РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2017№910/9835/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Київ Ре"

про стягнення 18 953,28 грн.

Суддя Літвінова М.Є.

Представники сторін:

від позивачa: не з'явився.

від відповідача: не з'явився.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 12 липня 2017 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Публічне акціонерне товариство "Страхова компанія "Універсальна" (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Київ Ре" (далі - відповідач) про стягнення 18 953,28 грн.

Позивач зазначає, що виконавши умови Договору добровільного страхування наземного транспорту № 3000/294/010150 від 15.10.2015 року і сплативши, у зв'язку з пошкодженням автомобіля при дорожньо-транспортній пригоді суму страхового відшкодування, отримав право вимоги до осіб, відповідальних за завдані збитки, якими є відповідач, як страховик, що застрахував цивільну відповідальність винної у пригоді особи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.06.2017 порушено провадження у справі № 910/9835/17, розгляд справи призначено на 12.07.2017 року.

29.06.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшов лист на виконання вимог ухвали суду від 19.06.2017 року.

11.07.2017 року представник позивача через відділ діловодства господарського суду міста Києва надав документи на виконання вимог ухвали суду.

Представники сторін у судове засідання 12.07.2017 року не з'явилися, про час та дату судового засідання повідомлені належним чином.

Місцезнаходження відповідача за адресою: 03680, м. Київ, вулиця Анрі Барбюса , будинок 13-Б на яку було відправлено ухвалу суду підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

У відповідності з положеннями пункту 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається за повідомленою сторонами господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

15.10.2015 року між Публічним акціонерним товариством "Страхова компанія "Універсальна" (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 3000/294/010150, відповідно до умов якого страховик зобов'язувався відшкодувати збитки, що могли настати у зв'язку з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом «Lexus CT200H», державний номер НОМЕР_1.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.08.2016 року приблизно о 09 год. 00 хв. в м. Києві на перехресті вул. Г. Андрющенка і вул. В. Чорновола, водій ОСОБА_4, керуючи автомобілем «Toyota RAV-4», державний номер НОМЕР_2, виїзжаючи на вул. В. Чорновола, не витримав безпечної дистанції руху, що призвело до зіткнення з транспортним засобом «Lexus CT200H», державний номер НОМЕР_1 та механічних пошкоджень обох транспортних засобів.

ДТП сталася в результаті порушення ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України, останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, згідно з постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 09.09.2016 року у справі № 761/29453/16-п.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди застрахованому транспортному засобу «Lexus CT200H», державний номер НОМЕР_1 було завдано механічних ушкоджень.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Toyota RAV-4», державний номер НОМЕР_2 за шкоду завдану майну третіх осіб під час ДТП була застрахована відповідачем, що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/9476147.

Відповідно до рахунку-фактури № СМУ00018651 від 11.08.2016 року, виставленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Саміт Моторз Україна» вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля складає 21 408,28 грн.

Згідно Звіту № 38/08/16 від 12.08.2016 року про оцінку вартості відновлювального ремонту пошкодженого колісного транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Lexus CT200H», державний номер НОМЕР_1 становить 23 740,86 грн.

Позивач, враховуючи умови страхування, визначив розмір страхового відшкодування в сумі 18 953,28 грн., про що склав страховий акт № 24342/1 від 12.08.2016 року.

Відповідно до умов Договору добровільного страхування наземного транспорту № 3000/294/010150 від 15.10.015 року страхове відшкодування у розмірі 18 953,28 грн. було сплачено на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Саміт Моторз Україна», що підтверджується платіжним дорученням № 108288 від 17.08.2016 року.

Приймаючи до уваги ліміт відповідальності відповідача та розмір франшизи (0,00 грн.), які передбачені полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/9476147 позивач просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 18 953,28 грн.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджується, що транспортним засобом «Toyota RAV-4», державний номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_4, цивільно-правова відповідальність власника якого застрахована відповідачем, що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/9476147, спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди застрахованому у позивача автомобілю марки «Lexus CT200H», державний номер НОМЕР_1.

Відповідно до статті 228 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який відшкодував збитки, має право стягнути збитки з третіх осіб у порядку регресу.

Відповідно до статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно пункту 36.4. статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Статтею 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов.

Таким чином, після виплати страхового відшкодування у позивача виникає право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Частиною другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вина водія який керував автомобілем «Toyota RAV-4», державний номер НОМЕР_2, встановлена у судовому порядку, що підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 09.09.2016 року у справі № 761/29453/16-п.

Як вже було зазначено судом, цивільно-правова відповідальність вказаної особи була застрахована у відповідача на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/9476147.

Пунктом 37.4 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" передбачено право страховика за договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу в разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Таким чином, відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля «Lexus CT200H», державний номер НОМЕР_1, відповідно до положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" в межах, передбачених полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/9476147, а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.

Як було зазначено судом, позивач, враховуючи умови страхування, визначив розмір страхового відшкодування в сумі 18 953,28 грн., про що склав страховий акт № 24342/1 від 12.08.2016 року.

Відповідно до умов Договору добровільного страхування наземного транспорту № 3000/294/010150 від 15.10.015 року страхове відшкодування у розмірі 18 953,28 грн. було сплачено на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Саміт Моторз Україна», що підтверджується платіжним дорученням № 108288 від 17.08.2016 року.

Приймаючи до уваги ліміт відповідальності відповідача та розмір франшизи (0,00 грн.), які передбачені полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/9476147 позивач просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 18 953,28 грн.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Відповідачем не було надано суду належних та допустимих доказів в спростування заявлених позовних вимог.

Таким чином, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відшкодування судових витрат відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись статтями 4, 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Київ Ре" (03680, м. Київ, вулиця Анрі Барбюса , будинок 13-Б, ідентифікаційний код 33442139) на користь Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 9, ідентифікаційний код 20113829) 18 953 (вісімнадцять тисяч дев'ятсот п'ятдесят три) грн. 28 коп. страхового відшкодування, 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 17.07.2017 року

Суддя М.Є. Літвінова