УХВАЛА

30.06.2017Справа № 910/22720/14
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Герц" про залучення до участі у справі правонаступника позивача у справі № 910/22720/14

за позовом Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

до Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району"

про стягнення 217942 грн 62 коп.

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від заявника: Погорєлий Д.І. - представник за довіреністю № 11-04/17/2 від 11.04.2017;

від стягувача: не з'явились;

від боржника: Горупаха В.А. - керівник

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фін Рул": не з'явились;

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Капіталіст": не з'явились.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.11.2014 у справі № 910/22720/14 (суддя Любченко М.О.) позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Київенерго" задоволено; стягнуто з Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" основний борг в сумі 174095 грн 97 коп., 3% річних в розмірі 18601 грн 51 коп. та інфляційні втрати в розмірі 25245 грн 14 коп., а також судовий збір в сумі 4358 грн 86 коп.

05.12.2014 на виконання вказаного рішення видано наказ.

23.05.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Герц", в якій заявник просить суд залучити до участі у справі № 910/22720/14 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Герц" в якості правонаступника Публічного акціонерного товариства "Київенерго".

Дана заява обґрунтована тими обставинами, що 01.10.2016 відповідно до договору факторингу №1676-16 Публічне акціонерне товариство «Київенерго» відчужило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фін Рул» право грошової вимоги до Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" за послуги з постачання теплової енергії.

Відповідно до договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 14.02.2017 права грошових вимог за зазначеними зобов'язаннями отримало Товариство з обмеженою відповідальністю «КУА «Капіталіст».

03.04.2017 за договором факторингу Товариство з обмеженою відповідальністю «КУА «Капіталіст» відчужило права грошових вимог за зобов'язаннями КП «Центр обслуговування споживачів» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Герц».

Таким чином, заявник вважає, що ТОВ «ФК «Герц» наразі є новим кредитором за борговими зобов'язаннями Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району", що виникли у зв'язку зі стягненням з відповідача судових витрат; в іншій частині рішення суду виконане.

З огляду на наведене, заявник на підставі ст. 25 Господарського процесуального кодексу України просить суд: залучити до участі у справі №910/22720/14 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Герц» як правонаступника Публічного акціонерного товариства «Київенерго».

Внаслідок проведеного повторного автоматизованого розподілу, вказану заяву передано на розгляд судді Отрош І.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.05.2017 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Герц" про залучення до участі у справі № 910/22720/14 правонаступника Публічного акціонерного товариства "Київенерго"; розгляд призначено на 20.06.2017.

01.06.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від стягувача надійшов відзив на заяву про залучення до участі у справі правонаступника позивача, відповідно до якого стягувач не заперечує проти задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Герц" про залучення до участі у справі № 910/22720/14 правонаступника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.06.2017 розгляд заяви відкладено до 30.06.2017, враховуючи неявку представників стягувача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фін Рул" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Капіталіст" у судове засідання та необхідність подання сторонами доказів.

21.06.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від боржника надійшли пояснення, відповідно до яких боржник не заперечує проти задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Герц" про залучення до участі у справі № 910/22720/14 правонаступника.

26.06.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від боржника надійшли пояснення, відповідно до яких боржник зазначає, що витрати по сплаті судового збору у сумі 4358,86 грн. за наказом у справі №910/22720/14 залишаються непогашеними.

В судове засідання 30.06.2017 з'явились представники заявника та боржника. Представник заявника підтримав заяву, представник боржника не заперечив проти задоволення заяви.

Представник стягувача у судове засідання 30.06.2017 не з'явився, клопотань про відкладення розгляду заяви не подавав, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином за адресою відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується повідомленням про вручення №332.

Судом також було повідомлено про розгляд заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фін Рул" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Капіталіст" за адресами відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується повідомленням про вручення №286 (ТОВ «ФК «Фін Рул») та №278 (ТОВ «КУА «Капіталіст»).

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви в судовому засіданні 30.06.2017 за відсутності представників стягувача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фін Рул" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Капіталіст".

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Герц" про залучення до участі у справі правонаступника позивача у справі № 910/22720/14, суд встановив такі обставини.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.11.2014 у справі № 910/22720/14 (суддя Любченко М.О.) позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Київенерго" задоволено; стягнуто з Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" основний борг в сумі 174095 грн 97 коп. за договором №8252080 від 01.06.2007, укладеного між Акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго" (правонаступником якої є Публічне акціонерне товариство "Київенерго") (постачальник) та Комунальним підприємством "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" (споживач), 3% річних в розмірі 18601 грн 51 коп. та інфляційні втрати в розмірі 25245 грн 14 коп., а також судовий збір в сумі 4358 грн 86 коп.

05.12.2014 на виконання вказаного рішення видано наказ.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі договору факторингу №1676-16 від 01.10.2016, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Київенерго" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фін Рул", останнім набуто право вимоги до Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" щодо сплати грошових коштів, в тому числі за наказом Господарського суду м. Києва від 05.12.2014 у справі №910/22720/14 (відповідно до акту прийому-передачі документі від 11.01.2017).

Судом встановлено, що 14.02.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фін Рул» (заставодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Капіталіст» (заставодержатель) було укладено договір про задоволення вимог заставодержателя (шляхом відступлення права вимоги), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Федоровою К.І. та зареєстрований в реєстрі за №109, згідно з умовами якого з укладанням цього договору заставодержатель набуває права вимагати виконання зобов'язання Комунальним підприємством "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" щодо сплати коштів за договором факторингу №1676-16 від 01.10.2016 на суму 18002321,75 грн., що підтверджено відповідними судовими рішеннями.

Судом встановлено, що 03.04.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фін Рул» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Герц» (фактор) укладено договір факторингу №1, за умовами якого фактор зобов'язується передати грошові кошти в сумі 18002321,75 грн. в розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги за договорами, зазначеними в додатку №2 до договору, за якими у клієнта існує право вимоги до Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району", набуте за договором про задоволення вимог заставодержателя від 04.02.2017, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Федоровою К.І. та зареєстрованого в реєстрі за №109.

Право грошової вимоги переходить до фактора з моменту підписання цього договору, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржника стосовно його заборгованості. Разом з правом грошової вимоги фактору переходять усі інші пов'язані з ним права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (п. 1.4. договору).

Відповідно до розрахунку заборгованості, що відступається за договором факторингу №1, клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги в тому числі за договором №8252080 на суму судового збору у розмірі 4358,86 грн.

Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ст. 513 Цивільного кодексу України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 Цивільного кодексу України).

При цьому, згідно зі ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Як вбачається зі змісту договору факторингу №1 від 01.10.2016 новий кредитор набуває право вимагати від боржника сплати судового збору у розмірі 4358,86 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Цивільного кодексу України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Суд зазначає, що обов'язок боржника щодо сплати судового збору виник з рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2014 у справі № 910/22720/14, яке набрало законної сили, що узгоджується з підставами виникнення цивільних прав та обов'язків відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, враховуючи відсутність будь-яких законодавчих заборон щодо уступки такого права, а отже відступлення права вимоги щодо виконання боржником обов'язку зі сплати судового збору за договором факторингу №1676-16 від 01.10.2016, договором про задоволення вимог заставодержателя від 14.02.2017 та договору факторингу №1 від 03.04.2017 є правомірним.

Отже, з наданих суду доказів вбачаються обставини щодо заміни кредитора у зобов'язанні зі сплати судового збору у розмірі 4358,86 грн., яке винило з рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2014 у справі № 910/22720/14.

При цьому, як зазначав у заяві про заміну стягувача правонаступником, а також боржник у поданих 26.06.2017 поясненнях, сума судового збору боржником не сплачена.

Відповідно до ст. 25 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу.

Відповідно до положень п. 1.4. постанови Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", нормами ст. 25 Господарського процесуального кодексу України передбачено процесуальне правонаступництво у зв'язку не лише зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб'єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі заміни кредитора або боржника у зобов'язанні (статті відповідно 512 і 520 Цивільного кодексу України). У разі заміни кредитора в зобов'язанні не в повному обсязі (у подільному зобов'язанні; в разі передачі новому кредитору права на стягнення неустойки окремо від передачі прав вимоги за основним зобов'язанням тощо) новий кредитор є правонаступником первісного кредитора лише в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу відповідних прав якщо інше не встановлено договором або за законом (стаття 514 Цивільного кодексу України); при цьому якщо правонаступником заявляються відповідні вимоги, то вважається, що позов подано кількома позивачами (стаття 23 ГПК). Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 25 ГПК допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення, і здійснюється господарським судом без виклику сторін у справі, якщо їх явка не зумовлена необхідністю з'ясування судом певних обставин, але з повідомленням сторін, оскільки інше суперечило б приписам частини другої статті 22 ГПК стосовно прав сторін у судовому процесі.

Відповідно до ст. 121-4 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за заявою державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони господарський суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Господарський суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається не пізніше наступного робочого дня особам, які брали участь у справі, а також державному виконавцю, приватному виконавцю.

За змістом ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Виходячи із цих норм, а також пунктів 1, 2 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та Закону України "Про виконавче провадження".

Аналогічних правових висновків дійшов Верховний суд України у постанові від 20.11.2013 р. у справі № 6-122цс13.

За змістом ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення.

За таких обставин, особи набувають процесуального статусу стягувача та боржника після відкриття виконавчого провадження з виконання рішення суду (наведена правова позиція викладена у рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянки ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 376 у взаємозв'язку зі статтями 151, 152, 153 Цивільного процесуального кодексу України від 31 травня 2011 року N 4-рп/2011).

В той же час, як зазначили учасники судового процесу, виконавчого провадження з виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2014 у справі № 910/22720/14 (наказ від 05.12.2014) на дату подання даної заяви до суду та час її розгляду немає, виконавчий документ - наказ Господарського суду міста Києва від 05.12.2014 у справі № 910/22720/14 повернутий стягувачеві відповідно до постанови старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, винесеної в межах виконавчого провадження №52464061 (копія постанови подана заявником 30.06.2017).

Разом з тим, суд наголошує, що за змістом ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред'явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв'язку та адреси електронної пошти.

З огляду на наведене, а також те, що приписи ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачають, що стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ, суд дійшов висновку, що Публічне акціонерне товариство "Київенерго", яке заявник просить замінити на його правонаступника, фактично є стягувачем за виконавчим документом - наказом Господарського суду міста Києва від 05.12.2014 у справі № 910/22720/14, однак, власне, процесуальні права стягувача в розумінні Закону України «Про виконавче провадження» така особа набуває в разі пред'явлення виконавчого документу до виконання у встановленому цим законом порядку.

При цьому, суд зазначає, що після прийняття судом рішення у справі та набрання ним законної сили та до моменту пред'явлення виданого на його виконання виконавчого документу до примусового виконання може мати місце стадія добровільного виконання такого рішення боржником саме особі, на користь якої прийнято рішення та видано виконавчий документ, яка в силу приписів ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» є стягувачем.

Таким чином, з урахуванням норм ст. 116 Господарського процесуального кодексу та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», можна дійти висновку, що стягувачем є особа, на користь якої видано виконавчий документ. Водночас, реалізація таких прав стягувачем при примусовому виконанні рішення суду (по суті, реалізація правомочностей стягувача) можлива лише після відкриття виконавчого провадження.

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що заміна стягувача можлива не лише за наявності виконавчого провадження, а і у будь-який час після набрання рішенням суду законної сили та до моменту його виконання.

При цьому, у заяві заявник просить замінити позивача його правонаступником, однак з огляду на те, що у справі №910/22720/14 судом прийнято рішення, яке набрало законної сили та яке підлягає виконанню у встановленому законом порядку, особа, на користь якої видано виконавчий документ та яка перебувала у процесуальному статусі позивача, є стягувачем.

Також заявник у прохальній частині заяви просить здійснити процесуальне правонаступництво у справі № 910/22720/14 в повному обсязі, однак з огляду на ті обставини, що за договором факторингу №1 клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги в тому числі за договором №8252080 на суму судового збору у розмірі 4358,86 грн., та заява обґрунтована, власне, заміною кредитора у зобов'язанні щодо сплати судового збору у вказаному розмірі, підстав для здійснення процесуального правонаступництва в іншій частині немає.

Відтак, з огляду на встановлення судом факту заміни кредитора у зобов'язанні зі сплати судового збору, яке винило з рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2014 у справі № 910/22720/14, що набрало законної сили, суд дійшов висновку про наявність підстав для здійснення процесуального правонаступництва та заміни стягувача за виконавчим документом - наказом Господарського суду міста Києва від 05.12.2014 у справі № 910/22720/14 в частині зобов'язання зі сплати судового збору у розмірі 4358,86 грн.

З огляду на вищенаведене, керуючись ст.ст. 25, 86, 121-4 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ :

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Герц" задовольнити частково.

2. Замінити стягувача за наказом Господарського суду міста Києва від 05.12.2014 у справі № 910/22720/14 в частині зобов'язання зі сплати судового збору у розмірі 4358 (чотири тисячі триста п'ятдесят вісім) грн. 86 коп., а саме Публічне акціонерне товариство «Київенерго» (01001, м. Київ, площа Івана Франка, 5; ідентифікаційний код: 00131305) на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Герц» (65014, м. Одеса, вул. Єврейська, 2А; ідентифікаційний код: 39763909).

3. В іншій частині заяви відмовити.

Суддя І.М. Отрош