуванням того, що 97,74% позовних вимог позивача судом задоволено.

Щодо відзиву.

Постановою Верховного суду України від 15.05.2012р. у справі №11/446 визначено, що за змістом частини другої статті 617 Цивільного кодексу України, частини другої статті 218 Господарського кодексу України та рішення Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005р. відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України на відповідний рік, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення грошового зобов'язання.

Правильність нарахування пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат судом перевірено.

Керуючись ст.ст. 11, 202, 509, 525, 526, 530, 536, 610, 612, 625, 629, 662, 663, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 174, 193, 199, 265, 266 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 2, 12, 21, 32, 33, 34, 36, 44, 49, 75, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Відділу освіти Новомосковської районної державної адміністрації (51200, Дніпропетровська область, м.Новомосковськ, вул.Радянська, 12; ідентифікаційний код 02142483) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "СК "Стройінвест" (49000, м.Дніпро, вул.Любарського, буд.143, оф.215; ідентифікаційний код 39086059) 3696,02грн. (три тисячі шістсот дев'яносто шість грн. 02 коп.) основної заборгованості; 406,76грн. (чотириста шість грн. 76 коп.) пені; 44,66грн. (сорок чотири грн. 66 коп.) трьох відсотків річних; 188,20грн. (сто вісімдесят вісім грн. 20 коп.) інфляційних втрат; 1563,84грн. (одна тисяча п'ятсот шістдесят три грн. 84 коп.) судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Дніпропетровським апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

12.07.2017

Суддя ОСОБА_5