ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11.07.2017 Справа № 9/280

Розглядається скарга комунального підприємства Павлоградтеплоенерго на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

У справі:

за позовом Державного підприємства "Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім. І. М. Макарова"

до відповідача-1: Обласного комунального підприємства "Дніпротеплоенерго"

відповідача-2: Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго"

про стягнення заборгованості 20 691 106 грн. 85 коп.

Суддя Петренко Н.Е.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, представник за довіреністю № 157/1493 від 21.12.2016

від відповідача-1: не з'явився

від відповідача-2 (заявник): ОСОБА_2, представник за довіреністю № б/н від 06.01.2017

від ДВС: ОСОБА_3, представник за довіреністю № 377 від 29.05.2017

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2003 у справі №9/280 позов задоволено частково, вирішено стягнути з Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" на користь Державного підприємства "Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім. І. М. Макарова" 17 607 716, 93 грн. основного боргу, 5391 287,97 грн. збитків від інфляції, 1 424 264,38 грн. три відсотка річних, 1 700 грн. витрат на держмито, 87,66 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу

16.12.2003 на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області виданий наказ у справі № 9/280.

Постановою Вищого господарського суду України від 15.04.2004 касаційну скаргу відповідача-2 залишено без задоволення; рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2003 у справі №9/280 залишено без змін.

22.02.2017 від Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" до суду надійшла скарга на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в особі головного державного виконавця Нещадима І.С.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.02.2017 (суддею Мартинюком С.В.) вищевказану скаргу прийнято до розгляду в судовому засіданні, яке призначено на 21.03.2017.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.2017 розгляд скарги відкладено на 04.04.2017.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.04.2017 зупинено провадження у справі № 9/280 по розгляду скарги Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України до повернення справи з Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.05.2017 справу № 9/280 для розгляду вищезазначеної скарги, у зв'язку з закінченням у судді Мартинюка С.В. терміну повноважень, передано судді Петренко Н.Е.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2017 справу №9/280 прийнято суддею Петренко Н.Е. до свого провадження для розгляду скарги Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України; поновлено провадження у справі № 9/280 по розгляду зазначеної скарги; призначено розгляд скарги на 11.07.2017.

11.07.2017 повноважний представник відповідача-2 (скаржника) у судовому засіданні заявлену скаргу підтримав та наполягав на її задоволенні у повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідач-2 зазначає, що внаслідок подання запиту до Державної автомобільної інспекції міського відділення (з обслуговування міста Павлограда та Павлоградського району) про зняття з обліку автомобіля КАМАЗ 1987 року випуску, інвентарний номер НОМЕР_1, йому стало відомо про постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 24.11.2015, винесену у зведеному виконавчому провадженні № 49448343, якою накладено арешт на вищезазначений транспортний засіб.

Як вказує відповідач-2, автомобіль КАМАЗ 1987 року випуску, інвентарний номер НОМЕР_1, не належить останньому на праві власності, оскільки зазначений транспортний засіб реалізований Західно-Донбаською обєднаною державною податковою інспекцією згідно з протоколом № 1 Товарної біржі "Катеринославська" від 28.09.2009.

Крім того, відповідач-2 стверджує, що останній не отримував копію зазначеної постанови державного виконавця від 24.11.2015 та дізнався про арешт на автомобіль з відповіді Територіального сервісного центру № 1247 за вх. № 181 від 14.02.2017.

Враховуючи вищевикладене, відповідач-2 просить суд:

- поновити строк для подачі скарги на дії державного виконавця;

- скасувати постанову головного державного виконавця Нещадима Івана Сергійовича відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 24.11.2015, в частині накладення арешту на автомобіль КАМАЗ 1987 року випуску, інвентарний номер НОМЕР_1, і зняти арешт з вищезазначеного транспортного засобу.

Повноважний представник позивача вважає дії ДВС законними, у зв'язку з чим просив суд відмовити відповідачу-2 (скаржнику) у задоволенні поданої скарги у повному обсязі.

Повноважний представник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України просив суд відмовити відповідачу-2 (скаржнику) в задоволенні поданої скарги, виходячи з наступного.

24.11.2015 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 було винесено постанову про арешт майна боржника на оголошення заборони на його відчуження (у зведеному виконавчому провадженні № 49448343), відповідно до якої було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику - Комунальному підприємству «Павлоградтеплоенерго» у межах суми звернення стягнення: 47689 907,72грн., а також заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить боржнику - Комунальному підприємству «Павлоградтеплоенерго» лише в межах суми боргу.

Повноважний представник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звертає увагу суду на той факт, що постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 про арешт майна боржника на оголошення заборони на його відчуження від 24.11.2015 була направлена на адресу відповідача-2 24.11.2015 за № 298/20.1/10, що підтверджується відповідним супровідним листом.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606 XIV (далі - Закон України № 606-ХІУ, чинний на момент виникнення спірних правовідносин) копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкрито виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Разом з тим, відповідач-2 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області зі скаргою на дії державного виконавця від 14.02.2017 № 4153 лише 22.02.2017.

У свою чергу, 29.02.2016 за вх. № 17468-0-6116 на адресу Міністерства юстиції України з МВС України Центр 1247 (12.02.2016 № 31/4-1247/495 на № 169/2 від 10.02.2016) надійшло повідомлення, відповідно до якого власником транспортного засобу (марка: КАМАЗ, модель: 5410, тип кузова: сідловий тягач-е, № шасі: 8, № двигуна: 646059, рік випуску: 1987, НЗ: АЕ6238ВК, дата ви дачі: 23.05.2007) є Комунальне підприємство «Павлоградтеплоенерго», тобто саме відповідач-2.

Отже, відповідно до інформації наданої Регіональним сервісним центром МВС у Дніпропетровській області за відповідачем-2 зареєстровані автотранспортні засоби, у тому числі транспортний засіб марка: КАМАЗ, модель: 5410, тип кузова: сідловин тягач-е, № шасі: 8, № двигуна: 646059 рік випуску: 1987, НЗ: АЕ6238ВК, дата видачі: 23.05.2007.

Як наслідок, 10.06.2016 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 було винесено постанову про розшук майна боржника (у зведеному виконавчому провадженні № 49448343), відповідно до якої було оголошено у розшук майно боржника, а саме всі автотранспортні засоби, відповідно до додатку, що належать боржнику - Комунальному підприємству «Павлоградтеплоенерго» (постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 про розшук майна боржника від 10.06.2016 була направлена на адресу Регіонального сервісного центру МВС у Дніпропетровській області для виконанні 10.06.2016 за № 20.1/10, що підтверджується відповідним супровідним листом.

Законом України № 606-ХІУ визначено, що у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання органами Національної поліції (ч. 1 ст. 40 Закону України № 606-ХІУ).

Дослідивши матеріали справи, подані документи, заслухавши пояснення повноважних представників учасників процесу, господарський суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги з таких підстав.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Так, згідно зі ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-ХІV від 21.04.1999 (в редакції від 06.06.2015, чинній на день винесення спірної постанови) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також: рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції від 06.06.2015), державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до підпункту 5 пункту 3 статті 11 зазначеного Закону державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Згідно з частинами 1, 5 статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції від 06.06.2015) звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Частинами 1, 2 статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції від 06.06.2015) передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї частини, та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом (частина 4 статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції від 06.06.2015).

Судом встановлено, що 24.11.2015 державним виконавцем винесено постанову про об`єднання у зведене виконавче провадження (ЗВП № 49448343) виконавчих проваджень ВП№ 30427114, ВП № 42596287, ВП № 44587923, враховуючи, що на виконання до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшли, окрім наказу № 9/280 від 16.12.2003, виконавчі документи відносно боржника КП "Павлоградтеплоенерго" (накази № 904/9415/13 від 27.01.2014, №904/2886/14 від 01.08.2014).

24.11.2015 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику - Комунальному підприємству "Павлоградтеплоенерго" у межах суми звернення стягнення у розмірі 47 689 907,72 грн.; заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику - Комунальному підприємству "Павлоградтеплоенерго" лише в межах суми боргу. Арешт накладено з моменту надходження постанови.

В обґрунтування винесення цієї постанови зазначено, що 06.12.2011, 21.03.2014 та 04.09.2014 державним виконавцем на підставі статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закону) винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень та надано боржнику строк для самостійного виконання рішень суду. Боржником не надано документального підтвердження виконання рішення суду. 24.11.2015 державним виконавцем у відповідності до вимог статті 28 Закону винесені постанови про стягнення з боржника виконавчого збору на суму 4 335 446,14 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню, складає 47 689 907,72 грн. З метою забезпечення повного, фактичного виконання рішення, на кошти боржника необхідно накласти арешт.

Право кожного на звернення до суду за захистом своїх прав і свобод закріплено в статті 55 Конституції України.

За заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України).

Як стверджує відповідач-2 (скаржник) та вбачається з матеріалів справи, скаржник був повідомлений про винесення постанови державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 24.11.2015 у зведеному виконавчому провадженні № 49448343 листом Територіального сервісного центру № 1247 Регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області за вих. № 31/4-1247/3898 від 23.11.2016.

При цьому державним виконавцем не надано суду доказів отримання Комунальним підприємством "Павлоградтеплоенерго" копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 24.11.2015 у зведеному виконавчому провадженні № 49448343.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що поновлення строку на подання скарги по даній справі є забезпеченням права відповідача-2 (скаржника) на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі згідно зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Господарський суд Дніпропетровської області дійшов до висновку, що пропущений відповідачем-2 строк на подачу скарги на дії державного виконавця підлягає поновленню.

Щодо доводів відповідача-2 (скаржника) на належність майна, на яке накладено арешт, іншій особі, суд вважає необґрунтованими, оскільки відповідачем-2 не доведено, чим саме в даному випадку порушені його права у виконавчому провадженні при здійсненні виконавчих дій. Натомість захист прав осіб, які не є учасниками виконавчого провадження, але на майно яких накладено арешт, згідно з Законом України "Про виконавче провадження" передбачено положеннями ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016: особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до розяснень Пленуму Вищого господарського суду України, викладених в абзаці 3 пункту 9.10 постанови № 9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", вимоги інших осіб щодо належності саме їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, реалізується шляхом подання ними з додержанням правил підвідомчості (стаття 12 ГПК) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним з підстав, передбачених законом.

Згідно з п. 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від № 9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, повязані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобовязати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 стосовно винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 24.11.2015 у зведеному виконавчому провадженні № 49448343 не суперечать нормам Закону України "Про виконавче провадження". Отже, доводи скаржника про незаконність накладення арешту на автомобіль КАМАЗ 1987 року випуску, інвентарний номер НОМЕР_1, визнаються неправомірними.

Крім того, суд звертає увагу, що господарський суд не уповноважений здійснювати дії, повязані з виконавчим провадженням, замість державного виконавця, у звязку з чим вимога про зняття арешту з автомобіля КАМАЗ 1987 року випуску, інвентарний номер НОМЕР_1, не відповідає вимогам чинного законодавства України.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, Законом України "Про виконавче провадження" № 606-ХІV від 21.04.1999 (в редакції від 06.06.2015), господарський суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" за вих. №4153 від 14.02.2017 - відмовити.

Суддя ОСОБА_5