РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2017 р. Справа № 906/236/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючої судді Коломис В.В.

суддів Огороднік К.М.

суддів Демидюк О.О.

при секретарі судового засідання Величко К.Я.

розглянувши апеляційну скаргу відповідача - Суб'єкта підприємницької діяльності - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 на рішення господарського суду Житомирської області від 25.05.17 р.

у справі № 906/236/17 (суддя Сікорська Н.А. )

позивач Керівника Коростенської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Овруцької міської ради Житомирської області

відповідач Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа-підприємець ОСОБА_2

про стягнення 62 636,13 грн.

за участю представників сторін:

органу прокуратури -Лис Н.В. (посвідчення №031425 від 19.01.2015р.);

позивача - не з'явився;

відповідача - ОСОБА_2 (НОМЕР_1, вид. Овруцьким УМВС України 19.08.1999р.).

Судом роз'яснено представникам сторін права та обов'язки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

Розпорядженням керівника апарату від 07.07.2017 року у справі №906/236/17 в зв'язку з перебуванням у відпустці судді Тимошенко О.М. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи. Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів у справі №906/236/17 визначено склад колегії суддів: головуюча суддя Коломис В.В., суддя Огороднік К.М., суддя Демидюк О.О.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 25.05.2017 року у справі № 906/236/17 позов Керівника Коростенської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Овруцької міської ради до Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення 62 636,13 грн. задоволено.

Присуджено до стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2: на користь Овруцької міської ради Житомирської області 62 636,13 грн. збитків, нанесених внаслідок недоодержання доходів за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів; на користь прокуратури Житомирської області 1600,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, відповідач звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Житомирської області скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення господарським судом Житомирської області норм матеріального та процесуального права, а також на невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого суду, обставинам справи.

Позивач та прокурор у відзивах на апеляційну скаргу вважають оскаржуване рішення місцевого господарського суду законним та обгрунтованим, а тому просять залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

В судове засідання представник позивача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивачача, оскільки останній був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Безпосередньо в судовому засіданні відповідач та прокурор повністю підтримали вимоги та доводи, викладені відповідно в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.

Колегія суддів, заслухавши пояснення прокурора та відповідача, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, за територіальною громадою міста Овруч в особі Овруцької міської ради Житомирської області зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2, площею 0,7174 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Цільове призначення вказаної земельної ділянки: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд будівельних організацій та підприємств (а.с. 14).

26.12.2006 року між гр. ОСОБА_5 (продавець) та приватним підприємцем ОСОБА_2 (покупець) був укладений договір купівлі-продажу нежилого приміщення, відповідно до п.1 якого продавець передає у власність, а покупець набуває у власність нежиле приміщення лісовиробничого торгівельного підприємства, що знаходиться в АДРЕСА_1, згідно протоколу аукціону з продажу майна споживчої кооперації Житомирської області № 8 від 22.12.2006р.

Рішенням Овруцької міської ради від 06.08.2008 року № 259 приватному підприємцю ОСОБА_2 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі по АДРЕСА_1 загальною площею 0,7174 га за рахунок земель запасу міської ради та надано її в оренду терміном на 5 років (а.с. 100, 133).

29.12.2008 року між Овруцькою міською радою (орендодавець-позивач) та Приватним підприємцем ОСОБА_2 (орендар-відповідач) був укладений договір оренди землі (далі - договір оренди, а.с. 15-18), відповідно до п.1.1 якого орендодавець на підставі рішення Овруцької міської ради від 06.08.2008р. № 259 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для промислового використання, яка знаходиться в АДРЕСА_1 для обслуговування належного на праві власності нежилого приміщення і використання для промислового виробництва (виробництво металовиробів і конструкцій, столярних виробів, бетонних блоків).

За умовами п.2.1 договору оренди в оренду надається земельна ділянка загальною площею 0,7174 га.

Договір укладено на 5 (п'ять) років (п.3.2 договору оренди).

Листом № 8 від 24.12.2013 року ФОП ОСОБА_2 повідомила Овруцьку міську раду про закінчення терміну дії договору оренди від 29.12.2008 року. Одночасно просила Овруцьку міську раду укласти новий договір оренди земельної ділянки орієнтовною площею 0,25 га (в т.ч. 0,1123 га під будівлями і 0,1377 га, на їх обслуговування та під'їзду до них), для здійснення виробництва металевих та столярних виробів (а.с. 19, 114).

У відповідь на вищевказаний лист Овруцька міська рада повідомила, що договором оренди землі від 29.12.2008р. не передбачено розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку та направлено ФОП ОСОБА_2 додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 29.12.2008р. № 71.

Разом з тим, стосовно зменшення площі земельної ділянки ФОП ОСОБА_2 було повідомлено, що статтею 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що у разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди. Роз'яснено, що для зменшення площі земельної ділянки потрібно звернутись з клопотанням до Овруцької міської ради в порядку передбаченому ст.123 Земельного кодексу України (а.с.19 зворотна сторона).

Натомість, як встановлено судами обох інстанцій, ФОП ОСОБА_2 додаткової угоди до договору оренди землі від 29.12.2008р. не підписала та нового договору оренди землі не уклала.

10.08.2016 року листом за № 0216/1385 Овруцька міська рада Житомирської області звернулась до голови Овруцької районної державної адміністрації, в якому повідомлено, що ФОП ОСОБА_2 у період з 01.01.2014р. по 30.07.2016р. використовувала земельну ділянку з порушенням земельного законодавства, а саме без правовстановлючих документів, внаслідок чого територіальна громада міста Овруч не одержала дохід у вигляді орендної плати за земельну ділянку у розмірі 62636,13 грн.

Враховуючи викладене, з метою відшкодування збитків, нанесених територіальній громаді міста Овруча в особі Овруцької міської ради при використанні земельної ділянки у м.Овруч по АДРЕСА_1 виконавчий комітет Овруцької міської ради просив розглянути на комісії по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам, з послідуючим наданням акту про визначення збитків, заподіяних Овруцькій міській раді внаслідок використання земельної ділянки з порушенням земельного законодавства (а.с. 175-176).

Розпорядженням голови Овруцької районної державної адміністрації від 01.09.2016 року №196 затверджено склад комісії по визначенню розміру збитків, завданих власникам землі та землекористувачам (а.с.20-21).

Протоколом № 2-2016 комісії по визначенню розміру збитків, завданих власникам землі та землекористувачам, від 19.09.2016 року вирішено визначити розмір збитків, завданих фізичною особою- підприємцем ОСОБА_2 територіальній громаді м. Овруч в особі Овруцької міської ради, через неодержання міським бюджетом доходу, у вигляді орендної плати за земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 0,7174 га, кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_2, цільове призначення для розміщення та експлуатації основних підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, категорія земель: землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення за період з 01.0.12014р. по 31.07.2016р. у розмірі 62636,13 грн., про що складено відповідний акт (а.с. 27-28).

З розрахунку збитків вбачається, що в його основу покладено нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,7174 га, яка розташована у АДРЕСА_1 , яка за 2014 році становила 5040456,24 грн., 2015 р. - 629518,50грн., у 2016 р. - 902273,98 грн., а також ставку орендної плати в розмірі 4% від нормативно-грошової оцінки за землю в період з 2014 р. по січень, лютий 2016 р. та 3% від нормативно-грошової оцінки за землю в з березня по липень 2016 р., що встановлено рішенням Овруцької міської ради від 25.04.2012 р. № 119 із змінами внесеними рішенням Овруцької міської ради від 26.02.2016 р. № 154. (а.с. 56-60).

06.12.2016 року Овруцька міська рада направила на адресу відповідача повідомлення № 02-16/1958, відповідно до якого останньому запропоновано у 10-денний термін з дня отримання розглянути його з актом про визначення збитків, що підлягають відшкодування та повідомити про результати розгляду. Попереджено відповідача, що у разі відмови добровільно відшкодувати завдані збитки, відповідні матеріали будуть направлені до суду (а.с. 29).

Вказане повідомлення залишене ФОП ОСОБА_2 без відповіді та належного реагування.

Враховуючи викладене та посилаючись на те, що користування підприємцем земельною ділянкою без правовстановлюючих документів позбавляє орендодавця права одержати дохід у вигляді плати за землю, який він міг би отримати, якби право не було порушено, керівник Коростенської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Овруцької міської ради Житомирської області звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з ФОП ОСОБА_2 збитків в розмірі 62636,13 грн.

Місцевий господарський суд, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку про наявність правових підстав для стягнення з ФОП ОСОБА_2 збитків в розмірі 62636,13 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.13 Конституції України, земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції міських рад віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст.126 Земельного кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

У відповідності до пунктів 1, 2 частини першої статті 4 вказаного Закону обов'язковій державній реєстрації підлягають, зокрема, право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном.

Згідно з частиною 2 статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ч.2 ст.120 Земельного кодексу України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Аналіз вищезазначених норм матеріального права дає підстави для висновку, що саме на землекористувача покладається обов'язок вчинення певних дій, направлених на оформлення права користування земельною ділянкою.

Як вже зазначалося вище, відповідач на підставі договору купівлі-продажу від 26.12.2006 року набула право власності на об'єкти нерухомості, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1

В подальшому, між Овруцькою міською радою та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого в оренду надавалась земельна ділянка загальною площею 0,7174 га.

Однак, як встановлено судами обох інстанцій, дія даного договору оренди закінчилась 29.12.2013 року, а відповідач, в свою чергу, відмовилась від продовження його дії, посилаючись на високу нормативну грошову оцінку земельної ділянки, з якої сплачується орендна плата.

При цьому, пояснюючи свою відмову від продовження терміну дії договору оренди землі від 29.12.2008 року відповідач зазначає, що у зв'язку із збільшенням вартості нормативної грошової оцінки землі, збільшився і розмір орендної плати, а у зв'язку з тим, що площа орендованої ділянки не використовується в повному обсязі, в листах до Овруцької міської ради фізична особа-підприємець висловлювала свої наміри про оренду земельної ділянки меншою площею.

Слід зазначити, що вирішуючи питання про можливість зміни умов договору оренди землі та/або його поновлення у порядку, визначеному статтею 33 Закону України "Про оренду землі", слід враховувати, що відповідно до статті 15 цього Закону інформація про об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки) є істотною умовою договору. Зміна такої умови договору тягне за собою наслідки, передбачені частиною десятою статті 33 зазначеного Закону, згідно з якою в разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється за правилами одержання земельної ділянки на прав оренди.

Тобто зміна фактичних площ і меж земельних ділянок з присвоєнням їм нових кадастрових номерів унеможливлює пролонгацію укладеного раніше договору в порядку, передбаченому частиною 1, 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", осківльки такі зміни мають наслідком укладання договору оренди земельних ділянок із дотриманням вимог закону щодо одержання земельної ділянки на прав оренди (постанова ВСУ від 25.05.2016р. у справі №911/1707/15).

Відповідно до ст.123 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент закінчення дії договору від 29.12.2008р.), надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі:

надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення;

формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що саме на землекористувача покладається обов'язок вчинення певних дій з виготовлення та погодження технічної документації із землеустрою і подальшого звернення до уповноваженого органу територіального органу Держземагенства із заявою про державну реєстрацію земельної ділянки, після чого їй присвоюється кадастровий номер (який є істотною умовою договору оренди землі). Невиконання вказаного обов'язку є підставою для стягнення з землекористувача збитків у вигляді упущеної вигоди (неодержаної орендної плати за землю), завданих внаслідок використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів, на чому наголошено в постанові Верховного Суду України від 17.02.2016р. у справі №3-1160гс15.

Крім того, виходячи з приписів ст.123 Земельного кодексу України, з метою отримання земельної ділянки, відповідач мала звернутись до органу місцевого самоврядування з відповідним клопотанням про отримання дозволу на розроблення документації із землеустрою.

Проте, як встановлено судами обох інстанцій, ФОП ОСОБА_2 в установленому порядку з відповідним клопотанням для отримання в оренду земельної ділянки меншою площею, шляхом поділу земельної діляки, яка раніше перебувала у відповідача в оренді, до Овруцької міської ради не зверталась.

За таких обставин, ФОП ОСОБА_2 фактично користується земельною ділянкою, яка знаходиться в місті Овруч за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 0,7174 га, за відсутності належним чином оформленого права користування земельною ділянкою. Протилежне відповідачем, шляхом надання належних доказів, не доведено.

В зв'язку з тим, що договір оренди землі між позивачем та відповідачем у період з 01.01.2014р. по 31.07.2016р. укладено не було, прокурор зазначає, що позивача було позбавлено права на одержання доходу у вигляді орендної плати за землю, якою відповідач користується без правовстановлюючих документів, внаслідок чого позивачу завдано збитків.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

В силу приписів частини 3 статті 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Пунктом "д" частини 1 ст. 156 Земельного кодексу України визначено, що власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Відповідно до ст.157 Земельного кодексу України, відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами.

З аналізу наведених норм вбачається, що користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів позбавляє орендодавця права одержати дохід у вигляді орендної плати за землю, який він міг би отримувати, якби його право не було порушено.

Слід зазначити, що порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993р. № 284, власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні, зокрема, неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Відповідно до пункту 3 Порядку відшкодуванню підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані.

При цьому, неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

За приписами п.2 Положення розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад.

До складу комісій включаються представники Київської, Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих комітетів міських (міст обласного значення) рад (голови комісій), власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які будуть їх відшкодовувати, представники територіальних органів Держгеокадастру, Держекоінспекції, фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури та виконавчих комітетів сільських, селищних, міських (міст районного значення) рад, на території яких знаходяться земельні ділянки.

Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії.

Керуючись вимогами постанови Кабінету Міністрів України від 19.04.1993р. № 284 "Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам", комісією з питань визначення розміру збитків, завданих власникам землі та землекористувачам, створеної розпорядженням голови Овруцької районної державної адміністрації, визначено розмір збитків, завданих відповідачем у вигляді неодержаного доходу, а саме: у розмірі недоотриманої орендної плати внаслідок використання земельної ділянки за адресою: м. Овруч, АДРЕСА_1 загальною площею 0,7174 га за відсутності договору оренди цієї земельної ділянки за період з 01.01.2014р. по 31.07.2016р..

Акт комісії про визначення розміру збитків затверджено Головою Овруцької районної державної адміністрації 19.09.2016р. При цьому, загальна сума збитків, спричинених відповідачем позивачу, становить 62 636,13 грн.

Відповідно до пункту 3.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. №6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" власники землі та землекористувачі мають право на захист своїх прав шляхом стягнення збитків з особи, яка вчинила неправомірні дії щодо відповідних земельних ділянок, у випадках, встановлених главою 24 Земельного кодексу України, та за процедурою, передбаченою Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993р. № 284.

З матеріалів справи вбачається, що заявлений позивачем до стягнення розмір збитків за фактичне використання земельної ділянки, за період з 01.01.2014р. по 31.07.2016р. на загальну суму 62636,13 грн. відповідає обставинам справи, проведений з дотриманням Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993р. № 284, та є обґрунтованим.

Враховуючи викладене, місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку, що факт порушення відповідачем чинного земельного законодавства, що виявився у тривалому користуванні земельною ділянкою площею 0,7174 га за адресою: АДРЕСА_1 без укладення договору оренди земельної ділянки є доведеним та є підставою для нарахування збитків.

Обов'язок вносити плату за землю передбачено статтею 1 Закону України "Про оренду землі", згідно з якою оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до норм чинного законодавства міська рада, як суб'єкт права на землі комунальної власності, використовує земельні ділянки шляхом передачі їх в оренду зацікавленим особам з метою отримання орендної плати.

Підставою для сплати орендарем орендної плати є договір оренди, який набирає чинності після досягнення домовленості з усіх істотних умов, підписання його сторонами і державної реєстрації.

Водночас, відсутність договору оренди землі позбавляє міську раду, як орендодавця, права отримувати від цієї земельної ділянки доход в розмірі встановленому чинним законодавством орендної плати.

Таким чином, місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку про наявність повного складу цивільного правопорушення з боку відповідача як-то: протиправність поведінки (користування земельною ділянкою без оформлення договору оренди земельної ділянки), збитки (визначені комісією з питань визначення розміру збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам відповідно до Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам), причинний зв`язок між збитками та поведінкою, вина (саме використання земельної ділянки без належного правового оформлення, позбавило власника земельної ділянки права отримати від цієї земельної ділянки дохід в розмірі орендної плати, тобто призвело до виникнення збитків).

При цьому, безпідставними є посилання скаржника на те, що останній звертався до міської ради з клопотаннями про надання в оренду земельної ділянки, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що відповідач в порядку визначеному ст.123 Земельного кодексу України звертався з відповідним клопотанням до позивача з метою поділу земельної ділянки, яка була предметом договору оренди землі від 29.12.2008р..

Водночас колегія суддів, враховуючи правові позиції Верховного Суду України щодо застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах, викладені у постановах від 28.01.2015 у справі № 3-210гс14, від 18.05.2016 у справі №3-194гс16 щодо необхідності встановлення під час вирішення такого спору обставин про те, чи вчиняв відповідач передбачені законодавством заходи зі своєчасного оформлення права користування земельною ділянкою, на якій розташована споруда, що належить йому на праві приватної власності, чи вчиняв заходи, спрямовані на уникнення збитків, зазначає, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про вчинення відповідачем будь-яких заходів, спрямованих на оформлення права користування земельними ділянками в розумний строк, як то укладення договору на виготовлення проекту землеустрою, оплати таких робіт виконавцю тощо.

Не є також підставою для звільнення відповідача від відповідальності за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів факт збільшення нормативної грошової оцінки, з якої вираховується орендна плата.

Щодо зауважень апелянта з приводу створення комісії по нарахуванню збитків власникам землі і землекористувачам, то судами обох інстанцій встановлено, що остання була створена у відповідності до приписів, визначених у постанові Кабінету Міністрів України від 19.04.1993р. №284 "Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам".

Так, п.2 вищевказазного Порядку зазначено, що розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адмінінстраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад.

Оскільки місто Овруч є містом районного значення, відповідно до п. 2 вищевказазного Порядку, розмір збитків визначався аме комісією, створеною за розпорядженням голови Овруцької районної державної адмінінстрації.

При цьому слід зазначити, що відповідач рішення комісії по визначенню розміру збитків, завданих власникам землі та землекористувачам, оформлене протоколом № 2-20116 від 19.09.2016р. в установленому законом порядку не оскаржувала.

Разом з тим, є безпідставними твердження апелянта про те, що їй не відомо про розмір нарахованих комісією збитків, оскільки листом Овруцької районної державної адмінінстрації від 06.09.2016р. за № 02-20/1672 відповідача було повідомлено про те, що 19.09.2016р. відбудеться засідання комісії (а.с. 139).

Крім того з листування, яке велось між відповідачем та Овруцькою районною державною адміністрацією вбачається, що ОСОБА_2 була присутня на даному засіданні комісії. Вимоги про вручення розрахунку завданих збитків порушнику чинне законодавство не містить (а.с. 22-26).

Також безпідставними є доводи скаржника про те, що розрахунок збитків мав здійснюватись у відповідності до Методичних рекомендацій по нарахуванню збитків, затверджених постановою КМУ 25.07.2007р. № 963, оскільки останньою врегульовано порядок нарахування шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, в той час як предметом даного спору є стягнення завданих збитків у зв'язку з неодержанням позивачем доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельної ділянки.

Разом з тим слід зазначити, що з листів відповідача, адресованих позивачу вбачається, що підставою для відмови у продовжені дії договору оренди землі від 29.12.2008р. шляхом підписання додаткової угоди є збільшення нормативної грошової оцінки земельної діялнки, яка була предметом оренди за договором.

З огляду на збільшення орендної плати відповідач просила зменшити площу орендованої земельної ділянки, проте остання не вчиняла необхідних дій, визначених ст.123 Земельного кодексу України, з метою отримання в оренду земельної ділянки меншою площею.

При цьому, суд також вважає за необхідне повторно відзначити, що міською радою відповідачу було роз'яснено право на звернення в порядку ст.123 Земельного кодексу України з клопотанням про поділ земельної ділянки, однак відповідач з відповідним клопотанням до позивача не звертався; будь-яких дій направлених на отримання в оренду земельної ділянки меншою площею не вчиняв.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржником не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування рішення місцевого господарського суду. Посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Житомирської області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 залишити без задоволення. Рішення господарського суду Житомирської області від 25.05.2017 року у справі №906/236/17 - залишити без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Огороднік К.М.

Суддя Демидюк О.О.