ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви без розгляду

"26" травня 2017 р. Справа № 911/1621/17

Суддя О.В.Конюх, розглянувши позовні матеріали

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Сонячний квартал» (04112, м Київ, вул. Грекова, буд. 12, код 38690374)

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Автокар-777» (01042, м. Київ, вул. Івана Кудрі, буд. 12, офіс 5)

про виселення та стягнення 379 561,39 грн.

ВСТАНОВИВ:

позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Сонячний квартал», звернувся до господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Автокар-777», в якому просить суд:

- усунути перешкоди у здійсненні права користування ТОВ «Сонячний квартал» нерухомим майном шляхом виселення ТОВ «Автокар-777» з нежитлових приміщень, а саме: яйцесклад, загальною площею 265,4 кв.м., бойня нова, загальною площею 415,9 кв.м., бокси АТП, загальною площею 1 068,3 кв.м., адмінбудівля заготконтори, загальною площею 69,7 кв.м., адмінбудівля АТП, загальною площею 202,6 кв.м., шкіряний склад, загальною площею 181,3 кв.м., бойня стара, загальною площею 322,5 кв.м., які розташовані за адресою: місто Бровари, вул. Богунська, 22 (ОСОБА_1, 22);

- стягнути з ТОВ «Автокар-777» на користь ТОВ «Сонячний квартал» заборгованість в сумі 379 561,39 грн.

- покласти на відповідача витрати на сплату судового збору в розмірі 8 502,10 грн.

Відповідно до пункту 3 ст.63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Відповідно до вимог пункту 5 частини другої ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюются; законодавство, на підставі якого подається позов. Відповідно до ст. 36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії.

Відповідно до розяснень, викладених в пункті 2.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України першою інстанцією», копії, які видаються органами державної влади України, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями та їх обєднаннями усіх форм власності, повинні бути засвідчені з додержанням вимог пункту 5.27 Національного стандарту України «Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003», затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003р. № 55, а у разі якщо інструкціями з діловодства, які діють у відповідних органах, підприємствах, установах і організаціях установлено додаткові вимоги щодо оформлення копій, також і цих вимог. У разі невідповідності наданих суду копій документів згаданим вимогам вони не вважаються належними і допустимими доказами і не беруться судом до уваги у вирішенні спору. Подані сторонами копії документів, виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо), засвідчуються підписом особи, яка їх виготовила або яка перевірила їх на відповідність оригіналам, із зазначенням її прізвища, ініціалів та посади (якщо вона є посадовою особою) та з прикладенням печатки (за її наявності).

Додані позивачем до позову документи подані в ксерокопіях, які належним чином не засвідчені, а відтак не можуть бути прийняті судом в якості належних та допустимих доказів. Таким чином, позовна заява не містить доказів, що підтверджують позов, що є підставою для повернення позовної заяви без розгляду на підставі пункту 3 частини першої ст. 63 ГПК України.

Відповідно до пункту 4 частини першої ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до пункту 3 частини 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно положень частини 1 статті 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно частини першої, підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється із позовних заяв майнового характеру, що подаються до господарських судів 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду, а із позовних вимог немайнового характеру 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно статті 7 Закону України «Про держбюджет на 2017 рік» мінімальний прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2017 року складає 1 600 грн.

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяв, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Позивачем заявлено дві майнові вимоги про усунення перешкод у здійсненні права користування нерухомим майном шляхом виселення та про стягнення заборгованості в сумі 379 561,39 грн.

За таких обставин, подана товариством з обмеженою відповідальністю «Сонячний квартал» позовна заява повинна була бути оплачена судовим збором у розмірі 9 825,60 грн.

До позовної заяви взагалі не додано доказів сплати судового збору.

За таких обставин суд робить висновок про те, що позивачем не подано належних та допустимих доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі, що є підставою для повернення позовної заяви без розгляду на підставі пункту 4 частини першої статті 63 ГПК України.

Згідно із пунктом 6 частини першої ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо до позовної заяви не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до вимог частини першої ст. 56 Господарського процесуального кодексу України позивач зобовязаний при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів листом з описом вкладення. Відповідно до пункту 2 частини першої ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів. Таким чином, за змістом частини другої ст. 34 Господарського процесуального кодексу України єдиним належним доказом направлення сторонам копії позовної заяви є опис вкладення в лист (оригінал), заповнений відповідно до опису додатків до позовної заяви.

В порушення зазначених норм законодавства, позивачем доказів направлення копії позовної заяви відповідачу взагалі не подано, що є підставою для повернення позовної заяви без розгляду на підставі пункту 6 частини першої статті 63 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись пунктами 3, 4, 6 частини першої, частиною третьою статті 63, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Сонячний квартал» разом з доданими до неї матеріалами (всього на 45 аркушах) повернути заявнику без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Суддя О.В. Конюх