ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2017 р. Справа № 911/1444/17

За позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю РУІДА

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Птахофабрика Київська

про стягнення 76 811,17грн

Суддя С.І.Чонгова

Представники:

від позивача ОСОБА_2 (довіреність б/н від 25.05.2017);

від відповідача не зявився.

СУТЬ СПОРУ: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю РУІДА (далі ТОВ РУІДА) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Птахофабрика Київська (далі ТОВ Птахофабрика Київська) про стягнення 76 811,17грн у т.ч.:

- 64 896,00грн основна заборгованість;

- 1 077,45грн відсотки за період з 20.10.2016 по 10.05.2017;

- 6 295,00грн збитки від інфляції за період з жовтня 2016 по березень 2017;

- 4 542,72грн пеня.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те що, відповідачем порушено зобовязання за договором поставки №0000043 від 01.09.2016 в частині сплати за поставлений товар у встановлений договором строк.

Відповідач у справі ТОВ Птахофабрика Київська документально обґрунтованого відзиву на позовну заяву не надало.

Дослідивши матеріали справи, подані письмові пояснення та докази, суд

ВСТАНОВИВ:

01.09.2016 між ТОВ РУІДА (далі постачальник) та ТОВ Птахофабрика Київська (далі покупець) укладено договір поставки №0000043 (а.с.12-17, далі договір).

Укладений сторонами договір є підставою для виникнення у сторін господарських зобовязань, а саме майново-господарських зобовязань в силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

За умовами такого договору, постачальник зобовязується передавати у власність покупцю, а покупець зобовязується прийняти та оплатити товар, який зазначений у специфікації, вказаний у рахунках-фактурах та видаткових накладених.

Відповідно до п. 2.1 договору, асортимент та кількість товару, який поставляється відповідно до Договору, визначається сторонами у специфікаціях, які повинні укладатися сторонами на кожну партію товару та є невідємними частинами договору від дати їх підписання сторонами.

Згідно п. 3.1 договору, поставка здійснюється на умовах «DAP» правил Інкотермс 2010, а саме постачальник зобовязаний замовити і оплатити поставку товару до місця поставки згідно умов договору.

Відпуск товару здійснюється за видатковими накладними. Видаткові накладні виписуються датою розвантаження в місці поставки при поставці товару на умовах «DAP» (п.3.4. договору).

Пунктом 3.6. договору передбачено, що датою поставки товару вважається дата підписання покупцем видаткової накладної постачальника на поставку товару, що проводиться після розвантаження в місці поставки, що визначається сторонами у специфікаціях.

Згідно п. 4.1 договору, ціна за одиницю товару, загальна вартість товару, що поставляється, строки поставки, кількість товар, зазначається сторонами у Специфікації до договору.

Розрахунки за поставлений та прийнятий покупцем товар згідно договору здійснюється шляхом перерахунку коштів на поточний рахунок постачальника вказаний в даному договорі протягом тридцяти календарних днів з дати поставки товару постачальником в місці поставки (згідно п.3.6 даного договору) та після реєстрації в ЄРПН податкової накладної, та отримання оригіналів документів, якщо інше не передбачено в специфікаціях. У разі відсутності реєстрації податкової накладної або ненадання документів покупець має право затримати оплату товару (п. 4.2 договору).

Вказаний договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 31.12.2016, але в будь-якому випадку до повного виконання зобовязань, передбачених даним договором (п. 12.2 договору).

Крім того, між сторонами було підписано специфікацію № 1 від 01.09.2016 (а.с.18), відповідно до умов якої позивач зобовязався поставити відповідачу товар, а саме висівки пшеничні, кількість 43,86т, ціна з ПДВ за одиницю, 3200,00грн; базис поставки:DAP- ТОВ Птахофабрика Київська м. Київ, Броварський проспект,99.

Відповідно до видаткової накладної №РН-0000056 від 29.09.2016 на суму 64896,00грн (а.с.20) позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар відповідно до умов та укладеної специфікації.

Так, 20.09.2016 позивачем виставлено відповідачу рахунок-фактуру № СФ-000056 на суму 64896,00грн.

Відповідно до акту звірки взаємних розрахунків станом на 22.12.2016, підписаного та скріпленого печатками сторін, сума заборгованості відповідача перед позивачем за поставлений товар становить 64896,00грн (а.с.24).

Позивач звертався до відповідача з листом-вимогою №03-04-17 від 13.04.2017 (а.с.26-27), відповідно до якого пропонував сплатити заборгованість у розмірі 64896,00грн, що підтверджується описом вкладення у цінний лист (а.с. 29) та квитанцією (а.с.28).

Предметом спору у даній справі є наявність у відповідача обовязку оплатити заборгованість за поставлений товар.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст.175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно з приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як визначено ч.1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Правило, визначене відповідною нормою, також встановлено ст. 712 ЦК України, відповідно до якої за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу ч.2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідност. 692 ЦК України, яка регулює порядок оплати товару за договором купівлі-продажу, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Проте, всупереч вказаним нормам відповідачем розрахунок за поставлений товар здійснювався не у строки визначені сторонами.

За вказаних обставин, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача 64896,00грн заборгованості за поставлений товар обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені в розмірі 4542,72грн.

В силу ч. ст. 216, ч. 1 ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Одним з видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 ГК України, є штрафні санкції, до яких віднесені, у т.ч. штраф та пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

Як визначено ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, згідно з п.2 ч.1 цієї норми, сплата неустойки.

Штраф та пеня є видами неустойки згідно з ст.549 ЦК України. При цьому, відповідно до вказаної норми, неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пунктом 6.4 договору у випадку прострочення оплати або неповної оплати товару в строки, зазначені у договорі, покупець зобовязується на вимогу постачальника сплатити останньому пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період прострочення платежу від вартості неоплаченого або частково неоплаченого товару за кожен день прострочення оплати, але не більше 7% від суми прострочення грошового зобовязання.

Частиною 6 ст. 232 ГПК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Строк оплати за поставлений товар згідно видаткової накладної від 29.09.2016 настав 20.10.2016 відповідно до п4.2 договору.

Сума пені за період 182 дні складає (20.10.2016 20.03.2017) 9100,34, проте з урахуванням обмежень, передбачених договором, сума пені, яка підлягає стягненню складає 4542,72 (64896,00х7%).

Отже, сума пені, яка підлягає стягненню нараховується на суму боргу 64896,00 за накладною №РН-0000056 від 29.09.2016 і складає 4542,72грн.

Крім того, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 6295,00грн інфляційних втрат за період з жовтня 2016 року по березень 2017 року та 1077,45 3% річних за загальний період з 20.10.2016 по 10.05.2017.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розмір інфляційних втрат, за розрахунком суду, за період жовтня 2016 року по березень 2017 року, з урахуванням дат прострочення, становить 5018,68грн; в задоволенні вимог про стягнення 1276,32грн втрат від інфляції суд відмовляє.

Розмір 3% річних за період з 20.10.2016 по 10.05.2017, за розрахунком суду становить 1871,72.

Проте, суд приймає до уваги розрахунок позивача та розглядає суму 1077,45грн, яка підлягає задоволенню.

В силу ст. 49 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у звязку з оплатою позову судовим збором, підлягають частковому відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, у розмірі 1568,00грн.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Птахофабрика Київська» на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «РУІДА» 64896,00грн основного боргу, 5018,68грн інфляційних втрат, 4542,72грн пені, 1077,45грн 3% річних, а також 1568,00грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

3. В частині стягнення 1276,32грн втрат від інфляції в задоволенні позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 07.07.2017

Суддя С.І. Чонгова