ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2017 р.Справа № 922/2397/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Федоровій Т.О.

розглянувши справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, с.Мечебилове 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Барвінківська районна державна адміністрація Харківської області;
до Головного управління Держгеокадастру у Харківської області, м. Харків
про поновлення договору оренди землі
за участю представників сторі:

позивача: не з'явився;

відповідача: Крайник К.О. за дов. №32-20-14-39103/0/19-16 від 22.12.16р.;

3-ї особи: Калашнік І.А. за дов. №01-63/1213 від 19.05.17 року.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області знаходилась справа за позовом фізичної особи-підприємеця ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання укладеною з 01.01.2016 року Додаткової угоди до Договору оренди землі від 13.01.2006 року, що зареєстрований у Барвінківському районному відділі реєстрації земель по Мечебилівській сільській раді 03.02.2006 року за № 01 з викладеним п. 1 проекту Додаткової угоди, в якому сторони домовились поновити термін дії Договору оренди землі від 13.01.2006 року № б/н (державна реєстрація від 03.02.2006 року № 01) земельних ділянок кадастровий НОМЕР_1, НОМЕР_2 на 15 років на тих самих умовах, за винятком розміру орендної плати, а саме: в Розділі 9 "Орендна плата" Договору оренди землі слова та цифри "щорічно 0, 75 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки" замінити на "щорічно 4 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.07.2016 року (суддя Новікова Н.А.) залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Барвінківську районному державну адміністрацію Харківської області (далі за текстом - Барвінківська РДА Харківської області).

Рішенням господарського суду Харківської області від 20.09.2016 року позов задоволено частково: визнано укладеною з 01.01.2016 року Додаткову угоду до Договору оренди землі від 13.01.2006 року, що зареєстрований у Барвінківському районному відділі реєстрації земель по Мечебилівській сільській раді 03.02.2006 року за № 01 у редакції проекту Додаткової угоди, отриманої відповідачем 12.01.2016 року, за винятком строку, на який продовжено Договір оренди, визначивши строк його дії до 25.11.2025 року включно; в решті позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 12.12.2016 року рішення господарського суду Харківської області від 20.09.2016 року скасовано та прийнято нове рішення, яким у позові відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.03.2017 року рішення господарського суду Харківської області від 20.09.2016 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 12.12.2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.05.2017 року, справу № 922/2397/16 було призначено до розгляду судді Жельне С.Ч.

18.05.2017 року ухвалою господарського суду Харківської області розгляд справи призначено на 01.06.2017р.

01.06.2017 року від представника відповідача до суду надійшли письмові пояснення (вх.№18185) із врахуванням вказівок, викладених у Постанові Вищого господарського суду України від 10.03.2017 року. Надані пояснення досліджені судом та долучені до матеріалів справи.

Розгляд справи неодноразово відкладався за ухвалою суду від 01.06.2017 року та ухвалою суду від 22.06.2017

Позивач в судове засідання 05.06.2017 року свого уповноваженого представника не направив, проте через канцелярію суду (вх.№21789 від 05.07.2017р.) надав клопотання про можливість розгляду справи без участі представника позивача. Також в клопотанні зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував у повному обсязі з підстав, викладених ним у письмових поясненнях (вх.№18185).

Представник третьої особи підтримав заявлені позивчем позовні вимоги.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Вищий господарський суд України у своїй постанові від 10.03.2017, скасовуючи рішення господарського суду Харківської області від 20.09.2016 року, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 12.12.2016 року та направляючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції, виходив з того, що судами попередніх інстанцій не встановлено правову конструкцію, яку обрано позивачем при зверненні до суду із позовною заявою для захисту свого порушеного права, оскільки суд першої інстанції частково задовольняючи позовні вимоги у рішенні керувався положеннями ч.1-5 ст.33 Закону України "Про оренду землі", у той же час, як апеляційний господарський суд при скасуванні рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог посилався на ч.6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Під час нового розгляду справи судом встановлено наступне.

Предметом даного господарського спору є вимога позивача про визнання укладеною з 01.01.2016 додаткову угоду від до договору оренди землі від 13.01.2006, що зареєстрований у Барвінківському районному відділі реєстрації земель по Мечебилівській сільській раді 03.02.2006 року за №01 з викладеним пунктом 1 проекту додаткової угоди, в якому сторони домовились поновити термін дії договору оренди землі від 13.01.2006, що зареєстрований у Барвінківському районному відділі реєстрації земель по Мечебилівській сільській раді 03.02.2006 року за №01 земельних ділянок кад № НОМЕР_1, НОМЕР_2 на 15 років на тих самих умовах за винятком розміру орендної плати, а саме: в розділі 9 «Орендна плата» договору оренди землі слова та цифри «щорічно 0,75% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки» замінити на «щорічно 4% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки».

13.01.2006 року між Барвінківською районною державною адміністрацією Харківської області (орендодавець) та приватним підприємцем ОСОБА_2 (орендар) було укладено договір оренди землі, який зареєстровано у Барвінківському районному відділі реєстрації земель, про що у Державному реєстрі земель по Мечебилівській сільській раді вчинено запис від 03 лютого 2006 року за № 01.

Відповідно до п.8 договору, договір укладено до 01.01.2016р.Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити чи припинити дію договору.

Пунктом 5 договору сторони встановили грошову оцінку земельної ділянки 572904,90 грн.

Орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 4301,36 грн (з розрахунку 70 грн. за га) щорічно, що становить 0,75 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.(п.9)

Відповідно до ч. 1 ст.19 Закону України "Про оренду землі" в редакції діючої на момент укладення договору, строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.

Відповідно ч.1 ст. 210 Цивільного кодексу України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Згідно ст. 18 Закону України "Про оренду землі", в редакції діючої на момент укладення договору, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що даний договір оренди земельної ділянки було укладено строком на 10 років за згодою сторін (п.8 Договору) та відповідно строк його дії - до 01.01.2016р.

Згідно з ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно з ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про оренду землі" по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, з метою попередження орендодавця про наміри продовжити дію договору оренди землі, відповідно до вимог договору та Закону України "Про оренду землі", звернувся у вересні 2015 року з листом-повідомленням до Барвінківської районної державної адміністрації, якою було надано відповіді від 24.09.2015 року за № 01-64/2895 та за № 01-64/2893 про те, що адміністрація не заперечує проти поновлення Договору оренди землі, та про те, що для вирішення питання щодо поновлення договору оренди землі необхідно звернутися до Головного управління Держеокадастру у Харківській області, оскільки внаслідок змін в законодавстві, а саме прийняття Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", який набрав чинності з 01.01.2013 року, за вказаним Договором оренди землі №126/25 змінився орендодавець, яким стало Головне управління Держгеокадастру у Харківській області.

Після цього, 30.09.2015 року позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області із листом-повідомленням від 18.09.2015 про поновлення в порядку статті 33 Закону України "Про оренду землі" договору оренди земельних ділянок із кадастровими номерами НОМЕР_1, НОМЕР_2.

Відповідач листом від 07.10.2015 № 19-20-14-10854/0/19-15 повідомив позивача про відсутність необхідних документів, достатніх для прийняття рішення стосовно поновлення відповідачем дії договору, а саме: не долучено договір оренди землі, право оренди за яким орендар бажає поновити, відсутній витяг з Державного земельного кадастру на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2, не долучено лист від Барвінковської районної державної адміністрації, як сторони за договором оренди землі (т.1 а.с. 52). Окрім цього, у листі - повідомленні від 18.09.2015 позивачем не зазначено про те, термін дії якого саме договору останній просив продовжити, як і не долучено такого договору. Додано копію витягу із Державного земельного кадастру лише стосовно однієї земельної ділянки НОМЕР_1, в той час як у листі -повідомленні вказано 2 земельних ділянки. Також не долучено листа від Барвінківської РДА (як сторони за договором оренди) на підтвердження належного виконання орендарем обов'язків за договором. Крім цього, у проекті додаткової угоди, доданої до листа вказано орендодавцем Барвінківське РДВ, в той час як позивач з листом звертався до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області.

03.11.2015 позивач звернувся до Головного управління із листом-повідомленням від 27.10.2015 про поновлення в порядку статті 33 Закону України «Про оренду землі» договору оренди земельних ділянок із кадастровими номерами НОМЕР_1, НОМЕР_2 на новий строк (т.1 а.с. 63).

За результатами розгляду Головним управлінням листа позивача та доданих до нього документів було встановлено невідповідності, а саме договір оренди землі від 13.01.2006 року укладено із приватним підприємцем ОСОБА_2 У проекті додаткової угоди, долученій до листа вказано фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 Лист - повідомлення від 27.10.2015 про поновлення договору оренди до Головного управління направлено від громадянина ОСОБА_2.У зв'язку із викладеним, заявнику було запропоновано виправити вказані зауваження та визначитись із суб'єктом орендних відносин.

Додатково відповідачем також зазначено, що Міністерством аграрної політики та продовольства України від 03.04.2013 №37-13-5-13/6651 встановлено рекомендований та прийнятний розмір орендної плати за користування земельними ділянками державної власності сільськогосподарського призначення (сільськогосподарськими угіддями) на рівні 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Таким чином, позивачу запропоновано викласти пункт 1 проекту додаткової угоди з урахуванням вищевикладеного, встановивши орендну плату за користування земельними ділянками на рівні 4% від нормативної грошової оцінки на рік.

В подальшому до Головного управління 12.01.2016 звернувся позивач із листом-повідомленням від 08.01.2016 про усунення недоліків при подачі документів про поновлення договору оренди земельних ділянок із кадастровими номерами НОМЕР_1, НОМЕР_2.

Статтею 21 Закону України "Про оренду землі" встановлено,що розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Законом України "Про оренду землі" не встановлено граничного розміру орендної плати за землю, як і не встановлено порядок її перегляду лише у разі зміни законодавчих приписів.

Поряд із цим, відповідно до ст.288 Податкового кодексу України, зазначено про те, що розмір орендної плати встановлюється в договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3% номативної грошової оцінки та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Позивача було повідомлено щодо наявності доручення Держгеокадастру №ДС-22-28-0.13-17122/23-15 від 14.12.2015 (т.1 а.с. 93) стосовно перегляду діючих договорів оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, укладених на без конкурентних засадах. Відповідно до вказаного вище доручення Головному управлінню доручено утриматися від укладання договорів оренди на без конкурентних засадах строком більше 7 років, встановлення розміру орендної плати на рівні менше 8% від нормативної грошової оцінки та одночасно переглянути діючі договори оренди землі.

З урахуванням викладеного, приймаючи, до уваги, що істотні умови договору оренди земельної ділянки (а саме строк оренди земельної ділянки та розмір орендної плати за користування) в укладеній між Барвінківською РДА та позивачем цивільно-правовій угоді є більшим ніж 7 років та розмір орендної плати встановлений на рівні менше 8% від нормативної грошової оцінки, позивачу листом від 09.02.2016 № Д-314/0/14-1553/0/21-16 запропоновано укласти із Головним управлінням додаткову угоду про поновлення договору оренди землі із запропонованими змінами, долучивши витяги із нормативної грошової оцінки земельних ділянок станом на 01.01.2016 та проект додаткової угоди (т.1 а.с. 24).

Наведені обставини свідчать про те, що Головне управління не відмовляло позивачу в укладанні додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, як і не зволікало з її укладанням, оскільки всі відповіді були направлені відповідачу у місячний строк з дня відповідного звернення позивача з приводу поновлення договору оренди землі, з посиланням на відповідні недоліки та зауваження щодо розміру орендної плати за користування земельними ділянками. До того ж, як зазначалось вище, згідно останнього листа від 09.02.2016, позивачу запропоновано укласти із Головним управлінням додаткову угоду про поновлення договору оренди землі із запропонованими змінами, долучивши витяги із нормативної грошової оцінки земельних ділянок станом на 01.01.2016 та проект додаткової угоди.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про оренду землі" по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

Таким чином, чинним законодавством України встановлено два режими продовження строку договору оренди землі: в порядку використання орендарем переважного права на продовження договору та в порядку автоматичного продовження існування договірного правовідношення в силу фактичного продовження користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності заперечень.

За змістом викладених у позовній заяві обставин, позивач зазначає, що у даному випадку поєднуються обидва шляхи пролонгації, оскільки він більше ніж за 90 днів до закінчення строку договору направив відповідачу у жовтні та листопаді 2015 року пропозицію про поновлення договору та погодив з відповідачем всі умови договору. Поряд із цим, позивач у листі від 27.10.2015 вказує, що продовжує користуватись земельною ділянкою належним чином сплачуючи орендну плату і виконуючи договірні зобов'язання, що фактично свідчить про поновлення договору оренди землі в силу закону.

Виходячи з приписів статей 319, 626 ЦК України, слід дійти висновку про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України "Про оренду землі", відбувається за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Незважаючи на формальне визначення договору, який орендар має укласти на новий строк, як додаткової угоди до договору, строк якого закінчився, фактично це буде новий договір, оскільки його умови можуть бути змінені за згодою сторін, і у разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Таким чином, при продовженні договору оренди землі у спосіб реалізації переважного права орендаря на укладення договору оренди на новий строк, незмінними стовідсотково будуть залишатися лише сторони договору оренди землі (з урахуванням положень про правонаступництво),розмір земельної ділянки та її цільове призначення. Інші ж умови можуть змінюватися.

Поновлення договору оренди земельної ділянки у такий спосіб можливе виключно за інших рівних умов з іншими особами-претендентами на право оренди цієї земельної ділянки.

Другою правовою конструкцією є так звана пролонгація договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі (частина 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі").

Пролонгація відбувається автоматично, проте в силу приписів частин 7-9 статті 33 Закону України "Про оренду землі" у місячний строк обов'язково має бути укладена додаткова угода, яка засвідчує юридичний факт поновлення договору. Наведене є підставою для висновку про застосування до обох правових конструкцій поновлення договору оренди землі частини третьої наведеної норми, відповідно до якої орендар має надіслати проект додаткової угоди орендодавцеві, і, оскільки про пролонгацію може бути остаточно відомо лише через місяць після закінчення строку дії договору, надіслати у цьому випадку проект про продовження договору на той самий строк і на тих самих умовах після спливу цього місячного строку і відмови у місячний строк укласти відповідну саме частині шостій статті 33 Закону України "Про оренду землі" додаткову угоду.

Встановлені судом обставини справи свідчать про те, що що позивач звертався з проектом додаткового договору до закінчення строку дії договору (коли автоматичної пролонгації ще не відбулось). Так, у пункті 1 проекту додаткової угоди (яка подавалася до Головного управління Позивачем 12.01.2016) вказано термін, на який сторони домовилися поновити договір - 15 років, тоді як відповідно до п. 8 договору оренди землі від 13.01.2006, зареєстрований у Барвінківському районному відділі реєстрації земель по Мечебилівській сільській раді 03 лютого 2006р. за № 01, договір укладено до 01.01.2016 включно.

Отже, фактично позивач просив змінити умови договору оренди землі в частині строку на який його було укладено.

Також, наявні в матеріалах справи фактичні дані вказують на те, що після неодноразової спроби сторін врегулювати спірні питання щодо істотних умов договору оренди землі в частині розміру орендної плати між ними так і не було досягнуто остаточної згоди стосовно розміру орендної плати.

Відповідно до ст.33 Закону України "Про оренду землі" при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Оскільки позивачем не було надано доказів звернення до відповідача із вимогою продовжити договір на той самий строк і на тих самих умовах, і така додаткова угода не була укладена у строк встановлений у законі (місячний), зважаючи також на те, що позивач просив змінити таку істотну умову договору як строк його дії щонайменше на 15 років, що не відповідає ані умовам договору, ані вимогам чинного законодавства, тому немає законодавчих підстав для укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі саме на таких умовах (щорічно 4% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки), як і немає факту порушення прав позивача на укладення додаткової угоди про пролонгацію договору на підставі частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", оскільки Головне управління не відмовляло позивачу в укладанні додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, як і не зволікало з її укладанням.

Оцінивши усі обставини справи в їх сукупності та дослідивши надані сторонами по справі докази, враховуючи, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами того факту, що його право на укладання додаткової угоди про поновлення договору на підставі ч.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі" є порушеним, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, у звязку з чим вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, у звязку з відмовою у позові, витрати з оплати судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного, на підставі ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції, ст.ст. 15, 16, 252 Цивільного кодексу України, ст. 33 Закону України "Про оренду землі" керуючись, ст. ст. 1, 4, 12, 27, 32, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 10.07.2017 р.

Суддя С.Ч. Жельне