ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2017 р. Справа № 921/8/15-г/4

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Данко Л.С.

ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_2 підприємства "Тернопільекспортліспром-1" б/н від 16.01.2017

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 12.03.2015

у справі № 921/8/15-г/4

за позовом Державного підприємства "Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України", вул. Федорова, 32, м. Київ

до відповідача ОСОБА_2 підприємства "Тернопільекспортліспром-1", майдан Незалежності, 5, кв. 4, м. Підгайці, Підгаєцький район, Тернопільська область, 48000

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 підприємства "Тернопільекспортліспром-1" (один) , 81476, Львівська обл., Самбірський район, село Кульчиці.

про cтягнення коштів в сумі 2 779 224 грн.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_3 - представник;

від відповідача, третьої особи: ОСОБА_4 - представник;

Представникам сторін та третьої особи розяснено права та обовязки, передбачені ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Клопотань про здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку ст. 81-1 ГПК України, учасниками судового процесу не заявлено.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 12.03.2015 у справі № 921/8/15-г/4 (суддя Бурда Н.М.) позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 підприємства "Тернопільекспортліспром- 1" (код ЄДРПОУ 3939420, майдан Незалежності, 5/4, м.Підгайці, Підгаєцького району, Тернопільської області, 48000) на користь Державного підприємства "Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України" 2 667 384 ,00грн. пені та 111 840 ,00грн. штрафу та 55 584 ,48 грн. в повернення сплаченого судового збору.

ДП "Тернопільекспортліспром-1" (один) подано апеляційну скаргу б/н від 16.01.2017, в якій просить скасувати рішення суду і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що рішення суду прийнято з порушенням норм чинного законодавства. Зокрема, скаржник зазначає, що згідно позовної заяви позивача, опису вкладення, позов пред»явлено до ОСОБА_2 підприємства «Тернопільекспортліспром-1» (один) (), проте, як вбачається з договору поставки, постачальником є ОСОБА_5 підприємство «Тернопільекспортліспром-І» (і) ().

Проте, як вбачається з процесуальних документів суду, ухвал, протоколів, рекомендованих листів, останні надсилались судом ОСОБА_2 підприємству «Тернопільекспортліспром-1», яке не було стороною договору поставки №ЦУПП-04-0044/14 від 03.11.2014. Оскільки судом не залучено до розгляду справи ОСОБА_5 підприємство «Тернопільекспортліспром-І» (), яке є стороною договору поставки №ЦУПП-04-0044/14 від 03.11.2014, а позов завлено не до того відповідача, отже у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Державне підприємство "Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України» у запереченні на апеляційну скаргу просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду без змін, посилаючись на те. що ОСОБА_5 підприємство «Тернопільекспортліспром-1» (), не має відношення до спорів, які виникають у правовідносинах між позивачем і відповідачем ОСОБА_5 підприємством «Тернопільекспортліспром-І» з кодом ).

ОСОБА_5 підприємство «Тернопільекспортліспром-І» (і) у відзиві на апеляційну скаргу рішення суду просить скасувати, апеляційну скаргу задоволити, посилаючись на те, що юридична особа (контрагент Державного підприємства "Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України» за договором поставки №ЦУПП-04-0044/14 від 03.11.2014) ОСОБА_5 підприємство «Тернопільекспортліспром-І» (і) не була залучена до участі у справі як відповідач; про розгляд справи не повідомлялась.

Розглянувши матеріали справи, апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 03.11.2014 між Державним підприємством "Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України" (покупець) та ОСОБА_5 підприємством "Тернопільекспортліспром-І"(і), м. Підгайці Тернопільської області (постачальник) укладено договір поставки №ЦУПП-04-0044/14, згідно з умовами якого постачальник зобов'язався на протязі жовтня-грудня 2014 поставити покупцеві товар.

Цей Договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2014 (п. 10.1 договору).

Пунктом 11.1 договору передбачено, що в момент його укладання постачальник зобовязаний надати забезпечення виконання умов договору у формі договору неустойки на суму, що становить 5 % від ціни Договору, а саме 223 680 грн. 00 коп.

На виконання вимог п. 11.1 договору 03.11.2014 між сторонами укладено угоду №ЦУПП-04-0044/14/НУ про неустойку.

Заявляючи позов про стягнення 2 779 224,00грн. заборгованості , з яких 2 667 384,00 грн. пені на 111 840, 00грн. штрафу, позивач як на підставу заявлених вимог посилається на те, що відповідач станом на 22.12.2014 узгоджений сторонами Графік поставки (додаток №2 договору) не виконав, чим порушив умови договору поставки №ЦУПП-04-0044/14 від 03.11.2014, у звязку з чим повинен нести відповідальність, передбачену п.7.2 цього ж договору.

В ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції встановлено, що стороною по договору поставки №ЦУПП-04-0044/14 від 03.11.2014 є ОСОБА_5 підприємство "Тернопільекспортліспром-І"(і) ; позов заявлено до ОСОБА_2 підприємства "Тернопільекспортліспром-1" (один) ; в резолютивній частині рішення суду зазначено про стягнення суми з ОСОБА_2 підприємства "Тернопільекспортліспром- 1" (код ЄДРПОУ 3939420.

Особою, яка подала апеляційну скаргу у даній справі є ОСОБА_5 підприємство "Тернопільекспортліспром-1" (один), що згідно витягу із ЄДРПОУ має такі ідентифікаційні дані: , 81476, Львівська обл., Самбірський район, село Кульчиці, директор ОСОБА_6.

Представник скаржника в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції зазначив, що оскільки в рішенні суду зазначено про стягнення суми боргу з ДП "Тернопільекспортліспром-1" (один ) (найменування скаржника), в той час як контрагент позивача у справі є ДП "Тернопільекспортліспром-І"(і), інша юридична особа, дане рішення може вплинути на права скаржника.

Судовою колегією, керуючись ст.27 ГПК України залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 підприємство "Тернопільекспортліспром-1"(один) , 81476, Львівська обл., Самбірський район, село Кульчиці.

Приймаючи рішення у даній справі судова колегія виходила з наступного.

Згідно ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу:

- найменування юридичної особи, у тому числі скорочене (за наявності);

- ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (далі - ідентифікаційний код);

- місцезнаходження юридичної особи.

Згідно ч. 1, 5 ст. 90 ЦК України юридична особа повинна мати своє найменування, яке містить інформацію про її організаційно-правову форму та назву; юридична особа не має права використовувати найменування іншої юридичної особи.

Як вбачається із позовної заяви позивача, опису вкладення, позов пред»явлено до ОСОБА_2 підприємства «Тернопільекспортліспром-1» (), проте, згідно договору поставки №ЦУПП-04-0044/14 від 03.11.2014, постачальником є ОСОБА_5 підприємство «Тернопільекспортліспром-І» ().

Процесуальні документи судом першої інстанції скеровувались юридичній особі ОСОБА_2 підприємству «Тернопільекспортліспром-1».

Відповідно до п.1.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» господарський суд за клопотанням сторони або за своєю ініціативою має право до прийняття рішення залучити до участі у справі іншого відповідача, якщо у спірних правовідносинах він виступає або може виступати як зобов'язана сторона.

Заміна первісного відповідача належним відповідачем допускається лише за згодою позивача, яка має бути викладена в його письмовій заяві чи зафіксована в протоколі судового засідання. Якщо ж такої згоди не надано, то господарський суд у залежності від конкретних обставин справи вчиняє одну з таких дій: 1) розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і відмовляє в позові, оскільки відповідач не є належним; 2) залучає до участі у справі з власної ініціативи іншого відповідача згідно з частиною першою статті 24 ГПК. При цьому в останньому із зазначених випадків: господарський суд зобов'язує позивача згідно з частиною другою статті 56 ГПК надіслати відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів, а в разі невиконання цього обов'язку у встановлений судом строк залишає позов без розгляду на підставіпункту 5 частини першої статті 81 ГПК.

Ухвали про залучення іншого відповідача чи заміну неналежного відповідача не можуть бути оскаржені в апеляційному та у касаційному порядку.

У разі якщо заява (клопотання) про залучення іншого відповідача або про заміну відповідача залишається судом без задоволення, то ухвала з цього приводу не виноситься, а про відхилення відповідної заяви (клопотання) зазначається в описовій частині рішення суду або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи.

Стаття 24 ГПК не зобов'язує господарський суд задовольняти клопотання сторони про залучення до участі у справі іншого відповідача. Проте відхилення такого клопотання і задоволення позову за рахунок неналежного відповідача можуть бути підставою для скасування рішення згідно з пунктом 3 частини третьої статті 104 ГПК.

Якщо у розгляді справи господарським судом буде з'ясовано, що іншим або належним відповідачем у ній мала б бути особа, яка згідно з процесуальним законом не може бути учасником судового процесу в господарському суді, а позивач наполягає на розгляді відповідної справи саме господарським судом, останній не вправі ні залучати відповідну особу до участі у справі, ані припиняти провадження в ній, а повинен розглянути справу стосовно того відповідача, якому пред'явлено позовну вимогу, та прийняти рішення по суті справи (в тому числі про відмову в позові, якщо відповідач є неналежним).

Згідно із ч.1 ст.65 ГПК України з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя, зокрема, вирішує питання про залучення до участі у справі іншого відповідача та про виключення чи заміну неналежного відповідача.

Судом першої інстанції помилково не залучено до розгляду справи ОСОБА_5 підприємство «Тернопільекспортліспром-І» (), яке є стороною договору поставки №ЦУПП-04-0044/14 від 03.11.2014 і прийнято рішення про права і обов»язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Відповідно до ст.4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із ст. 33 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст.101 ГПК України апеляційний суд переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами. Додаткові докази приймаються апеляційним судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Судове рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Судова колегія вважає, що висновок суду першої інстанції про задоволення позову про стягнення заборгованості за договором поставки, який заявлений до неналежного відповідача, є помилковим, оскільки у позові слід було відмовити саме з цих підстав.

Суд апеляційної інстанції, дійшовши висновку про відсутність підстав для задоволення позову, звертає увагу на те, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, отже, судова колегія не оцінює обставини справи щодо правомірності заявлених позовних вимог. Такі обставини підлягають перевірці лише після того, як буде встановлено, що визначений у позові відповідач дійсно є суб'єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення.

Згідно із ч.1 ст.104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи.

За таких обставин, оцінивши докази в їх сукупності, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що позов заявлено до неналежного відповідача, в зв»язку із чим рішення суду слід скасувати в позові відмовити.

Судові витрати згідно ст.49 ГПК України за розгляд апеляційної скарги покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України,

Львівський апеляційний господарський суди ПОСТАНОВИВ :

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_2 підприємства "Тернопільекспортліспром-1" б/н від 16.01.2017 задоволити.

2.Рішення Господарського суду Тернопільської області від 12.03.2015 у справі № 921/8/15-г/4 скасувати. В позові відмовити.

3. Стягнути з Державного підприємства "Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України", вул. Федорова, 32, м. Київ на користь ОСОБА_2 підприємства "Тернопільекспортліспром-1" (один), , 81476, Львівська обл., Самбірський район, село Кульчиці,) 61 144,00грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Місцевому господарському суду видати накази.

4.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

5.Справу направити у Господарський суд Тернопільської області.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

Суддя Данко Л.С.

Суддя Орищин Г.В.