ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2017 р. Справа № 917/92/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Тихий П.В., суддя Гетьман Р.А. , суддя Россолов В.В.

при секретарі Деппа-Крівіч А.О.

представників:

позивача ОСОБА_1 (довіреність №4 від 03.01.2017 року);

відповідача не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх.№2008П/1-43) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 12.06.2017 року у справі №917/92/17

за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Лубнигаз", м. Лубни, Полтавська область,

до Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Лубнитеплоенерго", м. Лубни, Полтавська область,

про стягнення грошових коштів 2 249 131,30 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 12.06.2017 року у справі №917/92/17 (суддя Паламарчук В.В.) відмовлено у задоволенні заяви Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Лубнитеплоенерго" №1-17/860 від 24.05.2017р. (вхід. №6769 від 26.05.2017р.) про розстрочку виконання рішення суду по справі № 917/92/17.

Відповідач з ухвалою господарського суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права. Просить ухвалу господарського суду Полтавської області від 12.06.2017 року у справі №917/92/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким розстрочити виконання рішення в частині стягнення 838543,16 грн., відповідно до графіку розстрочки, а саме: в червні, в липні, в серпні, в вересні 2017р. - по 50000,00 грн., в жовтні, в листопаді, в грудні 2017р., в січні 2018р. - по 127708,00 грн., в лютому 2018р. - 127711,16 грн.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 26.06.2017 року апеляційну скаргу відповідача прийнято до провадження та призначено до розгляду на 10.07.2017 року, відстрочено відповідачу сплату судового збору за подання апеляційної скарги до 10.07.2017 року.

Позивач надав заперечення на апеляційну скаргу відповідача (вх.№7162 від 10.07.2017 року) в яких зазначає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та безпідставною та просить відмовити в її задоволенні, а ухвалу господарського суду Полтавської області від 12.06.2017 року у справі №917/92/17 залишити без змін.

На думку позивача, відповідач не довів та не обґрунтував наявності виняткових обставин, з якими законодавець повязує можливість надання відстрочки виконання рішення у розумінні ст. 121 Господарського процесуального кодексу України.

Представник відповідача надіслав уточнення до апеляційної скарги (вх.№7173 від 10.07.2017 року), в якому, зокрема, також просить у разі неприбуття в судове засідання розглядати скаргу без його участі.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про місце та час розгляду апеляційної скарги, не реалізував своє право на участь у судовому процесі та не забезпечив явку представника в судове засідання.

Згідно із пунктом 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що явка представника відповідача не була визнана обовязковою, а також те, що його неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності зазначеного представника за наявними матеріалами у справі.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи відповідача, заслухавши присутнього в судовому засіданні представника позивача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 04.04.2017 р. присуджено до стягнення з Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Лубнитеплоенерго" (вул. Чкалова, 17, м. Лубни, Полтавська область, 37500, , інші відомості: відсутні) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Лубнигаз" (вул. Л.Толстого, 87, м. Лубни, Полтавська область, 37500, , інші відомості: п/р 93 Філія Полтавське ОУ АТ "Ощадбанк", м. Полтава, МФО 331467) - 1609084,13 грн. - основного боргу, 126193,50 грн. - пені, 13520,71 грн. - 3% річних, 26231,98 грн. - судового збору.

До суду надійшла заява Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Лубнитеплоенерго" №1-17/860 від 24.05.2017р. (вх. №6769 від 26.05.2017р.) про розстрочку виконання рішення суду по справі №917/92/17.

Також, до суду ОКВПТГ "Лубнитеплоенерго" подано уточнення графіку розстрочки виконання рішення суду №1-17/950 від 09.06.2017р. (вхід. №7362 від 12.06.2017р.), а саме: в червні, в липні, в серпні, в вересні 2017р. - по 50000,00 грн., в жовтні, в листопаді, в грудні 2017р., в січні 2018р. - по 127708,00 грн., в лютому 2018р. - 127711,16 грн.

В обґрунтування своєї заяви ОКВПТГ "Лубнитеплоенерго" зазначає, що заборгованість перед позивачем виникла не внаслідок несумлінного виконання своїх зобов'язань боржником, а внаслідок об'єктивних причин, що не дозволяли йому своєчасно і в повному обсязі виконувати свої договірні зобов'язання. Однією з причин тяжкого економічного стану боржника є дефіцит коштів, пов'язаний з хронічними неплатежами, в основному, з боку населення за спожиті послуги.

Стягувач заперечує проти надання розстрочки, посилаючись на те, що боржником не надано жодних належних доказів наявності скрутного матеріального становища, заявник не перебуває в банкрутстві.

Як зазначає ПАТ Лубнигаз, У ПАТ Лубнигаз відсутні кошти на рахунках в банківських установах, за рахунок яких товариство могло б вчасно виплачувати заробітну плату працівникам, погашати заборгованості за ухвалами суду та договором про реструктуризацію заборгованості.

ПАТ Лубнигаз на разі обслуговується у двох банківських установах, де відкриті рахунки товариства, що підтверджується довідкою вих. № 1384 від 09.06.2017 р.

Рахунок № 93 в АТ "Ощадбанк" і № 5067 в ПАТ КБ "Приватбанк" є поточними рахунками ПАТ "Лубнигаз", які використовуються для ведення господарської діяльності товариства і якими товариство може розпоряджатися і залишок коштів на 08.06.2017 року становить 15 133,03 грн.

З вказаним залишком на рахунках, Позивач не має змоги вчасно виплачувати заробітну плату працівникам через величезну заборгованість Боржника, яка за рішеннями господарського суду Полтавської області, які набрали законної сили, склала 4 896 119,03 грн. Вказана сума заборгованості Боржника дала б можливість підприємству без затримки виплачувати заробітну плату протягом травня, червня та липня місяців. На 09.06.2017 року заборгованість по заробітній платі за травень 2017 року на ПАТ "Лубнигаз" складає 1 507 315,83 грн., що підтверджується довідкою вих. № 1385 від 09.06.2017 року.

Крім того, що ПАТ "Лубнигаз" на разі має зобов'язання щодо виконання угод про реструктуризацію заборгованості, ухвал суду, яких намагається сумлінно дотримуватись.

ПАТ "Лубнигаз" зобовязане щомісяця сплачувати суму коштів, у загальному розмірі 853 799,84 грн., на погашення заборгованості за ухвалами суду та договором про реструктуризацію заборгованості, а саме:

- на користь ДК "ОСОБА_1 України" НАК "Нафтогаз України" за ухвалою про розстрочення виконання рішення суду № 18/1407/12 - по 432 544,27 грн. (до серпня 2018 р.);

- на користь ЗАТ "Укргаз-Енерго" за ухвалою господарського суду Полтавської області у справі № 19/284 - по 71 556,34 грн. (до березня 2016 р., а з квітня 2016 р. по грудень 2017 р. по 351 559,00 грн.);

- на користь ОКВТПГ "Лубнитеплоенерго" за ухвалою господарського суду Полтавської області від 12.12.2013 р. про надання розстрочення виконання рішення суду по справі № 8/436-10/144 - по 8 937,12 грн. (до 25.12.2017 р.);

- на користь Лубенського ЛВУМГ за ухвалою господарського суду Полтавської області від 10.07.2014 р. про затвердження мирової угоди по справі № 19/193 - по 20 000 грн. (до 31.01.2018 р.);

- на користь ДК "ОСОБА_1 України" НАК "Нафтогаз України" за Договором про реструктуризацію заборгованості № 14/12-252 від 31.05.2012 р. - по 40 759,45 грн. (до 30.04.2027 р.);

та по рішенню суду від 27.02.2017 року по справі № 917/608/16 (Позивач - ДК ОСОБА_1 України), яке набрало законної сили - 3 233 880,46 грн. що є непосильним фінансовим тягарем для товариства. Товариство звернулося до суду з заявою про розстрочку виконання рішення суду, але їм відмовлено в задоволенні даної заяви.

У звязку із значним скороченням споживання газу у неопалювальний період грошові надходження до ПАТ "Лубнигаз" від споживачів послуг скорочуються в рази. Товариством складено прогнозований фінансових план доходів і витрат на період травень-серпень 2017 р. (додається), у якому відображені планові надходження та необхідні витрати для забезпечення господарської діяльності. Із таблиці видно, що планових надходжень не вистачає на покриття життєво необхідних втрат для підприємства (заробітна плата, закупівля газу на ВТВ, податки та ін.). Так, дефіцит коштів у травні складає 1 945,9 тис. грн., червні - 1 499,6 тис. грн., липні - 2 478,5 тис. грн., серпні - 2 458,5 тис. грн.

Господарська діяльність ПАТ "Лубнигаз" має велике значення для безперебійної роботи та нормального функціонування закладів та установ, особливо в зимовий період, оскільки ПАТ "Лубнигаз" є єдиним товариством, яке має право на проведення ремонтних робіт газопровідних мереж, обстеження та підтримання газопроводів у належному технічному стані відповідно до Правил обстежень, оцінки технічного стану, паспортизації та проведення планово-запобіжних ремонтів газопроводів споруд на них, що затверджені наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.06.98 р. N 124. Для здійснення цієї діяльності ПАТ "Лубнигаз" має відповідний дозвіл Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України № 057.15.53 від 17.02.2015 р. За вказаним дозволом ПАТ "Лубнигаз" має право виконувати зокрема такі роботи підвищеної небезпеки за місцем здійснення діяльності товариства:

- монтаж, демонтаж, налагодження, ремонт, технічне обслуговування устаткування підвищеної небезпеки: лінійні частини та їх елементи систем газопостачання природним та зрідженим газом суб'єктів господарювання та населених пунктів, а також газовикористовуюче обладнання, потужністю понад 100 кВт;

- газонебезпечні роботи та роботи у вибухопожежонебезпечних зонах.

Зазначена діяльність відноситься до видів основної діяльності товариства відповідно до статуту.

Відповідно до п. 2.3. Статуту ПАТ "Лубнигаз" місцем здійснення діяльності товариства щодо розподілу та постачання природного газу, нафтового газу та газу (метану) нафтових родовищ - територія міста Лубни та Лубеньского, Гребінківського, Пирятинського та Оржицького районів Полтавської області.

На території діяльності ПАТ "Лубнигаз" відсутнє інше підприємство, яке може здійснювати роботи підвищеної небезпеки, ремонт газопроводів та усувати можливі аварійні ситуації. Тому, припинення господарської діяльності ПАТ "Лубнигаз" може мати невідворотні небезпечні наслідки для населення чотирьох районів Полтавської області.

Стягувач надає вказані вище послуги населенню та підприємствам чотирьох районів Полтавської області, а саме: Лубенського, Гребінківського, Оржицького та Пирятинського. У вказаних районах Полтавської області проживає більше 132 тис. населення, яким ПАТ Лубнигаз надає послуги з транспортування природного газу, обслуговування газових мереж, ремонту газопроводів та ліквідації аварійних ситуації тощо. ПАТ Лубнигаз також надає вказані послуги державним установам й організаціям, 34 дитячим садочкам, 78 школам та 21 лікарні.

Товариство обслуговує газові трубопроводи, які є об'єктами державної власності. У разі припинення діяльності ПАТ "Лубнигаз" буде завдано шкоди державній власності, яка перебуває на праві господарського відання та обліковується на балансі ПАТ "Лубнигаз".

ПАТ "Лубнигаз" на підставі Договору № 31/38 про надання на праві господарського відання державного майна, яке використовується для забезпечення розподілу природного газу, не підлягає приватизації, обліковується на балансі господарського товариства з газопостачання та газифікації і не може бути відокремлене від його основного виробництва" від 26.03.2013 р. використовує, зберігає та відновлює державне майно на виконання Постанови КМУ від 20.08.2012 р. № 770 "Деякі питання використання державного майна для забезпечення розподілу природного газу". Станом на 31.12.2015 р. на балансі ПАТ "Лубнигаз" обліковується державного майна загальною вартістю 62 906 013,93 грн.

11.05.2017 року відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області було винесено постанову про арешт рахунків Боржника, що не заперечується ОКВПТГ Лубнитеплоенерго.

Постановами НКРЕ КП від 27.04.2017 року № 599, від 16.05.2017 року № 642 та від 31.05.2017 року № 709 Про внесення змін до реєстру нормативів перерахування коштів, що надходять як плата за теплову енергію та/або надані комунальні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води від усіх категорій споживачів та як плата теплопостачальних організацій за вироблену теплогенеруючими організаціями теплову енергію на травень-червень 2017 року затверджено нормативи перерахування коштів на рахунок ОКВПТГ Лубнитеплоенерго, НАК Нафтогаз, ПАТ Укртрансгаз та ПАТ Лубнигаз. За період з 11.05.2017 року по 07.06.2017 року Боржник отримав 748 742,06 грн., але добровільного погашення боргу зі сторони Боржника не було (розподіл коштів ОКВПТГ Лубнитеплоенерго по постановах НКРЕ КП додається).

Відмовляючи в задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення, суд першої інстанції дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення даної заяви.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Статтею 121 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що при наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку предявлення наказу до виконання. Також, не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом.

Відповідно до п.7.1.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 року Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Пленум Вищого господарського суду України в п. 7.2 постанови Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України від 17.10.2010 року №9 розтлумачив приписи ст. 121 Господарського процесуального кодексу України та вказав, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи утруднюють його виконання, а тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України і за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, має право відстрочення виконання рішення. Тобто, до заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення.

Отже, норма ст. 121 Господарського процесуального кодексу України не обмежує право господарського суду певними обставинами, при наявності яких господарський суд може відстрочити виконання прийнятого ним рішення, однак визначальним фактором при наданні відстрочки є винятковість цих обставин та їх обєктивний вплив на виконання судового рішення.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року в справі №5-рп/2013 за конституційним зверненням акціонерної компанії "Харківобленерго" щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 частини другої статті 17, пункту 8 частини першої статті 26, частини першої статті 50 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судових захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012року № 18-рп/2012)4 невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012року № 11-рп/2012).

У рішенні Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року в справі № 5-рп/2013 зазначено, що аналіз положень ст. 121 ГПК України дає підстави вважати, що ухвала господарського суду про розстрочку виконання рішення спрямована на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом (документом) реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення.

Обґрунтовуючи свою заяву про розстрочку виконання рішення, відповідач посилається, що заборгованість перед позивачем виникла не внаслідок несумлінного виконання своїх зобов'язань боржником, а внаслідок об'єктивних причин, що не дозволяли йому своєчасно і в повному обсязі виконувати свої договірні зобов'язання. Однією з причин тяжкого економічного стану боржника є дефіцит коштів, пов'язаний з хронічними неплатежами, в основному, з боку населення за спожиті послуги.

Крім того, зазначає що наразі у між опалювальний сезон, коли нарахування за послуги з централізованого опалення не проводяться, у нього відсутня реальна можливість виконання судового рішення.

Оцінюючи встановлені по справі обставини у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правомірно встановив відсутність підстав до надання розстрочки виконання рішення .

Так, рішення про відстрочку виконання рішення суду є перш за все судженням суду, яке ґрунтується на додержанні балансу інтересів кредитора та боржника. В силу цього відстрочка не може надаватися виключно в інтересах боржника із посиланням на необхідність поліпшення фінансового стану боржника. Така відстрочка, надана за відсутності виняткових обставин, негативно впливає на охоронюваний законом інтерес кредитора.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції оцінено матеріали справи у відповідності з вимогами чинного законодавства. Так, можливо дійти висновку, що не тільки відповідач перебуває у скрутному матеріальному становищі, а й позивач.

З огляду на вищевикладене, висновок суду першої інстанції про залишення без задоволення заяви ОКВПТГ Лубнитеплоенерго про розстрочення виконання рішення суду, є правомірним та обґрунтованим.

Натомість, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача є необґрунтованою, безпідставною і підлягає залишенню без задоволення, оскільки відповідач всупереч приписів вищевказаної статті не навів та не обґрунтував наявності обставин, у розумінні ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, які ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду по даній справі.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв'язку з її необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням судом норм процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки колегії суддів, у звязку з чим апеляційна скарга ОКВПТГ Лубнитеплоенерго не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржувана ухвала господарського суду Полтавської області від 12.06.2017 року у справі №917/92/17 має бути залишена без змін.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 26.06.2017 року було відстрочено ОКВПТГ Лубнитеплоенерго сплату судового збору за подання апеляційної скарги у даній справі до 10.07.2017 року та зобовязано надати суду докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Проте, станом на день прийняття постанови, ОКВПТГ Лубнитеплоенерго не було виконано вимоги вищезазначеної ухвали суду та не сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги.

За таких обставин, колегія суддів зазначає, що ОКВПТГ Лубнитеплоенерго не надано доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Так, 01.01.2017 р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" №1774-VIII від 06.12.2016 р., яким внесено зміни до Закону України "Про судовий збір" щодо розміру ставок судового збору.

Згідно з пунктом 1 статті 4 Закону України "Про судовий сбір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пунктом 2.7 частини 2 статті 4 Закону України Про судовий збір ставка судового збору за подання до господарського суду апеляційної скарги на ухвалу суду 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" №1801-VIІІ від 21 грудня 2016 року з 01.01.2017 р. встановлений прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 1600,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що ОКВПТГ Лубнитеплоенерго оскаржується ухвала суду першої інстанції від 12.06.2017 року.

За таких обставин та з огляду на вищевикладене, колегія суддів зазначає, що за подання апеляційної скарги підлягають стягненню з ОКВПТГ Лубнитеплоенерго в доход Державного бюджету 1600,00 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 33, 43, 99, 101, 102, п.1 ст. 103, ст. ст. 105, 106, 121 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 12.06.2017 року у справі №917/92/17 залишити без змін.

Стягнути з Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Лубнитеплоенерго" (вул. Чкалова, 17, м. Лубни, Полтавська область, 37500, , інші відомості: відсутні) в доход Державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Харкова, вул. Бакуліна, 18, м. Харків, 61166, , рахунок 2003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківський області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030101) 1600,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Полтавської області видати відповідний наказ.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України через Харківський апеляційний господарський суд.

Повний текст постанови складено 13.07.2017 р.

Головуючий суддя Тихий П.В.

Суддя Гетьман Р.А.

Суддя Россолов В.В.