РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2017№911/1192/17

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО Україна"

до Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "СКАЙД"

про стягнення 50 000,00 грн.

Суддя Літвінова М.Є.

Представники сторін:

від позивачa: Яворська К. І. за довіреністю № 18 від 01.01.2017;

від відповідача: не з'явився.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 10 липня 2017 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ІНГО Україна" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "СКАЙД" (далі - відповідач) про стягнення 50 000,00 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 21.04.2017 вищевказану позовну заяву направлено за підсудністю до господарського суду міста Києва в порядку статей 15, 17 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач зазначає, що виконавши умови Договору страхування № 670504208.15 від 14.04.2015 року і сплативши, у зв'язку з пошкодженням автомобіля при дорожньо- транспортній пригоді суму страхового відшкодування, отримав право вимоги до осіб, відповідальних за завдані збитки, якими є відповідач, як страховик, що застрахував цивільну відповідальність винної у пригоді особи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.05.2017 порушено провадження у справі № 911/1192/17 та призначено до розгляду на 12.06.2017 року.

23.05.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла витребувана судом інформація.

24.05.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

Представник відповідача у судове засідання 12.06.2017 року не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.

Ухвалою господарського суду міста Києва на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України відкладено розгляд справи на 26.06.2017.

У судове засідання 26.06.2017 представник відповідача не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Представник позивача у судовому засіданні 26.06.2017 подав клопотання про продовження строку вирішення спору на 15 днів.

Відповідно до статей 69, 77 ГПК України у судовому засіданні 26.06.2017 року винесено ухвалу про продовження строку вирішення спору та відкладення розгляду справи на 10.07.2017 року.

У судовому засіданні 10.07.2017 року представник позивача надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача у судове засідання 10.07.2017 року не з'явився, про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, заяв, клопотань суду не подав.

Місцезнаходження відповідача за адресою: 03039, м. Київ, провулок Руслана Лужевського, будинок 14, корпус 1, офіс 3Б на яку було відправлено ухвали суду підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

У відповідності з положеннями пункту 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається за повідомленою сторонами господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

14.04.2015 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ІНГО Україна" (страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник) було укладено Договір страхування № 670504208.15, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом «Сітроен», державний номер НОМЕР_1.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 02.05.2015 року приблизно о 03:00 годині, керуючи транспортним засобом «ВАЗ-2106», державний номер НОМЕР_2, в порушення вимог Правил дорожнього руху України, рухаючись по вул. Канатна навпроти будинку № 19/21 в м. Одесі, не обрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням автомобілю, внаслідок чого скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Сітроен», державний номер НОМЕР_1. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

ДТП сталася в результаті порушення ОСОБА_3 Правил дорожнього руху України, останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, згідно з постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 10.06.2015 року у справі № 523/8281/15-п.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди застрахованому транспортному засобу «Сітроен», державний номер НОМЕР_1 було завдано механічних ушкоджень.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ВАЗ-2106», державний номер НОМЕР_2 за шкоду завдану майну третіх осіб під час ДТП була застрахована відповідачем, що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/4323243.

Відповідно до Звіту № 05-002 від 08.05.2015 року, матеріальний збиток завданий власнику автомобіля «Сітроен», державний номер НОМЕР_1 складає 296 276,06 грн.

Відповідно до Звіту № 149831 від 27.05.2015 року, ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу «Сітроен», державний номер НОМЕР_1 на дату оцінки складає 147 000,00 грн.

Позивач, враховуючи умови страхування, визначив розмір страхового відшкодування в сумі 216 292,98 грн., про що склав страховий акт № 130058 від 23.06.2015 року.

Відповідно до умов Договору страхування № 670504208.15 від 14.04.2015 року, страхове відшкодування у розмірі 216 292,98 грн. було виплачено страхувальнику, що підтверджується платіжним дорученням № 5619 від 02.07.2015 року.

Приймаючи до уваги ліміт відповідальності відповідача та розмір франшизи (0,00 грн.), які передбачені полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/4323243 позивач просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 50 000,00 грн.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджується, що транспортним засобом «ВАЗ-2106», державний номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_3, цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем, що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/4323243, спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди застрахованому у позивача автомобілю марки «Сітроен», державний номер НОМЕР_1.

Відповідно до статті 228 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який відшкодував збитки, має право стягнути збитки з третіх осіб у порядку регресу.

Відповідно до статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно пункту 36.4. статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Статтею 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов.

Таким чином, після виплати страхового відшкодування у позивача виникає право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Частиною другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вина водія який керував автомобілем «ВАЗ-2106», державний номер НОМЕР_2, встановлена у судовому порядку, що підтверджується постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 10.06.2015 року у справі № 523/8281/15-п.

Як вже було зазначено судом, цивільно-правова відповідальність вказаної особи була застрахована у відповідача на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/4323243.

Пунктом 37.4 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" передбачено право страховика за договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу в разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Таким чином, відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля «Сітроен», державний номер НОМЕР_1, відповідно до положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" в межах, передбачених полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/4323243, а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.

Як було зазначено судом, позивач, враховуючи умови страхування, визначив розмір страхового відшкодування в сумі 216 292,98 грн., про що склав страховий акт № 130058 від 23.06.2015 року.

Відповідно до умов Договору страхування № 670504208.15 від 14.04.2015 року, страхове відшкодування у розмірі 216 292,98 грн. було виплачено страхувальнику, що підтверджується платіжним дорученням № 5619 від 02.07.2015 року.

Приймаючи до уваги ліміт відповідальності відповідача та розмір франшизи (0,00 грн.), які передбачені полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/4323243 позивач просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 50 000,00 грн.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Відповідачем не було надано суду належних та допустимих доказів в спростування заявлених позовних вимог.

Таким чином, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відшкодування судових витрат відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись статтями 4, 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "СКАЙД" (03039, м. Київ, провулок Руслана Лужевського, будинок 14, корпус 1, офіс 3Б, ідентифікаційний код 16295210) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО Україна" (01054, м. Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 33, ідентифікаційний код 16285602) 50 000 (п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп. страхового відшкодування, 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 14.07.2017 року

Суддя М.Є. Літвінова