ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2017р. Справа № 914/1000/17

Господарський суд Львівської області у складі судді Бортник О.Ю. при секретарі судових засідань Кохановській Ю.І. розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м.Київ

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, смт.Славське, Сколівський район, Львівська область

про стягнення 562574,39грн.

За участю представників:

від позивача - ОСОБА_4 - представник,

від відповідача - не з"явився.

Суть спору: Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулась до господарського суду Львівської області з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 419064,52грн. заборгованості по орендній платі, 124626,32грн. пені, 18883,55грн. 3% річних. Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем умов Договору оренди від 02 січня 2014р. та нормами ст.ст. 526, 610, 611, 625 ЦК України, ст.ст.174, 193 ГК України.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 25.05.2017р. порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті в засіданні на 19.06.2017р. Ухвалою суду від 19.06.2017р. розгляд справи відкладено на 10.07.2017р. В судове засідання 10.07.2017р. представник позивача з»явився, вимоги викладені у позовній заяві та у поясненні від 16.06.2016р. підтримав та просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість зі сплати орендної плати в розмірі 419064,52грн., пеню в розмірі 57301,20грн., 3% річних у розмірі 18883,55грн., інфляційних у розмірі 67325,12грн. Відповідач в судове засідання не з»явився, вимог ухвали суду від 25.05.2017р. та 19.06.2017р. не виконав, витребуваних доказів не подав, хоча про дату, час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, що підтверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями про вручення йому 02.06.2017р. та 27.06.2017р. поштових відправлень суду.

Позивачем подано суду пояснення від 16.06.2017р., у яких він просить суд стягнути з відповідача на його користь 419064,52грн. заборгованості зі сплати орендної плати, пеню в розмірі 57301,20грн., 3% річних у розмірі 18883,55грн., інфляційні у розмірі 67325,12грн. У поясненнях позивачем фактично зменшено позовні вимоги в частині стягнення пені з 124626,32грн. до 57301,20грн., оскільки, як він зазначає у поясненнях ним було нараховано пеню за більший період. Пояснення в цій частині суд розцінює як заяву про зменшення позовних вимог та приймає її розгляду. Що стосується заявлених позивачем до стягнення 67325,12грн. інфляційних, викладених у поясненнях від 16.06.2016р., то суд розцінює їх як заявлення нової матеріально-правової вимоги, оскільки при поданні позову позивачем вимога про стягнення інфляційних не заявлялась. Суд не може розцінювати цю вимогу, і як зміну предмету позову, оскільки зміна предмету позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача. Позивач наполягав на задовленні усіх раніше заявлених ним позовних вимог та доповнює їх ще однією вимогою, не замінюючи при цьому, наприклад, вимогу про стягнення 3% річних вимогою про стягнення інфляційних. Тому, відповідно до до п.3.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», суд відмовляє в задоволенні заяви (пояснень) від 16.06.2017р. в частині збільшення позовних вимог на 67325,52грн. інфляційних та не розглядає її по суті у частині інфляційних. Судом розглядаються по суті позовні вимоги в частині стягнення 419064,52грн. заборгованості зі сплати орендної плати, 57301,20грн. пені, 18883,55грн. 3% річних. При цьому, позивач не позбавлений права звернутися з новим позовом до суду у загальному порядку про стягнення інфляційних.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, господарський суд Львівської області дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530, 599, 625, 629 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов"язання не допускається. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зобов"язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Договір є обов"язковим для виконання сторонами.

Між позивачем та відповідачем, укладено Договір оренди 02 січня 2014р. Відповідно до умов Договору оренди (п.п.1.1., 1.2., 1.3., 2.2., 4.5., 4.6.) позивач здає в оренду, а відповідач приймає в оренду індивідуально визначене в пункті 1.3 договору нерухоме майно на умовах, зазначених у Договорі, для розміщення та продажу непродовольчих товарів. Разом із приміщенням в оренду здається майно, перелік якого вказується в акті приймання-передачі приміщення в оренду. Приміщення розташоване за адресою: АДРЕСА_2 (літера А). Приміщення, що передається в оренду складається з приміщень: магазин непродовольчих товарів, площею 160,10кв.м; 1/3 частина від місць спільного користування № IV-щитова; № III-IТП. Загальна площа орендованого приміщення складає 172,03 кв.м. Першим днем оренди вважається день підписання Акта приймання-передачі приміщень. З цього дня починається нарахування орендної плати. Платежі зі сплати орендної плати сплачуються відповідачем у безготівковому порядку до 20 числа кожного поточного місяця, на поточний рахунок позивача, реквізити яких вказані в договорі. У випадку порушення відповідачем строків сплати орендних платежів, передбачених п.4 цього Договору, більше як на 10 робочих днів, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Розмір орендної плати визначено сторонами в п.1 Додаткової угоди від 02.01.2014р. до Договору оренди від 02.01.2014р. та встановленої її у розмірі 60000,00грн. за січень, лютий, березень, жовтень, листопад, грудень та в розмірі 20000,00грн. за квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень місяці 2014р. В той же час пунктом 2 Додаткової угоди встановлювалась можливість зменшення розміру орендної плати за наступний місяць користування орендованим приміщенням, в разі своєчасної плати відповідачем орендних платежів, у строки визначені п.4.5 Договору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач передав відповідачу згідно Акту приймання-передачі від 02.01.2014р. нежитлові приміщення за адресою : АДРЕСА_2 загальною площею 172,03 кв.м. Відповідачем не своєчасно та не в повному обсязі сплачувалась орендна плата по Договору оренди від 02.01.2014р., що підтверджується наявними у матеріалах справи виписками банку про сплату відповідачем позивачу 31.03.2014р. 8000,00грн., 22.04.2014р. 17000,00грн., 15.08.2014р. 4000,00грн., 22.09.2014р. 15000,00грн., 04.11.2014р. 15000,00грн.

Станом на день розгляду справи судом, відповідачем не подано доказів сплати заборгованості зі сплати орендної плати або доказів, які б спростували її. Заяви відповідача в порядку ч.3 ст.267 ЦК України до суду не надходило. Відтак, позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 419064,52грн. за період 02.01.2014р. по 31.12.2014р. обґрунтовані, та такі, що підлягають задоволенню.

Заявлена позивачем до стягнення пеня за період з 21.11.2016р. по 20.05.2017р. в розмірі 57301,20грн. задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до ст.230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. ГК України, зокрема ч.6 ст.232, передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Нарахування пені з заборгованостей, які виникли на 20 січня-грудня 2014 р. мало припинитись відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України через шість місяців від дня, коли ці зобов»язання мали бути виконані, а саме: нарахування пені за зобов»язаннями січня- червня 2014р. припинилося у 2014р., а за липень-грудень 2014р. у 2015р. Відтак, позивачем неправомірно заявлено до стягнення з відповідача пеню в розмірі 57301,20грн. за період з 21.11.2016р. по 20.05.2017р.

Заявлені позивачем до стягнення 3% річних в сумі 18883,55грн. за період з 20.01.2014р. по 20.05.2017р. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті (зменшення розміру позовних вимог, або внесення судового збору в більшому розмірі ніж встановлено законом) в розмірі переплаченої суми. Станом на 10.07.2017р. позивач з відповідним клопотанням про повернення судового збору в частині переплаченої суми (заявленої вимоги про стягнення інфляційних) до суду не звертався.

На підставі ст. 49 ГПК України судові витрати у справі слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 84, 85, 116 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_3 Ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2) 419064,52грн. заборгованості зі сплати орендної плати, 3% річних в розмірі 18883,55грн. та 6569,22грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

2.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

3.Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

4.Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом ХІІ ГПК України.

Повне рішення складено 13.07.2017 р.

Суддя Бортник О.Ю.