РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2017 р. Справа № 918/165/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Савченко Г.І.

судді Крейбух О.Г.

судді Демидюк О.О.

при секретарі судового засідання Соколовській О.В.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 (представник, довіреність № б/н від 28.03.2017р.)

відповідача ПАТ "Рівненська фірма "Укрторгбудматеріали" - не з'явився

відповідача КП "Сарненське бюро технічної інвентаризації" Сарненської районної ради - не з'явився

третьої особи Рівненської міської ради - не з'явився

третьої особи ПП "АГАТА" - ОСОБА_2 (представник, довіреність № б/н від 18.07.2017р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 акціонерного товариства "Рівненська фірма "Укрторгбудматеріали" на рішення господарського суду Рівненської області від "12" травня 2017 р. у справі № 918/165/17 (суддя Войтюк В.Р.)

за позовом ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Концепт Арт"

до ОСОБА_3 акціонерного товариства "Рівненська фірма "Укрторгбудматеріали"

до Комунального підприємства "Сарненське бюро технічної інвентаризації" Сарненської районної ради

за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Рівненської міської ради

за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватного підприємства "АГАТА"

про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Концепт Арт" звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_3 акціонерного товариства "Рівненська фірма "Укрторгбудматеріали" та до Комунального підприємства "Сарненське бюро технічної інвентаризації" Сарненської районної ради про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 12.05.2017р. у справі №918/165/17 позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення державного реєстратора Комунального підприємства "Сарненське бюро технічної інвентаризації" Сарненської районної ради, ОСОБА_5 індексний номер 33772749 від 08 лютого 2017 року про реєстрацію за ОСОБА_3 акціонерним товариством "Рівненська фірма "Укрторгбудматеріали" права власності на гараж загальною прощею 55.2 кв.м (складові частини об'єкта нерухомого майна - огорожа № 1 та замощення) за адресою: Рівненська обл. м. Рівне, вул. Князя Володимира, буд. 111. Стягнуто з ОСОБА_3 акціонерного товариства "Рівненська фірма "Укрторгбудматеріали" на користь ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Концепт Арт" 1600 грн. 00 коп. витрат по оплаті судового збору. Стягнуто з Комунального підприємства "Сарненське бюро технічної інвентаризації" Сарненської районної ради на користь ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Концепт Арт" 1 600 грн. 00 коп. витрат по оплаті судового збору.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач ОСОБА_6 акціонерне товариство "Рівненська фірма "Укрторгбудматеріали" подав апеляційну скаргу, у якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким у задоволені позову відмовити повністю.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального та матеріального права.

Зокрема, скаржник зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що спірні правовідносини не пов'язані із невиконанням умов цивільно-правової угоди, спір є публічно-правовим і не випливає з договірних відносин. Крім того, скаржник зазначає, що позивач, звертаючись і позовною заявою, не ставив вимог до ОСОБА_3 акціонерного товариства "Рівненська фірма "Укрторгбудматеріали" щодо майна. Судом першої інстанції не враховано, що у даній справі права позивача не порушені.

У поясненнях Регіональний центр забезпечення надання адміністративних послуг Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради зазначає, що управління є зберігачем реєстраційних справ на нерухоме майно, якщо вони належним чином передані субєктами державної реєстрації на зберігання.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Концепт Арт" заперечує доводи апеляційної скарги з відстав, наведених у відзиві.

У поясненнях ОСОБА_6 акціонерне товариство "Рівненська фірма "Укрторгбудматеріали" просить скасувати оскаржуване рішення з підстав, викладених у поясненнях.

У поясненнях Приватне підприємство "АГАТА" просить скасувати оскаржуване рішення та припинити провадження у справі.

У судовому засіданні представник третьої особи Приватного підприємства "АГАТА" підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, наведених у ній.

У судовому засіданні представник позивача заперечив доводи апеляційної скарги з підстав, наведених у відзиві.

Скаржник ОСОБА_6 акціонерне товариство "Рівненська фірма "Укрторгбудматеріали" явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив. Однак, 18.07.2017р. на адресу суду від ОСОБА_3 акціонерного товариства "Рівненська фірма "Укрторгбудматеріали" надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.

Третя особа Рівненська міська рада явку повноважного представника у судове засідання не забезпечила. Однак, 12.07.2017р. у поясненні третя особа просить розглянути справу без участі представника.

Комунальне підприємство "Сарненське бюро технічної інвентаризації" Сарненської районної ради явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив, про час і місце розгляду справи повідомлене належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення рекомендованого поштового відправлення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представника позивача та представника третьої особи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія Рівненського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви та письмових пояснень позивача, 19.06.2012р. між ОСОБА_3 акціонерним товариством АКБ "Львів" та ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Квазар-Захід" укладено генеральний договір кредитної лінії № 47.

В забезпечення виконання кредитних зобовязань між ОСОБА_3 акціонерним товариством АКБ "Львів" та ОСОБА_3 акціонерним товариством Рівненська фірма "Укрторгбудматеріали" укладено договір іпотеки від 19.06.2012p., відповідно до умов якого в іпотеку Банку передано серед іншого нерухоме майно, а саме:

1. будівлі та споруди, що знаходяться у місті Рівне по вулиці Князя Володимира, 111 загальною площею 2 837,2 кв. м., з якої: літ. "А-2"; оптовий склад загальною площею 2079,6 кв.м., літ. "Б"; корпус побутових приміщень загальною площею 47,0 кв.м., літ. "В"; під навіс склад-магазин загальною площею 144,9 кв.м., літ. "Г"; прохідна загальною площею 144,9 кв.м., літ. "Д"; склад-магазин загальною площею 532,2 кв.м.; № 1 - огорожа; "Е" насосна; "Ж" навіс; "З" навіс; "е" естакада;

2. павільйон-магазин № 1 "Сантехніка", літ. "А-1", загальною площею 234,8 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. У. Самчука, 1.

3. магазин № 3 "Все для дому", літ. "А-1", загальною площею 234,7 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. М. Рильського, 116.

Вказане не заперечувалося представником третьої особи в судовому засіданні.

Внаслідок невиконання позичальником умов кредитного договору, в забезпечення якого було укладено договір іпотеки, ОСОБА_6 акціонерне товариство АКБ "Львів" звернуло стягнення на предмет іпотеки шляхом державної реєстрації права власності на предмет іпотеки.

Вищевказана державна реєстрація проведена рішенням державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України ОСОБА_7 № 25540955 від 23.10.2015 р.

26.10.2015р. на підставі рішення про державну реєстрацію № 25540955 від 23.10.2015р., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 видано ОСОБА_3 акціонерному товариству "АКБ «Львів" свідоцтва про право власності на будівлі та споруди, що в місті Рівне по вулиці Князя Володимира, 111 загальною площею 2 837,2 кв. м.

Вказана інформація підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.10.2015 року за № 46296686 /а.с. 223, т.1/.

Таким чином, з 23.10.2015p., з моменту реєстрації права власності на предмет іпотеки за ОСОБА_3 акціонерним товариством "АКБ "Львів", ОСОБА_6 акціонерне товариство "Рівненська фірма "Укрторгбудматеріали" втратило право власності та будь-які інші речові права на вказане нерухоме майно.

29.03.2016р. між ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Концепт Арт" та ОСОБА_6 акціонерним товариством АКБ "Львів" укладено договір купівлі-продажу відповідно до якого позивач придбав: будівлі та споруди, що в місті Рівне по вулиці Князя Володимира (вулиця Москаленка), 111 загальною площею 2 837.2 кв. м: літ. "А-2"; оптовий склад загальною площею 2079,6 кв.м., літ. "Б"; корпус побутових приміщень загальною площею 47,0 кв.м., літ. "В"; під навіс склад-магазин загальною площею 144,9 кв.м. літ. "Г"; прохідна загальною площею 144,9 кв.м., літ. "Д"; склад-магазин загальною площею 532,2 кв.м., № 1; огорожа "Е"; насосна, "Ж" навіс; "З" - навіс; "е" - естакада /а.с. 14-17, т.1/.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, державний реєстратор Комунального підприємства "Сарненське бюро технічної інвентаризації" Сарненської районної ради, прийняв рішення індексний номер 33772749 про реєстрацію права власності на гараж загальною площею 55, 2 кв. м за адресою: Рівненська обл., м. Рівне, вулиця Князя Володимира, будинок 111 /а.с. 18-24, т.1/.

Як вбачається із вказаної інформаційної довідки, складовими частинами обєкта нерухомого майна зазначено - огорожа 1 та замощення. Власником даного нерухомого майна вказано ОСОБА_6 акціонерне товариство "Рівненська фірма "Укрторгбудматеріали". Підставою виникнення права власності зазначено державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, серія та номер серія РВ00201 виданий 14 січня 1999 року; договір оренди земельної ділянки серія та номер 1716 виданий 17 листопад 2009 року; технічний паспорт серія та номер б/н. виданий 02 лютого 2017; інвентаризаційна справа №428.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що внаслідок укладення договору купівлі-продажу від 29.03.2016р. ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Концепт Арт" набуло права власності на нерухоме майно, до складу якого входить огорожа № 1. Однак, зареєструвавши за собою право власності на огорожу 1, відповідач ОСОБА_6 акціонерне товариство "Рівненська фірма "Укрторгбудматеріали" позбавив позивача права власності, чим порушив права позивача.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів враховує наступне.

Згідно з приписами ст. 1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно до ч. 1 ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування (ч. 2 ст. 120 ЗК України).

Аналогічна норма міститься в ч. 2 ст. 377 ЦК України, якою встановлено, що, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

З матеріалів справи вбачається, що уклавши договір купівлі-продажу від 29.03.2016р., позивач відповідно до ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України став користувачем земельної ділянки для обслуговування належних йому будівлі та споруди, що в місті Рівне по вулиці Князя Володимира (вулиця Москаленка), 111 загальною площею 2 837,2 кв.м. Тобто реєстрація права власності на гараж на вказаній земельній ділянці без згоди володільця та користувача земельної ділянки порушує законні права та інтереси позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до п. 41 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, для державної реєстрації права власності на новозбудований об 'єкт нерухомого майна подаються: документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого о будівництвом обєкта; технічний паспорт на обєкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння обєкту нерухомого майна адреси; письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований обєкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність); договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності).

Судом встановлено, що відповідно до інформаційної довідки від 16.02.2017p., ОСОБА_6 акціонерним товариством "Рівненська фірма "Укрторгбудматеріали" не було подано документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийнятої в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта (декларації про готовність об'єкта до експлуатації).

Відповідно до п. 42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі з споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 p., подаються: технічний паспорт на обєкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння обєкту нерухомого майна адреси.

Однак нерухоме майно, зареєстроване за відповідачем не є індивідуальним (садибним) житлові будинки, садовим, дачним будинком, господарською (присадибною) будівлею. Цільове призначення земельної ділянки, на якій розташоване нерухоме майно - для обслуговування будівель та споруд виробничої бази.

В технічному паспорті, виданому 02.02.2017р. Приватним підприємством "ТЕХНО КОМ", і на титульній сторінці, і на сторінці, що іменується - план виробничого будинку, зазначено, що вказані приміщення площею 55,2 кв. м. є виробничим будинком /а.с. 146, т.1/.

Таким чином, застосування п. 42 Порядку для реєстрації права власності на нерухоме майно за адресою: 33009, м. Рівне, вул. Князя Володимира, 111 є неправомірним.

Судом встановлено, що у технічному паспорті, виданому 02.02.2017р. Приватним підприємством "ТЕХНО КОМ", зазначено, що вказаний гараж побудований у 1991 році. Однак вказане суперечить іншим обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, у квітні 2012 року КП "Рівненське МБТІ" (профільним підприємством по здійсненню технічної інвентаризації, у якого зберігаються усі архівні матеріали стосовно нерухомого майна у місті Рівне) проводилося обстеження будинковолодіння по вул. Князя Володимира, 111. За результатми обстеження складено Акт змін по будинковолодінню, 111 по вул. Князя Володимира у м. Рівне. У цьому акті від 3 квітня 2012 року (зворотна сторінка акту) зазначено перелік будівель по вул. Князя Володимира, 111, наявних станом на момент проведення обстеження. У вказаному переліку гараж площею 55, 2 кв. м - відсутній /а.с. 225, т.1/.

Колегія суддів зазначає, що 29.03.2016р. ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Концепт Арт" уклало договір купівлі-продажу з ОСОБА_6 акціонерним товариством АКБ "Львів", щодо нерухомого майна, відповідно до якого придбало будівлі та споруди, по вулиці Князя Володимира 111 загальною площею 2 837,2 кв. м: в тому числі № 1 - огорожа. Тобто, з 29.03.2016р. ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Концепт Арт" є власником огорожі №1. Договір купівлі-продажу від 29.03.2016 р. не скасований, не змінений, не визнаний недійсним, та є чинним.

Також суд зазначає, що ні будівлі та споруди по вулиці Князя Володимира 111 загальною площею 2 837,2 кв м в цілому, ні огорожа № 1 окремо, власником (ТзОВ "Концепт Арт") не відчужувались у жодний спосіб, не укладалося жодних цивільно-правових угод, не існує жодних рішень судів, чи у будь-який інший спосіб право власності не переходило від ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Концепт Арт" до інших власників.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Однак, незважаючи на те, що право власності на огорожу №1 уже зареєстроване за ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Концепт Арт", державний реєстратор зареєстрував право власності повторно, але вже за іншим субєктом - ОСОБА_6 акціонерним товариством "Рівненська фірма "Укрторгбудматеріали"

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що вказними діями були порушені права ТзОВ "Концепт Арт" як власника огорожі №1.

Крім того, у технічному паспорті, виданому 02.02.2017р. Приватним підприємством "ТЕХНО КОМ", в розділі "Характеристика будинку, господарських будівель та споруд зазначено, замощення - асфальтобетонна площадка площею 106411 кв. м. /а.с. 151, т.1/.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на обєкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Тобто асфальтобетонна площадка не відноситься до обєктів нерухомого майна, що підлягає державній реєстрації як окремий обєкт нерухомості.

Частиною 1 статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката; рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення обєкта нерухомого майна релігійній організації; рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу обєкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Таким чином, Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", визначено конкретний перелік документів, які є підставою для державної реєстрації прав.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 16.02.2017р. в розділі "Підстава виникнення права власності" не зазначено жодної підстави відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що якщо документи, які передбачені ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" не було подано для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, державний реєстратор не міг встановити на якій підставі нерухоме майно перейшло у власність від ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Концепт Арт" до ОСОБА_3 акціонерного товариства "Рівненська фірма "Укрторгбудматеріали", а тому повинен був відмовити у проведенні державної реєстрації.

Пунктом 5 частини 1 статті 24 Закону Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено обовязок відмовити у державній реєстрації у випадку наявності суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Враховуючи вищевикладені обставини, право власності на огорожу №1 зареєстроване за ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Концепт Арт", однак державний реєстратор в порушення п. 5 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" зареєстрував право власності на огорожу № 1 повторно за ОСОБА_3 акціонерним товариством "Рівненська фірма "Укрторгбудматеріали". Тобто порушено права позивача ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Концепт Арт".

Частиною 2 статті 20 ГК України встановлено, що права та законні інтереси суб'єктів захищаються шляхом, зокрема, визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів, а також визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом.

Таким чином, на підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги позивача про визнання та скасування рішення державного реєстратора є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо доводів скаржника, що спір у даній справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Статтею 12 ГПК України встановлено категорії справ, які підвідомчі господарським судам.

Підвідомчість - це визначена законом сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції (стаття 12 Господарського процесуального кодексу України). Спори, що віднесені до підвідомчості господарських судів, кваліфікуються за сукупністю предметного та суб'єктного критеріїв. За предметним критерієм до компетенції господарських судів відносяться спори, що виникли при здійсненні господарської діяльності. За суб'єктним критерієм до компетенції господарських судів відносяться спори, що виникають між підприємствами, установами, організаціями, іншими юридичними особами, громадянами, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, та у випадках, передбачених законодавчими актами України за участю державних органів, органів місцевого самоврядування, фізичних осіб, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

З огляду на положення статей 3, 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цього суб'єкта, відповідно прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Як зазначалося вище, 29.03.2016р. між ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Концепт Арт" укладено договір купівлі-продажу з ОСОБА_3 акціонерним товариством АКБ "Львів", щодо нерухомого майна, відповідно до якого придбало: будівлі та споруди, що в місті Рівне по вулиці Князя Володимира (вулиця Москаленка), 111 загальною площею 2 837.2 кв. м: літ. "А-2"; оптовий склад загальною площею 2079,6 кв.м., літ. "Б"; корпус побутових приміщень загальною площею 47,0 ке.м., літ. "В"; під навіс склад-магазин загальною площею 144,9 кв.м. літ. "Г"; прохідна загальною площею 144,9 кв.м., літ. "Д"; склад магазин загальною площею 532,2 кв.м., № 1; огорожа "Е"; насосна, "Ж" навіс; "З" - навіс; "е" - естакада.

Враховуючи те, що у даній справі, спірні правовідносини випливають із договору купівлі-продажу, колегія суддів дійшла висновку, що спір не є публічно-правовим та має вирішуватися господарським судом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Cуду України від 14.06.2016р.

Крім того, у постанові Верхоного суду Укпраїни у справі №6-2309цс16 від 09.11.2016р. зазначено, що згідно із частинами першою, другою статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд справ за КАС України або Господарським процесуальним кодексом віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Враховуючи зазначене, звернення позивача до субєкта владних повноважень не є підставою для розгляду спору у порядку адміністративного судочинства, оскільки, позивач звернувся за захистом порушених прав, що виникли із цивільних відносин, а саме із цивільно-правової угоди, тому такий спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Таким чином, доводи відповідача, викладені у апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Зокрема, колегія суддів не погоджується із доводами скаржника, що позивач, звертаючись із позовною заявою, не ставив вимог до ОСОБА_3 акціонерного товариства "Рівненська фірма "Укрторгбудматеріали" щодо майна. Як встановлено судом, державний реєстратор в порушення п. 5 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" зареєстрував право власності на огорожу № 1 повторно за ОСОБА_3 акціонерним товариством "Рівненська фірма "Укрторгбудматеріали", тобто позовна вимога стосується також відповідача ОСОБА_3 акціонерного товариства "Рівненська фірма "Укрторгбудматеріали", оскільки позовна вимога немайнового характеру, незаконні дії відповідача ОСОБА_3 акціонерного товариства "Рівненська фірма "Укрторгбудматеріали" призвели до незаконних дій державного реєстратора. Тому суд першої інстанції правомірно розділив судові витрати на обох відповідачів.

Крім того, судом не приймаються до уваги посилання скаржника, що у даній справі права позивача не порушені, оскільки вказаними неправомірними діями державного реєстратора були порушені права ТзОВ "Концепт Арт" як власника огорожі №1.

Місцевим господарським судом повністю з'ясовані обставини, що мають значення для справи. Висновки, викладені у рішенні місцевого господарського суду, відповідають обставинам справи. Судом не порушені та правильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

За таких обставин підстав для зміни, скасування рішення місцевого господарського суду, визначених ст. 104 ГПК України, не вбачається.

Згідно приписів ст. 49 ГПК України, витрати по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника у звязку із відмовою у її задоволенні.

Керуючись ст.ст. 99,101,103-105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 акціонерного товариства "Рівненська фірма "Укрторгбудматеріали" на рішення господарського суду Рівненської області від "12" травня 2017 р. у справі № 918/165/17 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Рівненської області від "12" травня 2017 р. у справі № 918/165/17 залишити без змін.

2. Справу №918/165/17 повернути до господарського суду Рівненської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Савченко Г.І.

Суддя Крейбух О.Г.

Суддя Демидюк О.О.