ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"11" липня 2017 р. Справа № 922/5743/15

вх. № 5743/15

Суддя господарського суду Міньковський С.В.

при секретарі судового засідання Лук'янчук О.І.

за участю сторін:

ліквідатор - ОСОБА_1

Розглянувши скаргу кредитора гр. ОСОБА_2 на незаконні дії та протиправну бездіяльність ліквідатора

по справі за заявою ТОВ Юридична фірма "Баярд", м. Харків

до ТОВ Юридична фірма "Баярд", м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду від 01.03.2017 р. призначено до розгляду в судовому засіданні скаргу кредитора гр. ОСОБА_2 (вх. 37048 від 04.11.2016 р.) на незаконні дії та протиправну бездіяльність ліквідатора арбітражного керуючого ОСОБА_1, зобов'язавши ліквідатора надати суду відзив на скаргу. Цією ж ухвалою явку ліквідатора та скаржника в судове засідання визнано обов'язковою.

Розгляд скарги неодноразово відкладався ухвалами суду (від 21.03.2017 р., від 20.04.2017 р. та від 23.05.2017 р.) в зв'язку з неявкою в судове засідання учасників судового процесу.

У відзиві, наданому на виконання вимог ухвали суду (вх. № 22068), а також в судовому засіданні 11.07.2017 р., ліквідатор зазначив, що вважає всі доводи заявника безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, проти вимог гр. ОСОБА_2 заперечує в повному обсязі.

Представник гр. ОСОБА_2 в судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив. Про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Згідно з п. 3.9.2 Постанови ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі, неявка гр. ОСОБА_2 не перешкоджає вирішенню спору та є підстави для розгляду скарги за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, скаргу кредитора гр. ОСОБА_2 на незаконні дії та протиправну бездіяльність ліквідатора арбітражного керуючого ОСОБА_1,вислухавши пояснення ліквідатора, суд вважає, що скарга гр. ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до ч. 4 ст. 40 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії (бездіяльність) учасників ліквідаційної процедури та здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

В ч. 11 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство) вказано, що дії (бездіяльність) ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть бути оскаржені до господарського суду учасниками справи про банкрутство, права яких порушено такими діями (бездіяльністю).

Постановою господарського суду Харківської області від 27.01.2016 р. ТОВ юридична фірма "Баярд" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1, зобов'язавши її здійснити ліквідаційну процедуру.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.04.2016 р. у справі № 922/5743/15, було прийнято рішення надати згоду на продаж майна товариства з обмеженою відповідальністю юридична фірма "Баярд".

Гр. ОСОБА_2 вказує на те, що він є одним із заставних кредиторів боржника та просить суд зупинити і заборонити ТБ "Універсальний "Торговий Двір" продовжувати проводити аукціон з реалізації майна банкрута; визнати незаконною бездіяльність ліквідатора ОСОБА_1 шодо непроведения нею об'єктивного конкурсу на попередньо визначених умовах задля визначення та призначення належного організатора аукціону з реалізації майна банкрута; відсторонити ТБ "Універсальний "Торговий Двір" від проведення аукціону з реалізації майна банкрута; визнати незаконною бездіяльність ліквідатора ОСОБА_1 щодо непроведення нею оцінки виставленого на реалізацію нерухомого майна банкрута відповідно до вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні"; визнати незаконною бездіяльність ліквідатора ОСОБА_1 щодо неповідомлення нею заставного кредитора ОСОБА_2 в письмовій формі про призначення та проведення аукціону з реалізації майна банкрута; визнати незаконною бездіяльність ліквідатора ОСОБА_1 щодо неукладення нею із гр. ОСОБА_2 договору купівлі-продажу майна банкрута найвищою запропонованою ним ціною в розмірі 1 616 805,68 грн; відсторонити ОСОБА_1 від виконання обов'язків ліквідатора банкрута через істотне порушення нею вимог закону, своїх функціональних обов'язків та прав учасників ліквідаційної процедури; зобов'язати новопризначеного ліквідатора укласти із гр. ОСОБА_2 договір купівлі-продажу майна банкрута.

Як вбачається з матеріалів справи, гр. ОСОБА_2 зернувся до суду із заявою, в якій просив визнати недійсними результати проведеного Товарною біржею "Універсальний "Торговий Двір" аукціону від 30.12.2016 р. з продажу майна ТОВ Юридична фірма "Баярд" - нежитлових приміщень цокольного поверху № 12, 21 загальною площею 99,8 кв.м. в літ. "А" у буд. № 9 по вулиці Революції в м. Харкові.

Заяву гр. ОСОБА_2 про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна ТОВ Юридичної фірми "Баярд" було розглянуто судом та винесено ухвалу від 27.06.2017 р., якою у задоволенні заяви відмовлено. Вказана ухвала набрала законної сили.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В даному випадку ухвалою господарського суду від 27.06.2017 р. у справі № 922/5743/15 вже було встановлено, що на підставі Наказу ліквідатора №1 від 04.04.2016 р. про оголошення конкурсу з визначення організатора аукціону по відчуженню майна ТОВ "ЮФ "Баярд" та Положення про умови і порядок проведення конкурсу з визначення організатора аукціону по відчуженню майна ТОВ "ЮФ "Баярд" у справі № 922/5743/15, затвердженого Наказом №1 від 04.04.2016 р. був проведений відповідний конкурс.

На виконання вищевказаних Наказу та Положення, ліквідатором у газеті "Прем'єр" №79 (5989) від 08.04.2016 р. було розміщено оголошення про проведення конкурсу з визначення організатора аукціону з продажу майна банкрута - ТОВ "ЮФ "Баярд".

Після публікації оголошення у встановлений 10-ти денний строк на адресу ліквідатора надійшли пропозиції про проведення аукціону майна ТОВ "ЮФ "Баярд" від ТБ "Універсальний "Торговий Двір" та ТБ "Титул".

Вказані пропозиції були розглянуті ліквідатором та прийнято Рішення №1 від 20.04.2016 р., яким обрано переможцем конкурсу з визначення організатора аукціону по відчуженню майна боржника у справі №922/5743/15 - ТБ "Універсальний "Торговий Двір", а в подальшому, відповідно до приписів ст. 49 Закону про банкрутство, між ліквідатором ТОВ "ЮФ "Баярд" (замовник) та ТБ "Універсальний "Торговий Двір" (організатор електронних торгів) був укладений договір про проведення аукціону.

З огляду на викладене, судом встановлено, що арбітражний керуючий ОСОБА_1 діяла виключно в межах та на підставі приписів Закону про банкрутство.

Судом також розглянуто питання щодо порушення прав гр. ОСОБА_2 через неповідомлення ані ліквідатором банкрута, ані організатором аукціону його про проведення аукціону з продажу майна боржника та зазначено, що ОСОБА_2 є заставним кредитором у справі про визнання ТОВ "ЮФ "Баярд" банкрутом, а не власником чи замовником. В коло осіб, визначених замовником - арбітражним керуючим ОСОБА_1, що також передбачено ч. 1 ст. 58 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ОСОБА_2 не входив.

Щодо оцінки виставленого на реалізацію нерухомого майна банкрута, суд зазначає, наступне.

Статтею 43 Закону про банкрутство передбачено, що майно, яке підлягає реалізації у ліквідаційній процедурі, оцінюється ліквідатором. Початковою вартістю цілісного майнового комплексу є сукупність визнаних у встановленому цим Законом порядку вимог кредиторів.

Під час продажу майна банкрута на аукціоні вартість майна, що визначається ліквідатором, є початковою вартістю.

Отже, оцінка майна банкрута за Законом про банкрутство є власною компетенцією ліквідатора та може проводитися ним із застосуванням висновків експертів-оцінювачів у разі продажу майна боржника частинами, якщо не вдалося його реалізувати у вигляді цілісного майнового комплексу.

Згідно із ст. 57 Закону про банкрутство початкова вартість майна визначається арбітражним керуючим. Початкова вартість підлягає зазначенню у договорі на проведення аукціону.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.04.2016 р. у справі № 922/5743/15, було прийнято рішення надати згоду на продаж майна товариства з обмеженою відповідальністю юридична фірма "Баярд", а саме: нежитлові приміщення цокольного поверху № 12-:-21 загальною площею 99,8 кв.м. в літ. "А-4", розташовані за адресою: м. Харків, вул. Революції, 9, яке знаходиться в іпотеці у ОСОБА_2 на підставі іпотечного договору від 21.07.2010 р., посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за № 2515, в складі цілісного майнового комплексу Товариства з обмеженою відповідальністю юридична фірма "Баярд" початковою вартістю, яка дорівнює сумі визнаних вимог кредиторів та складає 2 021 007,10 грн шляхом: проведення аукціону в межах ліквідаційної процедури за початковою вартістю, яка дорівнює сумі визнаних вимог кредиторів та складає 2 021 007,10 грн; проведення повторного аукціону з можливістю зниження початкової вартості, але не нижче, ніж до граничної вартості, яка становить 50 відсотків початкової вартості, вказаної в оголошенні про проведення аукціону; проведення другого аукціону з можливістю зниження початкової вартості; продажу майна частинами (у випадку, якщо продати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося).

Отже, у відповідності до вимог вказаної ухвали та за заявою ліквідатора проводився аукціон з продажу майна ТОВ "ЮФ "Баярд". Вказана вартість майна була визначена і договором, що був укладений між ОСОБА_1 та організатором аукціону на проведення аукціону з продажу майна боржника.

Ухвалою господарського суду від 27.06.2017 р. у справі № 922/5743/15 також було встановлено, що всі вимоги Закону про банкрутство при організації проведення аукціону з продажу майна боржника були дотримані організатором аукціону в повному обсязі. Оголошення, що опубліковувалися ТБ "Універсальний "Торговий Двір" містили усі необхідні дані, що передбачено ст.ст. 58, 59 вказаного Закону.

Натомість, у своїй скарзі ОСОБА_2 вказує що у своїх заявах ліквідатору і організатору аукціону вимагав укласти із ним відповідний договір купівлі-продажу нерухомого майна банкрута за найвищою запропонованою ним ціною в розмірі 1616 805,68 грн. Ця ціна відповідає стартовій ціні майна банкрута яка була опублікована на повторних торгах, що були призначені на 11.10.2016 року .

Суд звертає увагу скаржника на те, що проведення другого повторного аукціону ні яким чином не порушувало його права та не перешкоджало йому звернутися з заявою про допуск до участі в аукціоні з продажу нерухомого майна боржника ТОВ "ЮФ "Баярд" та придбати його на аукціоні.

Так, відповідно до приписів ст. 60 Закону про банкрутство визначено, що заява на участь в аукціоні складається в довільній формі державною мовою і повинна містити зазначені в повідомленні про проведення аукціону такі відомості: найменування, організаційно-правова форма, місцезнаходження, поштова адреса заявника (для юридичної особи); прізвище, ім'я, по батькові, паспортні дані, відомості про місце проживання заявника (для фізичної особи); номер контактного телефону, адреса електронної пошти заявника.

Статтею 61 Закону про банкрутство передбачено, що рішення організатора аукціону про допуск заявників до участі в торгах приймається за наслідками розгляду представлених заяв на участь в аукціоні і оформляється протоколом про визначення учасників аукціонів. До участі в торгах допускаються заявники, що подали заяви на участь в аукціоні і документи, що додавалися до них, які відповідають вимогам, встановленим цим Законом і вказаним у повідомленні про проведення торгів. Заявники, допущені до участі в торгах, визнаються учасниками аукціону.

Організатор аукціону протягом п'яти днів з дня підписання протоколу про визначення учасників аукціонів повідомляє всіх заявників про результати розгляду представлених заяв на участь в аукціоні шляхом відправлення заявникам у письмовій чи електронній формі копій цього протоколу (ч. 4 ст. 61 Закону).

Враховуючи, що продаж майна боржника в провадженні у справі про банкрутство здійснюється в порядку, встановленому цим Законом, а ОСОБА_2 не надано суду жодних доказів звернення до організатора аукціону із відповідною заявою, суд зазначає, що твердження скаржника не доведені суду жодним конкретним доказом.

З огляду на викладене, суд зазначає, що будь-яких порушень в діях ліквідатора в частині заходів щодо підготовки проведення аукціону, проведення аукціону із описаних обставин та наявних (наданих) документів не вбачається. Натомість скаржником не доведено суду жодного правового обґрунтування своєї скарги, а вимога скарги зводиться до намагання через господарський суд зобов'язати ліквідатора вчинити дії щодо укладання із ОСОБА_2 договору купівлі-продажу нерухомого майна банкрута за запропонованою ним ціною.

У відповідності до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

У відповідності до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги на дії ліквідатора ОСОБА_1, оскільки вимоги ОСОБА_2 грунтуються на довільному та помилковому тлумаченні приписів чинного законодавства, недоведені суду жодним конкретним доказом, тобто позбавлені правового та фактичного обгрунтування.

Враховуючи відсутність будь-яких доказів в обгрутування скарги, суд не вбачає підстав для її задоволення.

Керуючись ст. ст. 2, 37-48, 49-75 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 4-3, 32, 33, 34, 43, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні скарги гр. ОСОБА_2 (вх. 37048) на незаконні дії та протиправну бездіяльність ліквідатора арбітражного керуючого ОСОБА_1

2. Ухвалу направити скаржнику, ліквідатору, банкруту.

Суддя Міньковський С.В.