УХВАЛА

10.07.2017Справа № 910/7887/17

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Санофі-Авентіс Україна"
До Третя особа,1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авісто" 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Хоса-Плекс Україна" яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача-2 Товариство з обмеженою відповідальністю "Байнер Груп"
Провизнання недійсним договору факторингу
Суддя Спичак О.М. Представники сторін:

від позивача: Гук А.Р.- за дов.;

від відповідача-1: Андрашан А.О. - за дов.;

від відповідача-2: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Санофі-Авентіс Україна" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авісто" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Хоса-Плекс Україна" про визнання недійсним договору факторингу № 1 від 25.04.2017, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авісто" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Хоса-Плекс Україна".

Ухвалою суду від 22.05.2017 було порушено провадження у справі № 910/7887/16 та призначено її до розгляду на 06.06.2017, також залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-2 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Байнер Груп" (01130, м.Київ, вул. Володимирська, буд. 42, ).

06.06.2017 через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про витребування доказів.

06.06.2017 через канцелярію суду від відповідача-1 надійшов відзив на позов, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні 06.06.2017 підтримав подане через канцелярію суду клопотання про витребування доказів.

Представник відповідача-1 проти задоволення вищезазначеного клопотання заперечив у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 38 Господарського процесуального кодексу України, сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, що перешкоджають його наданню; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; 4) обставини, які може підтвердити цей доказ. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази.

Судом було розглянуто та задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

Представники відповідача-2 та третьої особи у судове засідання 06.06.2017 не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

У зв'язку з неявкою в судове засідання представників відповідача-2 та третьої особи, а також необхідністю витребувати додаткові докази по справі, суд відклав розгляд зазначеної справи до 26.06.2017.

Представник позивача у судовому засіданні 26.06.2017 надав усні пояснення по справі.

Представник відповідача-1 у судове засідання 26.06.2017 з'явився, проте вимоги ухвали суду від 06.06.2017 не виконав.

Представники відповідача-2 та третьої особи у судове засідання 26.06.2017 не з'явилися, вимоги ухвали суду не виконали, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

У зв'язку з неявкою в судове засідання представників відповідача-2 та третьої особи, а також необхідністю витребувати додаткові докази по справі, суд відклав розгляд зазначеної справи 10.07.2017.

У судовому засіданні 10.07.2017 представник відповідача-1 надав письмові пояснення по справі, відповідно до яких проти зволення позовних вимог заперечили у повному обсязі.

Представник відповідача-2 через канцелярію суду 06.07.2017 подав зустрічну позовну заяву, яку ухвалою суду від 10.07.2017 № 910/7887/17 останньому було повернуто без розгляду.

Представник позивача у судовому засіданні 10.07.2017 подав клопотання про забезпечення позову шляхом заборони державним виконавцям відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вчиняти дії на переказ грошових коштів в розмірі 41 814 383,12 грн на рахунок ТОВ «Фінансова компанія «Авісто», що згідно платіжної вимоги державного виконавця № 464 від 04.07.2017 було списано з рахунку ТОВ «Санофі-Авентіс Україна» та перебувають на рахунку Державної казначейської служби України № 01777 до набрання рішення у даній справі законної сили.

Представник відповідача-1 навів заперечення проти задоволення клопотання позивача про вжиття заходів до забезпечення позову.

Розглянувши подане позивачем клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову суд його відхиляє з огляду на наступне.

Статтями 66, 67 ГПК України передбачено право господарського суду за заявою сторони, прокурора або з своєї ініціативи вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Позов забезпечується в тому числі й накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві.

В силу п. 4 постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р., розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог і застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

При цьому, заходи щодо забезпечення позову обов'язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв'язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Відповідно до п. п. 1, 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Питання про забезпечення позову може вирішуватися господарським судом як без проведення окремого судового засідання, так і в засіданні з викликом представників сторін, інших учасників судового процесу із заслуховуванням їх думки.

З огляду на вищенаведене вбачається, що суд при вирішенні питання щодо вжиття заходів до забезпечення позову повинен обов'язково враховувати той факт, що останні повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв'язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

З матеріалів справи вбачається, що позовними вимогами у зазначеній справі є визнання недійсним договору факторингу, а позивач просить вжити заходи до забезпечення шляхом заборони вчинити дії по перерахуванню грошових коштів, стягнення яких вирішувалось зовсім в іншій господарській справі.

Таким чином, позивачем не доведено зв'язку між предметом позову і заявою про забезпечення позову, та яким чином невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.

У зв'язку з неявкою в судове засідання представників відповідача-2 та третьої особи, а також необхідністю витребувати додаткові докази по справі, суд вважає за доцільне відкласти розгляд зазначеної справи.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 38, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Розгляд справи № 910/7887/17 відкласти на 17.07.17 о 10:00 год.

Судове засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44-Б, зал № 12.

2. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авісто", Товариство з обмеженою відповідальністю "Хоса-Плекс Україна" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Байнер Груп" надати суду оригінали для огляду в залі судового засідання та належним чином засвідчені копії для долучення до матеріалів справи наступних документів:

- акт приймання-передачі наданих послуг № 5 від 23.03.2015;

- акт приймання-передачі наданих послуг № 6 від 23.03.2015;

- акт приймання-передачі наданих послуг № 7 від 23.03.2015;

- акт приймання-передачі наданих послуг № 8 від 26.03.2015;

- акт приймання-передачі наданих послуг № 10 від 26.03.2015;

- акт приймання-передачі наданих послуг № 11 від 26.03.2015;

- акт приймання-передачі наданих послуг № 12 від 26.03.2015;

- акт приймання-передачі наданих послуг № 13 від 26.03.2015;

- акт приймання-передачі наданих послуг № 14 від 26.03.2015;

- акт приймання-передачі наданих послуг № 15 від 26.03.2015;

- акт приймання-передачі наданих послуг № 16 від 27.03.2015;

- акт приймання-передачі наданих послуг № 17 від 27.03.2015;

- акт приймання-передачі наданих послуг № 18 від 27.03.2015;

- акт приймання-передачі наданих послуг № 19 від 27.03.2015;

- акт приймання-передачі наданих послуг № 20 від 27.03.2015;

- акт приймання-передачі наданих послуг № 21 від 27.03.2015;

- акт приймання-передачі наданих послуг № 22 від 27.03.2015;

- акт приймання-передачі наданих послуг № 24 від 27.03.2015;

- акт приймання-передачі наданих послуг № 25 від 27.03.2015;

- акт приймання-передачі наданих послуг від 27.03.2015.

3. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Санофі-Авентіс Україна" надати суду оригінали для огляду в залі судового засідання та належним чином засвідчені копії для долучення до матеріалів справи актів приймання-передачі наданих послуг та рахунків-фактур, які ним були отримані від Товариства з обмеженою відповідальністю "Хоса-Плекс Україна" та про які йдеться мова в листі від 28.04.2015 № 7039.

4. Зобов'язати учасників процесу направити в судове засідання своїх представників, повноваження яких оформити у відповідності з вимогами ст. 28 ГПК України, та надати належним чином засвідчені копії документів, що підтверджують повноваження представників.

5. Документи (належним чином засвідчені), з метою залучення їх до матеріалів справи, учасникам процесу подавати через канцелярію господарського суду міста Києва за 3 робочих дні до судового засідання.

6. Копії письмових доказів, які подаються до суду, оформити відповідно до вимог ст. 36 ГПК України та п. 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації", затвердженого Наказом Держспоживстандарту України № 55 від 07.04.2003 р.

7. Попередити учасників судового процесу, що у разі безпідставного невиконання вимог ухвали суду, яка є обов'язковою на всій території України до них буде застосована відповідальність, передбачена Господарським процесуальним кодексом України, зокрема, направлення на підставі ст. 90 ГПК України окремої ухвали про порушення законності при вирішенні господарського спору, а також за ухилення від вчинення дій, покладених господарським судом на учасника судового процесу, пунктом 5 статті 83 ГПК України передбачено відповідальність у вигляді стягнення доход Державного бюджету України штрафу у розмірі до 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суддя Спичак О.М.