ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2017 р. Справа № 907/179/17

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого-судді: Якімець Г.Г.,

суддів: Бойко С.М., Бонк Т.Б.,

при секретарі судового засідання Коростенська О.І.,

за участю представників:

від позивача ОСОБА_1

від відповідача (скаржника) не зявився

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 комітету Хустської міської ради, вих.№901/02-12 від 23 травня 2017 року

на рішення Господарського суду Закарпатської області від 10 травня 2017 року (підписане 15.05.2017 року), суддя Васьковський О.В.

у справі №907/179/17

за позовом Державного підприємства Державний інститут проектування міст «Містпроект», м. Львів

до відповідача ОСОБА_2 комітету Хустської міської ради, м. Хуст

про стягнення 38 276,40 грн.

в с т а н о в и в :

20 лютого 2017 року Державне підприємство Державний інститут проектування міст «Містпроект» звернулось до Господарського суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_2 комітету Хустської міської ради про стягнення з останнього 38 276,40 грн.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 10 травня 2017 року по справі №907/179/17 позовні вимоги задоволено частково: присуджено до стягнення з ОСОБА_2 комітету Хустської міської ради на користь Державного підприємства Державний інститут проектування міст «Містпроект» 18 321,60 грн. заборгованості згідно угоди №575-2013 від 2013 року. В задоволенні решти позовних вимог (стягнення 19 954,80 грн.) суд відмовив.

Рішення суду мотивоване тим що, позовні вимоги доведені лише у частині несплати відповідачем суми 18 321,60 грн., виходячи з того, що із загальної суми договору 52 688,40 грн., сума 14 412,00 грн. сплачена відповідачем, а обставини виконання та передачі відповідачу робіт на суму 19 954,80 грн. не знайшли свого належного підтвердження у ході судового розгляду. В рішенні суд зазначає, що в обох актах №368 та №441 видачі-приймання комплексних проектно-вишукувальних робіт зазначено один і той же вид проектних робіт: «Оновлення вихідних даних і проектних рішень, виконання додаткових матеріалів для генерального плану», а позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин виконання та передачі відповідачу робіт у повному обсязі, згідно угоди, а саме щодо виконання 2 етапу Розділ ІТЗ ЦЗ (ЦО), вартістю 19 954,80 грн.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, ОСОБА_2 комітет Хустської міської ради подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Закарпатської області від 10 травня 2017 року по справі №907/179/17 та прийняти нове рішення про відмову в позові. Зокрема, зазначає, що суд помилково взяв до уваги додаткову угоду №1 від 16.06.2014 року та доданий до неї календарний план на виконання містобудівної проектної документації на 2014 рік, оскільки виконавчий комітет Хустської міської ради не проводив жодних дій щодо схвалення такої додаткової угоди.

Представник позивача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив рішення Господарського суду Закарпатської області від 10 травня 2017 року по справі №907/179/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, з підстав, наведених у відзиві а апеляційну скаргу (вих.№486/04-1 від 29 червня 2017 року). Зокрема, зазначав, що рішення місцевого господарського суду є компромісним та справедливим. Поряд з тим, зазначає, що додаткова угода до договору підписана уповноваженими представниками сторін, а їх підписи скріплені печатками юридичних осіб сторін договору, а виконання позивачем робіт підтверджується наявними у матеріалах справи актами, зокрема, актом №441 видачі-приймання комплексних проектно-вишукувальних робіт на суму 38 276,40 грн.

Представник відповідача (скаржника) в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, що підтверджується повідомленням про вручення відповідачу ухвали суду від 06 червня 2017 року (арк. справи 94).

Оскільки явка представника відповідача не визнавалась обовязковою, а останній належним чином повідомлений про судове засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, в грудні 2013 року між Державним підприємством Державний інститут проектування міст «Містпроект» (в тексті договору виконавець) та ОСОБА_2 комітетом Хустської міської ради (в тексті договору замовник) укладено угоду №575-2013 на виготовлення містобудівної проектної документації, відповідно до умов якої, а саме: п.1.1 замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобовязання виконати містобудівну проектну документацію: «Оновлення вихідних даних і проектних рішень, виконання додаткових матеріалів для генерального плану м. Хуста Закарпатської області», у відповідності з вихідними даними для проектування, що надаються замовником.

Згідно з розділом 2 Угоди за виготовлену містобудівну проектну документацію замовник зобовязується оплатити її вартість в загальній сумі 52 688,40 грн. Замовник проводить оплату поетапно, згідно актів виконаних робіт.

Загальна сума вартості виготовлення містобудівної проектної документації погоджена сторонами в Протоколі договірної ціни на виготовлення містобудівної проектної документації, який є невідємною частиною угоди і підставою для проведення взаємних розрахунків та платежів між замовником і виконавцем.

Також між сторонами погоджено календарний план на виконання містобудівної проектної документації, який є додатком до угоди, у відповідності до якого, позивач зобовязався виконати роботи в 2 етапи: І етап: «Оновлення вихідних даних і проектних рішень, додаткові матеріали і заходи з інженерної підготовки території для генплану міста» на суму 32 733,60 грн.; та ІІ етап: «Розділи ІТЗ ЦЗ (ЦО)» на суму 19 954,80 грн.

Відповідно до п.3.1 Угоди виготовлену проектну документацію (етап) виконавець передає замовнику по накладній з оформленням акта.

У 2014 році між сторонами укладено Додаткову угоду №1 до основної угоди №575-13 від 2013 року, якою погодили п.2.1 Угоди викласти в наступній редакції: «За виготовлену проектну документацію замовник зобовязується оплатити її вартість в загальній сумі 52 688,40 грн. в тому числі 2014 року 52 688,40 грн.

Згідно календарного плану на виконання містобудівної проектної документації, погодженого сторонами разом з укладенням додаткової угоди №1, позивач зобовязався виконати роботи в 3 етапи: І етап: «Оновлення вихідних даних і проектних рішень» на суму 14 412 грн.; ІІ етап: «Додаткові графічні матеріали і заходи з інженерної підготовки території для генплану міста» на суму 18 321,60 грн.; ІІІ етап: «Розділи ІТЗ ЦЗ (ЦО)» на суму 19 954,80 грн. Разом 52 688,40 грн., в тому числі 2013 рік 14 412 грн.; 2014 рік 38 276,40 грн.

Актом №368 видачі-приймання комплексних проектно-вишукувальних робіт підтверджено виконання позивачем проектних робіт: «Оновлення вихідних даних і проектних рішень, виконання додаткових матеріалів для генерального плану» на суму 14 412 грн., які оплачені відповідачем, що підтверджується банківською випискою від 04.07.2014 року.

Крім того, у матеріалах справи знаходиться акт №441 видачі-приймання комплексних проектно-вишукувальних робіт щодо виконання позивачем проектних робіт: «Оновлення вихідних даних і проектних рішень, виконання додаткових матеріалів для генерального плану» на суму 38 276,40 грн.

Враховуючи наведене в лютому 2017 року Державне підприємство Державний інститут проектування міст «Містпроект» звернулось до Господарського суду Закарпатської області з позовом про стягнення з ОСОБА_2 комітету Хустської міської ради 38 276,40 грн. заборгованості за актом №441.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, а у відповідності до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст.887 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобовязується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобовязується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.1 ст.853 ЦК України замовник зобовязаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

У відповідно до ч.1 ст.843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Поряд з тим, згідно з п.1 ч.1 ст.889 ЦК України замовник зобовязаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт, сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.

Як зазначалось вище, у п.2.2 Угоди сторони погодили, що замовник проводить оплату поетапно згідно актів виконаних робіт.

Слід зазначити, що акт №368 видачі-приймання комплексних проектно-вишукувальних робіт на суму 14 412 грн. повністю оплачено відповідачем у липні 2014 року.

Щодо акту №441 видачі-приймання комплексних проектно-вишукувальних робіт, а саме: «Оновлення вихідних даних і проектних рішень, виконання додаткових матеріалів для генерального плану» на суму 38 276,40 грн., колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що роботи по такому акту підтверджені частково на суму 18 321,60 грн., оскільки відповідачем заперечувалось, а позивачем не доведено іншими належними та допустимими доказами виконання позивачем робіт з інженерно-технічних заходів цивільного захисту (ІТЗ ЦЗ (ЦО)), які у відповідності до календарного плану на виконання містобудівної проектної документації, становлять третій етап робіт: «Розділи ІТЗ ЦЗ (ЦО)» на суму 19 954,80 грн.

Разом з тим, судом вірно встановлено, що в обох актах (№368, №441) видачі-приймання комплексних проектно-вишукувальних робіт зазначено один і той же вид проектних робіт, а саме: перший і другий етапи: «Оновлення вихідних даних і проектних рішень, виконання додаткових матеріалів для генерального плану». Щодо третього етапу роботи з інженерно-технічних заходів цивільного захисту (ІТЗ ЦЗ), то такі роботи в актах відсутні.

Одночасно, відповідачем доведено, що на розроблення розділу ІТЗ ЦЗ будуть проводитись видатки у 2017 році за рахунок коштів бюджету розвитку, що додатково підтверджує невиконання позивачем вказаного етапу робіт (службова записка за вих.№025/11 від 28 листопада 2016 року, витяг з рішення Хустської міської ради №469 від 22 грудня 2016 року).

Статтею 32 ГПК України передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно із ст.33 ГПК України кожна з сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем протилежного не доведено.

З огляду на все наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не надано та матеріали справи не містять належних і допустимих доказів у підтвердження виконання та передачі відповідачу робіт з інженерно-технічних заходів цивільного захисту (ІТЗ ЦЗ) вартістю 19 954,80 грн., відтак, позовні вимоги є обґрунтованими в частині стягнення з відповідача на користь позивача 18 321,60 грн. заборгованості за угодою №575-2013 від 2013 року.

Разом з тим, колегія суддів не бере до уваги твердження скаржника, що місцевий господарський суд помилково взяв до уваги додаткову угоду №1 від 16.06.2014 року та доданий до неї календарний план на виконання містобудівної проектної документації на 2014 рік, оскільки виконавчий комітет Хустської міської ради не проводив жодних дій щодо схвалення такої додаткової угоди. Слід зазначити, що така додаткова угода підписана представниками обох сторін та є чинною, з боку Хустської міської ради угода підписана головою ОСОБА_3, а його підпис скріплено печаткою юридичної особи сторони договору. У відповідності до п.3 додаткової угоди остання є невідємною частиною основної угоди №575-13, а до додаткової угоди додано протокол договірної ціни та календарний план (п.4), які також підписані міським головою.

Щодо підписання актів головним архітектором м. Хуст ОСОБА_4, колегія суддів звертає увагу, що останньому для підписання актів виконавчим комітетом Хустської міської ради видано довіреність з питань отримання, подання та підписування всіх заяв, актів, календарних планів та інших документів, необхідних для виготовлення генерального плану м. Хуст у ДП Державному інституті проектування «Містпроект», що підтверджено у запереченнях на позовну заяву від 10 травня 2017 року, поданих до суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, доводи скаржника про скасування рішення місцевого господарського суду є безпідставними, необґрунтованими та не спростовують висновків місцевого господарського суду.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову, а саме: стягнення з ОСОБА_2 комітету Хустської міської ради на користь Державного підприємства Державний інститут проектування міст «Містпроект» 18 321,60 грн. заборгованості згідно угоди №575-2013 від 2013 року та відмову в задоволенні решти позовних вимог щодо стягнення з відповідача 19 954,80 грн. за роботи з інженерно-технічних заходів цивільного захисту.

При прийнятті оскаржуваного рішення господарський суд повно і всебічно перевірив всі обставини справи, дав належну правову оцінку зібраним у справі доказам та прийняв законне і обґрунтоване рішення.

Рішення суду першої інстанції прийняте у відповідності з вимогами діючого законодавства, а тому підстав для його скасування апеляційний господарський суд не вбачає.

Судовий збір за подання апеляційної скарги, в порядку ст.49 ГПК України, покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст.101, 102, 103, 105 ГПК України, суд,

постановив:

Рішення Господарського суду Закарпатської області від 10 травня 2017 року по справі №907/179/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 комітету Хустської міської ради без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Матеріали справи №907/179/17 повернути до Господарського суду Закарпатської області.

Повну постанову складено 06.07.2017 року

Головуючий-суддя Якімець Г.Г.

Судді Бойко С.М.

ОСОБА_5