ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року Справа № 910/17051/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:Нєсвєтової Н.М. (доповідач), Кондратової І.Д., Грека Б.М.
розглянувши касаційну скаргу заступника прокурора міста Києва
на постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.02.2017
у справі№ 910/17051/16 Господарського суду міста Києва
за позовомзаступника керівника Київської місцевої прокуратури № 4 в інтересах держави в особі Київської міської ради
дотовариства з обмеженою відповідальністю "Ріал Істейт"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача -
1.Дніпровська районна в місті Києві рада
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - 2.ОСОБА_4
ОСОБА_5 ОСОБА_6 5.Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скульська Т.А. 6.Державне підприємство "Сетам"
провитребування майна

за участю представників сторін:

прокуратури: Паршутіна Ю.А.,

позивача: Брунь Ю.І.,

відповідача : Гриценко Д.В., Фрінман О.О.,

третьої особи на стороні позивача: не з'явився,

третьої особи 1 на стороні відповідача: не з'явився,

третьої особи 2 на стороні відповідача: не з'явився,

третьої особи 3 на стороні відповідача: не з'явився,

третьої особи 4 на стороні відповідача: не з'явився,

третьої особи 5 на стороні відповідача: не з'явився,

третьої особи 6 на стороні відповідача: не з'явився,

В С Т А Н О В И В:

Заступник керівника Київської місцевої прокуратури № 4 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом в інтересах держави в особі Київської міської ради про витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріал Істейт" 75/100 частини нежитлового приміщення в літ. А № 127 (група приміщень з 1 по 45) загальною площею 995,6 кв. м., що знаходиться по вул. Азербайджанська буд. 8-Б у м. Києві на користь територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради.

Позов прокурора обґрунтований наявністю підстав для витребування майна від відповідача згідно ст.ст. 387, 388 ЦК України, що надають власнику майна право витребувати його від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідач в свою чергу вказував про відсутність підстав для витребування в нього спірного майна, оскільки товариство є добросовісним набувачем, повністю розрахувалось за нього і придбало його у особи, яка в свою чергу придбала майно в цілому на прилюдних торгах, що виключає можливість його витребування в силу ч. 2 ст. 388 ЦК України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.12.2016, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.02.2017, у справі №910/17051/16 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, заступника прокурора міста Києва звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.02.2017 та рішення місцевого господарського суду від 07.12.2016 скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування попередніми судовими інстанціями норм матеріального та процесуального права при ухваленні зазначених судових рішень, вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 07.03.2014 між ОСОБА_12 (третя особа 2), як продавцем, та ОСОБА_6 (третя особа 3), як покупцем, було укладено Договір купівлі-продажу, відповідно до якого продавець продав, а покупець купив, належне продавцю на праві приватної власності нежитлове приміщення в літ.А, №127 (група приміщень з 1 по 45) загальною площею 995,6 кв.м. , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно п.1.2 вказаного Договору купівлі-продажу документом, що підтверджує право власності продавця на відчужуване майно, є рішення Оболонського районного суду міста Києва від 24.07.2007 справа №2-2872/2007, зареєстроване Комунальним підприємством "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" 29.08.2007 за №56321, в книзі №638-132. Витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності НОМЕР_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_2, виданий державним реєстратором Скульською Т.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 07 березня 2014.

Договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скульською Т.А. (третя особа 4) 07.03.2014, зареєстровано в реєстрі за №981. Нотаріусом встановлено особи сторін, їх дієздатність, а також перевірено належність ОСОБА_12 нежитлового приміщення літ.А, №127 (група приміщень з 1 по 45) загальною площею 995,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

На виконання умов Договору ОСОБА_6 сплатив ОСОБА_12 4 900 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1 від 07.03.2014.

На підставі вказаного Договору за ОСОБА_6 зареєстровано право власності на зазначений об'єкт нерухомого майна, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно НОМЕР_2, номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 4918933.

05.01.2015 головним державним виконавцем Макаренком С.В. відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції було відкрито виконавче провадження ВП №45957521 на примусове виконання виконавчого напису №5264 виданого 15.12.2014 щодо звернення стягнення на нежитлове приміщення №127 загальною площею 995,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, боржнику ОСОБА_6. За рахунок коштів отриманих від реалізації задовольнити вимоги ОСОБА_15 в сумі 300 000 грн.

04.02.2015 головним державним виконавцем Макаренком С.В. відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження. 05.02.2015 було складено Акт опису й арешту мана.

03.12.2015 ДП "СЕТАМ" (третя особа 5) провело електронні прилюдні торги з реалізації нежитлового приміщення №127 загальною площею 995,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на яких прийняло участь одинадцять учасників. Стартова ціна становила 4 149 406,80 грн., ціна продажу - 5 560 205,12 грн. Переможцем прилюдних торгів визнано ОСОБА_16 (третя особа 1).

09.12.2015 ОСОБА_16 перерахував на рахунок відділу ДВС грошові кошти в сумі 5 282 194,92 грн.

Розпорядженням №45957521 від 11.12.2015 державний виконавець вирішив за рахунок коштів отриманих від реалізації майна перерахувати 300 000 грн. стягувачу - ОСОБА_15, 4 951 999 грн. боржник - ОСОБА_6, 30 000 грн. виконавчого збору, 200 грн. витрат на проведення виконавчих дій.

Платіжними дорученнями від 11.12.2015 вказані грошові кошти були перераховані на відповідні рахунки.

21.12.2015 головним державним виконавцем Макаренком С.В. відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції було складено Акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, згідно якого переможцем прилюдних торгів визнано ОСОБА_16

На підставі вказаного Акту ОСОБА_16 видано Свідоцтво про належність на праві власності нежитлового приміщення в літ.А, №127 (група приміщень з 1 по 45) загальною площею 995,6 кв.м. , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1., а право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (індексний номер 50640158).

19.02.2016 між ОСОБА_16 (третя особа), як продавцем, та ТОВ "Ріал Істейт" (відповідач), як покупцем, було укладено Договір купівлі-продажу 75/100 часток нерухомого майна, відповідно до якого продавець продає, а покупець приймає у власність наступне нерухоме майно (з усіма його приналежностями, в тому числі інженерними мережами і комунікаціями): 75/100 часток з нежитлового приміщення в літ.А, №127 (група приміщень з 1 по 45) загальною площею 995,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з п. 1.2, 1.3 Договору майно належить продавцю на праві приватної власності на підставі свідоцтва виданого 23.12.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. за реєстровим № 3235; право власності продавця на майно зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23.12.2015 державним реєстратором: приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., номер запису про право власності 12705248, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 50640158 від 23.12.2015; реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: НОМЕР_2.

Договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рибалко Г.Г., зареєстровано в реєстрі за №80.

На виконання умов Договору відповідач сплатив третій особі 1 грошові кошти в сумі 29 000 000 грн., що підтверджується платіжними дорученням №397 від 23.02.2016 та №398 від 23.02.2016.

На підставі вказаного Договору за відповідачем зареєстровано право власності на 75/100 часток з нежитлового приміщення в літ.А, №127 (група приміщень з 1 по 45) загальною площею 995,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Заступник прокурора міста Києва, звертаючись з даним позовом, зазначав про наявністю підстав для витребування майна від відповідача згідно ст.ст. 387, 388 ЦК України, що надають власнику майна право витребувати його від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд, з яким також погодився й апеляційний, виходив що позовні вимоги не були доведені прокурором та позивачем належними та допустимими доказами, як не було доведено вибуття спірного майна з власності територіальної громади міста Києва, що не підтверджує порушення прав та охоронюваних законом інтересів відповідачем в контексті спірних правовідносин.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів попередніх судових інстанцій з огляду на таке.

Судами попередніх судових інстанцій встановлено, що Київською міською радою 23.03.2000 року за № 76/797 прийнято рішення, згідно з п. 1 якого вирішено:

- прийняти до комунальної власності територіальної громади міста Києва житловий фонд разом із службовим житлом і виробничою базою та передати до комунальної власності Ватутінської, Дарницької, Дніпровської, Залізничної, Жовтневої, Подільської, Старокиївської та Шевченківської районних рад у місті Києві згідно з додатками 1, 2, 5.

Додатком № 1 до вказаного рішення є Перелік відомчого житлового фонду, який приймається до комунальної власності територіальної громади міста Києва та передається до комунальної власності Ватутінської, Дарницької, Дніпровської, Залізничної, Жовтневої, Подільської, Старокиївської, Шевченківської районних рад у місті Києві.

Згідно вказаного переліку (позиція 3 в переліку по Дніпровському району) від Державного підприємства "Арсенал" до комунальної власності територіальної громади міста Києва по Дніпровському району прийнято житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 10 016 кв.м., в тому числі вбудовані нежитлові приміщення: 553,6 кв. м. (закріплені на праві оренди за фірмою "Банком-зв'язок"); 78,0 кв.м. (закріплені на праві оренди за фірмою "Підряд"); 175,2 кв.м. (закріплені на праві оренди за фірмою "Людмила"); 23, 9 кв.м. (закріплені на праві оренди за фірмою "Сігма-профі").

Отже, як вірно встановлено судом першої інстанції, загальна площа отриманих від ДП "Арсенал" вбудованих нежитлових приміщень по житловому будинку за адресою: вул. Бакинських комісарів 8б, щодо яких прийнято зазначене рішення Київською міською радою складає 830,7 кв.м. (553, 6 + 78 + 175,2 + 23,9), тоді як 75/100 частини нежитлового приміщення в літ. А № 127 (група приміщень з 1 по 45), щодо яких виник спір у даній справі визначено з групи нежитлових приміщень загальною площею 995,6 кв.м.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що надані прокурором документи не дозволяють ідентифікувати прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Києва чи передачу до комунальної власності територіальної громади Дніпровського району нежитлових приміщень щодо яких виник спір у даній справі, а саме нежитлових приміщень в літ. А № 127 (група приміщень з 1 по 45) загальною площею 995, 6 кв.м., оскільки вони не містять посилання на інвентарні номери приміщень, які передавались, не ідентифікуються у відношенні площ нежитлових приміщень зазначених у рішеннях Дніпровської районної у місті Києві ради № 37 від 28.12.2001р. та розпорядженні КМДА № 2521 від 26.11.2001р. із площами по технічному паспорту.

Технічний паспорт із заведенням інвентаризаційної справи № 00127 по групі нежитлових приміщень у житловому будинку по вул. Азербайджанській 8Б (група приміщень з 1 по 45) виготовлено на замовлення ОСОБА_16 станом на 02.02.2016р., яким придбано приміщення з прилюдних торгів.

Судами також було встановлено, що рішенням Дніпровської міської ради депутатів № 37 від 28.12.2001р. прийнято від територіальної громади міста Києва до комунальної власності територіальної громади Дніпровського району м. Києва відомчі житлові будинки разом із службовим житлом, вбудованими нежилими приміщеннями та окремо стоячими нежилими будівлями, що раніше перебували у повному господарському віданні ВАТ "Радикал", Державного підприємства "Завод Арсенал", Територіального медичного об'єднання Дніпровського району та Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації, згідно з додатками № 1, 2, 3.

У додатку № 1 до вказаного рішення по жилому будинку № 8б на вул. Бакинських комісарів передані наступні вбудовані нежитлові приміщення ДП "Арсенал": 49, 8 кв. м. (право оренди ЗАТ УБП офіс); 581, 5 кв. м. (право оренди ТОВ "Сігма профі" магазин); 78, 0 кв. м. (право оренди - Виробничо-будівельний кооператив БУ-2 "Підряд"); 175, 25 кв. м. (право оренди ПП "Людмила" магазин); 23,9 кв. м. (право оренди ТОВ "Сігма профі" офіс).

Площа прийнятих у комунальну власність територіальної громади Дніпровського району нежитлових приміщень у будинку № 8б по вул. Бакинських комісарів (нова назва вулиці - Азербайджанська) складає 908,45 кв.м.

Про перебування в комунальній власності територіальної громади Дніпровського району та про надання в користування Дніпровською районною радою зазначених нежитлових приміщень, а саме: передачу в оренду нежитлових приміщень у будинку № 8б по вул. Азербайджанській свідчать рішення Київської міської ради від 01.11.2012р. № 291/8575 "Про передачу в оренду без проведення конкурсу нежитлового приміщення комунальної власності територіальної громади м. Києва", протокол засідання постійної комісії Київради з питань власності від 07.07.2015р. (погоджено оренду фізичній особі-підприємцю Д. Штанагей).

Так, згідно з п. 1 додатку № 1 до рішення від 01.11.2012 № 291/8575 погоджено розміщення бюджетної установи (Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва) у нежитловому приміщенні площею 576,8 кв.м. строком оренди 2 роки 364 дні, пунктом 2 рішення Дніпровській районній в місті Києві державній адміністрації доручено укласти в установленому порядку договір оренди нежитлового приміщення комунальної власності територіальної громади міста Києва.

Отже, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що виходячи з дати прийняття вказаного рішення та погодженого строку оренди, в період до 29.10.2015р., нежитлові приміщення загальною площею 576,8 кв.м. (із загальної площі прийнятих у комунальну власність 908,45 кв.м. за рішенням Дніпровської міської ради депутатів № 37 від 28.12.2001) не вибували з володіння позивача, а також, не є приміщеннями щодо яких виник спір у даній справі (загальна площа нежитлових приміщень в літ. А № 127 (група приміщень з 1 по 45) 995,6 кв.м), оскільки останні знаходились під арештом накладеним державним виконавцем 04.02.2015р. в межах виконавчого провадження ВП № 45957521, а право власності на вказаний об'єкт нерухомості було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 07.03.2014р. за ОСОБА_6.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на час розгляду справи у суді першої інстанції власником спірного майна (75/100 частини нежитлового приміщення в літ. А № 127 (група приміщень з 1 по 45) яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1) є відповідач у справі - ТОВ "Ріал Істейт".

Державна реєстрація права власності на вказане нерухоме майно із віднесенням до комунальної власності територіальної громади міста Києва чи територіальної громади Дніпровського району міста Києва не проводилась, що підтверджується відсутністю таких записів у реєстрі речових прав на нерухоме майно (інформаційні довідки залучені до справи) та листом Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна за вих. № 1040 (И-2016) від 29.01.2016.

Згідно зі ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Відповідно до частини другої статті 388 ЦК України, майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Отже, колегія суддів вважає, що відмовляючи у задоволенні позову суди попередніх судових інстанцій невірно застосували матеріальний закон, а саме ч.2 ст.388 ЦК України, оскільки, як зазначалося вище, майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень, а судові рішення у даній справі відсутні, спірне майно продано на виконання виконавчого напису нотаріусу №5264, тому посилання судів попередніх судових інстанцій на вказану норму матеріального закону слід виключити з мотивувальної частини рішень.

Віндикаційний позов може бути задоволено лише за наявності доказів приналежності майна позивачу, факту вибуття цього майна із володіння, факту неправомірного перебування цього майна у володінні іншої особи, яка володіє ним без відповідної правової підстави.

Відповідно до ст.ст. 33 та 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Разом з цим прокурором та позивачем, як особами на яких процесуальним законом покладено обов'язок доведення своїх вимог належними та допустимими доказами, в межах справи, що розглядається, не було доведено приналежності права власності на спірне майно при встановленні наступних обставин.

Також суд першої інстанції вірно встановив, що прокурором не надано належних доказів, що прибудовані нежилі приміщення у житловому будинку по вул. Азербайджанській 8Б, які були передані ДП "Арсенал" до комунальної власності територіальної громади м. Києва та прийняті рішенням Київради (від 23.03.2000 року за № 76/797), розпорядженням КМДА № 2521 від 26.11.2001р., рішенням Дніпровської районної у місті Києві ради депутатів № 37 від 28.12.2001р. вибули з володіння територіальної громади міста Києва, або неправомірно були відчужені третіми особами.

Перебування майна, у тому числі приміщень, будинку на балансі Комунального підприємства "Керуюча компанія по утриманню житлового фонду Дніпровського району м. Києва", яке перебуває у сфері управління Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації не є безспірною ознакою його права власності, оскільки у будинку що перебуває на балансі обслуговуючої організації є жилі та нежилі приміщення, які можуть знаходитись у приватній власності фізичних та юридичних осіб.

Отже, колегія суддів вважає правомірним висновки судів попередніх судових інстанацій про те, що надані до матеріалів справи документи не підтверджують вибуття з комунальної власності територіальної громади міста Києва нежитлових приміщень у будинку 8 б по вул. Азербайджанській в літ. А №127 (група приміщень з 1 по 45) загальною площею 995, 6 кв.м.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що суди попередніх судових інстанцій дійшли правильного та обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Інші доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного господарського суду та не впливають на них, а тому підстави для її задоволення і скасування постанови Київського апеляційного господарського суду від 20.02.2017, ухваленої з правильним застосуванням норм матеріального права та дотриманням норм процесуального законодавства, відсутні.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу заступника прокурора міста Києва залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.02.2017 у справі № 910/17051/16 - без змін.

Головуючий Н. Нєсвєтова

Судді І. Кондратова

Б. Грек