ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"04" липня 2017 р. Справа № 911/2990/15

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши скаргу першого заступника прокурора Автономної Республіки Крим на дії старшого державного виконавця Головного територіального управління юстиції у Херсонській області у справі

за позовом першого заступника прокурора Автономної Республіки Крим в інтересах держави в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України в особі Державного підприємства Державний резервний насіннєвий фонд України

до Приватного сільськогосподарського підприємства Вера

про стягнення 119 620,15 гривень

за участю представників:

від прокуратури: ОСОБА_1 (посвідчення №046428 від 29.03.2017)

від позивача: ОСОБА_2 (довіреність №31-4/13 від 22.05.2017)

від відповідача: не прибув

від державної виконавчої служби: не прибув

встановив:

Рішенням господарського суду Київської області від 11.08.2015 у справі №911/2990/15 позовні вимоги першого заступника прокурора Автономної Республіки Крим в інтересах держави в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України в особі Державного підприємства Державний резервний насіннєвий фонд України задоволено, стягнуто з Приватного сільськогосподарського підприємства Вера (97043, Автономна Республіка Крим, Красногвардійський р-н, с. Зернове, вул. Мічуріна, 2, ідентифікаційний код 16323874) на користь Державного підприємства Державний резервний насіннєвий фонд України (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 1, ідентифікаційний код 30518866) 119 620 (сто девятнадцять тисяч шістсот двадцять) грн 15 коп. заборгованості.

26.08.2015 на виконання рішення господарського суду Київської області від 11.08.2015 у справі №911/2990/15 видано наказ.

29.05.2017 через канцелярію господарського суду Київської області від першого заступника прокурора Автономної Республіки Крим надійшла скарга на дії старшого державного виконавця Головного територіального управління юстиції у Херсонській області.

В обгрунтування поданої скарги скаржником зазначено, що державним виконавцем неправомірно прийнято рішення щодо повернення виконавчого документа у даній справі з підстав того, що відповідний наказ має бути пред'явлений до виконання у строк три місяці, оскільки стягувачем за наказом є Державне підприємство Державний резервний насіннєвий фонд України - засноване на державній власності.

В розрізі відповідно викладених у скарзі доводів, прокурор зауважив, що стягувачем за наказом у даній справі є Державне підприємство Державний резервний насіннєвий фонд України, яке є самостійною юридичною особою та не відповідає за зобов'язаннями держави, а тому не є ані державою, ані державним органом у розумінні п. 1 ст. 12 Закону України Про виконавче провадження №1404-VIII від 02.06.2016.

Таким чинном, посилаючись на відповідні обставини прокурор вважає, що строк для пред'явлення наказу у даній справі становить три роки, а тому при поданні до державного виконавця заяви про відкриття виконавого провадження зазначений строк не був пропущений, а тому наказ господарського суду Київської області №911/2990/15 від 26.08.2015 підлягав до прийняття до виконання.

З огляду вищенаведеного, скаржник просить суд:

- визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_3 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 05.05.2017 по судовому наказу господарського суду Київської області №911/2990/15 від 26.08.2015;

- зобовязати відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області відкрити виконавче провадження по судовому наказу господарського суду Київської області №911/2990/15 від 26.08.2015.

Ухвалою господарського суду Київської області від 01.06.2017 прийнято до розгляду скаргу першого заступника прокурора Автономної Республіки Крим на дії старшого державного виконавця Головного територіального управління юстиції у Херсонській області в даній справі та призначено її до розгляду на 20.06.2017.

19.06.2017 через канцелярію господарського суду від Головного територіального управління юстиції у Херсонській області надійшов відзив на скаргу, відповідно до якого державний виконавець просив залишити скаргу без задоволення з підстав, викладених у зазначеному відзиві, а також просив суд розгляд справи здійснити без участі представника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області.

Ухвалою господарського суду Київської області від 20.06.2017 розгляд даної скарги відкладено на 04.07.2017 відповідно.

У судові засідання 20.06.2017 та 04.07.2017 представник боржника не прибув, про причини неприбуття суд не повідомив, пояснень та документів щодо суті скарги у даній справі не надав, хоча про розгляд спору у даній справі ПСП Вера було повідомлене в порядку, передбаченому п. 5 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 05.06.2014 №01-06/745/2014 «Про деякі питання практики застосування у судовій практиці Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»», а також п. 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції" (у редакції Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 01.12.2014 № 01-06/2052/14).

Так, судом у відповідності до розяснень вищезазначених листів розміщувалась інформація про час та дату судових засідань у даній справі 20.06.2017 та 04.07.2017, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками господарського суду Київської області від 02.06.2017 та 20.06.2017 відповідно, а також відомостями, розміщеними на сторінці господарського суду Київської області офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (http://ko.arbitr.gov.ua/userfiles/file/sud5012/2017/ATO%20to%20ARK_2017_9.pdf) в розділі «Прес-центр, новини».

Крім того, процесуальні документи щодо розгляду спору у даній справі офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, та знаходяться у вільному доступі.

Дослідивши та перевіривши подані до скарги докази, заслухавши пояснення прокурора та представника стягувача, суд дійшов висновку про часткове задоволення скарги першого заступника прокурора Автономної Республіки Крим на дії старшого державного виконавця Головного територіального управління юстиції у Херсонській області у справі №911/2990/15 з огляду нижченаведеного.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Приписами ст. 115, 116 та 117 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Наказ має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно зі ст. 1, ч. ч. 1, 2 ст. 15, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Водночас, ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, зокрема, якщо пропущено встановлений законом строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Як слідує з матеріалів справи, перший заступник прокурора Автономної Республіки Крим звернувся до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області із заявою вих. №05-123вих17 від 26.04.2017 про відкриття виконавчого провадження за наказом господарського суду Київської області №911/2990/15 від 26.08.2015.

05.05.2017 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_3 винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, а саме: наказу господарського суду Київської області №911/2990/15 від 26.08.2015, з підстав п. 1 ст. 12 та п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Вищенаведене рішення дрежавного виконавця мотивовано тим, що згідно відомостей ЄДР засновником стягувача - Державного підприємства Державний резервний насіннєвий фонд України є держава в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України.

Таким чином, ототожнивши Державне підприємство Державний резервний насіннєвий фонд України з державою, як стягувача у розумінні ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», вважає, що наказ господарського суду Київської області №911/2990/15 від 26.08.2015 може бути предявлений до примусового виконання протягом трьох місяців.

Як слідує з наявного в матеріалах справи статуту ДП Державний резервний насіннєвий фонд України відповідне підприємство засновано на основі державної власності, входить до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України (уповноважений орган управління) і є підзвітним йому.

Відповідно до пп. 4.1., 4.6., 4.8. та 5.1. статуту ДП Державний резервний насіннєвий фонд України останнє є юридичною особою та має закріплене за ним майно.

Майно підприємства та доходи від використання цього майна є державною власністю і закріплюються за ним на праві господарського відання.

Підприємство має самостійний баланс, рахунки в банках, власну печатку зі своїм найменуванням та ідентифікаційним кодом.

Держава та уповноважений орган управління не відповідають за зобов'язаннями підприємства, а підприємство не відповідає за зобов'язаннями держави та уповноваженого органу управління, крім випадків, встановлених законами.

З огляду вищенаведеного, суд дійшов висновку, що ДП Державний резервний насіннєвий фонд України є самостійною юридичною особою господарюючим субєктом та, виступаючи стороною виконавчого провадження у якості стягувача, не є тотожним з державою чи державним органом, в особі якого діє держава як засновник.

Таким чином, за наказом господарського суду Київської області від 26.08.2015 у справі №911/2990/15 стягувачем є самостійна юридична особа - Державне підприємство Державний резервний насіннєвий фонд України, а не держава чи державний орган.

Як слідує зі змісту наказу господарського суду Київської області від 26.08.2015 у справі №911/2990/15,останній дійсний для пред'явлення протягом року.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України Про виконавче провадження №1404-VIII від 02.06.2016 виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Отже, наказ господарського суду Київської області від 26.08.2015 у справі №911/2990/15 може бути предявлено в загальному порядку - протягом трьох років з моменту набрання судовим рішенням законної сили, а тому останнім днем відповідного строку є 26.08.2018, відтак перший заступник прокурора Автономної Республіки Крим звернувся до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області із заявою вих. №05-123вих17 від 26.04.2017 про відкриття виконавчого провадження в межах відповідно передбаченого строку.

За таких обставин, суд дійшов висноку про відсутність підстав для повернення наказу господарського суду Київської області від 26.08.2015 у справі №911/2990/15 без прийняття до виконання на підставі п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України Про виконавче провадження, а тому дії державного виконавця щодо винесення 05.05.2017 повідомлення про повернення відповідного виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання є неправомірними.

Що ж до вимоги скаржника про зобовязання державного виконавця відкрити виконавче провадження по судовому наказу господарського суду Київської області №911/2990/15 від 26.08.2015 слід зазначити таке.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону:

1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом;

4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом;

5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

До заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Поряд з тим, частиною 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк предявлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обовязковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ предявлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Отже, враховуючи визначений законом механізм предявлення виконавчого документа до примусового виконання та, відповідно, підстави його прийняття/неприйняття до виконання, у той час як суд не наділений повноваженнями вчиняти замість державного виконавця дії, спрямовані на примусове виконання рішення суду у даній справі, у тому числі, але не виключно, щодо перевірки поданої стягувачем заяви про відкриття виконавчого провадження на відповідність передбаченим законом вимогам, суд дійшов висновку, що вимога скаржника про зобовязання державного виконавця відкрити виконавче провадження по судовому наказу господарського суду Київської області №911/2990/15 від 26.08.2015 є передчасною, а тому підлягає відхиленню.

Відповідно до п. 9.13. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Беручи до уваги приписи норм чинного законодавства, суд дійшов висновку про часткове задоволення скарги першого заступника прокурора Автономної Республіки Крим на дії старшого державного виконавця Головного територіального управління юстиції у Херсонській області у справі №911/2990/15 та, відповідно, визнання неправомірними дій старшого державного виконавця Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_3 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 05.05.2017 по судовому наказу господарського суду Київської області №911/2990/15 від 26.08.2015, а в іншій частині відхилення відповідної скарги.

Керуючись ст. ст. 86, 115, 1212 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 1, 4, 15, 12 Закону України Про виконавче провадження №1404-VIII від 02.06.2016, суд

ухвалив:

1. Скаргу першого заступника прокурора Автономної Республіки Крим на дії старшого державного виконавця Головного територіального управління юстиції у Херсонській області у справі №911/2990/15 задовольнити частково.

2. Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_3 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 05.05.2017 по судовому наказу господарського суду Київської області №911/2990/15 від 26.08.2015.

3. Скаргу першого заступника прокурора Автономної Республіки Крим на дії старшого державного виконавця Головного територіального управління юстиції у Херсонській області у справі №911/2990/15 в частині вимоги про зобов'язання відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області відкрити виконавче провадження по судовому наказу господарського суду Київської області №911/2990/15 від 26.08.2015 відхилити.

Суддя В.А. Ярема