КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2017 р. Справа№ 910/20541/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Андрієнка В.В.

Зеленіна В.О.

За участю секретаря судового засідання Москаленко Г.С.

представники сторін:

від позивача - Москаленко Т.А., дов. б/н від 11.01.17р.;

від відповідача-1 - Сидоренко В.А., дов. б/н від 22.11.16 р.;

від відповідача-2 - Антонюк А.О., дов. № 542 від 22.11.12 р.;

від третьої особи - Гулякіна Н.В., дов. № 140/2016 від 28.11.16 р.;

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія

«Колоннейд Україна»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 07.03.2017 року

у справі № 910/20541/16 (суддя Сівакова В.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія

«Колоннейд Україна»

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Ініс ЛТД»,

2. Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія

«ПЗУ Україна»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бінайс»

про стягнення 2 680 495,33 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.03.2017 року по справі № 910/20541/16 провадження у справі відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Ініс ЛТД» припинено. В позові відмовлено повністю.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями «Страхова компанія «К'Ю БІ І Україна» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ініс ЛТД» 15 000,00 грн. витрат на послуги адвоката.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Колоннейд Україна» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2017 року по справі № 910/20541/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.03.2017 року апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна» прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Зеленін В.О., Дикунська С.Я. та призначено до розгляду в судовому засіданні на 26.04.2017 року.

20.04.2017 року через Відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Ініс ЛТД» надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких відповідач-1 заперечив проти задоволення апеляційної скарги в частині вимог до нього та стягнення витрат на послуги адвоката.

26.04.2017 року, у зв'язку з перебуванням головуючого судді Ткаченка Б.О. на лікарняному, розгляд справи не відбувся.

Після виходу головуючого судді Ткаченка Б.О. з лікарняного, протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 10.05.2017 року, у зв'язку з перебуванням судді Зеленіна В.О. на лікарняному та судді Дикунської С.Я. у відпустці, у справі № 910/20541/16 сформовано судову колегію у складі: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Андрієнко В.В., Мартюк А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.05.2017 року справу № 910/20541/16 прийнято до провадження у вказаному складі колегії суддів та призначено до розгляду на 24.05.2017 року.

17.05.2017 року через Відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач-2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У судовому засіданні 24.05.2017 року було оголошено перерву в розгляді справи до 14.06.2017 року.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 14.06.2017 року, з перебуванням судді Мартюк А.І. у відпустці, сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 910/20541/16 колегію суддів у складі головуючого судді: Ткаченка Б.О., суддів: Андрієнко В.В., Зеленіна В.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2017 року справу № 910/20541/16 прийнято до провадження у вказаному складі колегії суддів.

У судовому засіданні 14.06.2017 року було оголошено перерву в розгляді справи до 21.06.2017 року.

У судовому засіданні 21.06.2017 року було оголошено перерву в розгляді справи до 26.06.2017 року.

23.06.2017 року через Відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Ініс ЛТД» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач-1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного судового рішення.

Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив суд рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2017 року по справі № 910/20541/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Ініс ЛТД» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, заперечував проти доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити в задоволенні скарги та залишити без змін оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду як таке, що прийняте з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи.

Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, заперечував проти доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити в задоволенні скарги та залишити без змін оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду як таке, що прийняте з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Бінайс» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив суд рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2017 року по справі № 910/20541/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

03.12.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «С.О.Т.Бі» (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ініс ЛТД» (далі - виконавець, відповідач-1, ТОВ «Ініс ЛТД») було укладено договір про перевезення вантажів № П-3/12/2012 (далі - Договір № П-3/12/2012) (т. 2 а.с. 235-238).

За умовами Договору № П-3/12/2012 виконавець зобов'язується надавати замовнику послуги з транспортно-експедиторського обслуговування (ТЕО) замовника з метою перевезення вантажів замовника до пункту призначення, в тому числі шляхом залучення для виконання перевезень третіх осіб (перевізників) та видачі їх особі, яка має право на одержання вантажів., оформлення відповідної документації, а також надаватиме інші послуги, пов'язані з перевезенням вантажів відповідно до замовлення, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити надані послуги.

18.06.2013 року Додатковою угодою № 1 внесено зміни до Договору № П-3/12/2012 та визначено замовником - Товариство з обмеженою відповідальністю «Бінайс» (далі - замовник, третя особа, ТОВ «Бінайс») (т. 2 а.с. 239).

01.02.2015 року між ТОВ «Бінайс» (далі - страхувальник) та Приватним акціонерним товариством з іноземними інвестиціями Страхова компанія «К'Ю БІ І Україна», яке перейменовано на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Колоннейд Україна» (далі - позивач, страховик, ПрАТ «СК «Колоннейд Україна») укладено договір добровільного страхування вантажів № CGR0027022 (далі - Договір страхування № CGR0027022) (т.2 а.с. 72-84).

За умовами Договору, його предметом є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим майном (вантажем) - косметикою, що перевозиться вантажним транспортом за маршрутами: з Великобританії, Росії, країн Європи до м. Київ, Україна.

ТОВ «Ініс ЛТД» на підставі Договору № П-3/12/2012 та транспортного замовлення № 2015/04 від 24.04.2015 року (т. 2 а.с. 240) прийняло на себе зобов'язання здійснити транспортно-експедиторські послуги з метою перевезення вантажу ТОВ «Бінайс» - декоративної косметики та рекламні матеріали за маршрутом Англія (м. Лечестер, м. Борнмут) - Україна (м. Київ).

Як встановлено з матеріалів справи та пояснень сторін, з метою організації перевезення ТОВ «Ініс ЛТД» залучило перевізника ТОВ «Новінка», яким здійснювалось перевезення автомобілем Renault Premium державний номер АА 6802 ОМ з напівпричепом Wielton державний номер НОМЕР_1, який застрахований страхувальником - ТОВ «Новінка» на підставі укладеного з Приватним акціонерним товариством Страхова компанія «ПЗУ Україна» договору страхування № 312.994053421.20223 від 03.02.2015 року.

Крім того, з пояснень сторін та письмових пояснень Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ Україна» встановлено, що з ТОВ «Ініс ЛТД» також було укладено договір страхування № 312.994053419.20223 від 03.02.2015 року.

Таким чином, відповідальність перевізника та експедитора на перевезення вантажу, яке організовувалось ТОВ «Ініс ЛТД», на замовлення ТОВ «Бінайс», було застраховано у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (далі - відповідач-2, ПрАТ «СК «ПЗУ Україна»).

05.05.2015 року після прибуття автомобіля, яким перевозився застрахований вантаж, до зони митного контролю Київської міської митниці ДФС СМО № 2 мп Західний, водієм було виявлено порушення цілісності опломбування автомобіля та відсутність товару у чотирьох палетах, про що було повідомлено правоохоронні органи та за фактом крадіжки 06.05.2015 року порушено кримінальне провадження № 0004376.

Керуючись, зокрема, положеннями ст. 979 Цивільного кодексу України, ст. 9, п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», на підставі заяви № 1 ТОВ «Бінайс» (т. 3 а.с. 43-50), відповідно до умов Договору страхування №, та згідно акту-релізу № (т. 1 а.с. 40-41) ПрАТ «СК «Колоннейд Україна» визнало подію, що сталася 05.05.2015 року (крадіжка вантажу - декоративної косметики) страховою та здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 2 680 495,33 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 000039638 від 20.10.2015 року (т. 1 а.с. 42).

ПрАТ «СК «Колоннейд Україна» стверджує, що у зв'язку з виплатою ним суми страхового відшкодування втраченого вантажу, відповідальною особою за перевезення та збереження якого є ТОВ «Ініс ЛТД» згідно Договору № П-3/12/2012, до нього перейшло право зворотної вимоги до особи страховика вантажу ТОВ «Ініс ЛТД» - ПрАТ «СК «ПЗУ Україна».

Враховуючи вказане, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на свою користь 2 680 495,33 грн. витрат по виплаті страхового відшкодування в порядку регресу.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Позовна заява не містить вимог до ТОВ «Ініс ЛТД».

Відповідно до п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про припинення провадження у справі по відношенню до ТОВ «Ініс ЛТД».

Стосовно вимог до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», то суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з огляду на наступне.

За умовами п. 1 розділу ІХ Договору страхування № 312.994053421.20223 від 03.02.2015 року, укладеного ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та ТОВ «Новінка», для підтвердження факту та обставин настання страхової події та визначення розміру відшкодування страхувальник, в залежності від характеру і обставин події, серед іншого, має надати підтвердження слідчих органів про порушення кримінальної справи за фактом втрати майна.

06.05.2015 року було внесено запис до ЄРДР № 0004376 про таємне викрадення декоративної косметики з автомобіля Renault АА 6802 ОМ з напівпричепом НОМЕР_1.

27.02.2017 року від Святошинського управління поліції ГУНП в м. Києві, на запит суду першої інстанції, надано Постанову від 22.09.2015 року про закриття кримінального провадження № 0004376 від 06.05.2015 року, у зв'язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення з правовою класифікацією за ч. 1 ст. 185 КК України.

Оскільки кримінальне провадження було закрито та позивачем не надано інших належних та допустимих доказів факту втрати або крадіжки товару, що перевозився автомобілем Renault Premium державний номер АА 6802 ОМ з напівпричепом Wielton державний номер НОМЕР_1, суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність обставин, на підставі яких позивач звернувся до суду з позовними вимогами до відповідача-2, а отже і відсутністю підстав для задоволення позовних вимог до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна».

Проте колегія суддів не може погодитися з даними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Стосовно відсутності підтвердження слідчих органів про порушення кримінальної справи за фактом втрати майна, як відсутності доказів про факт втрати або крадіжки товару.

По-перше, п. 1 розділу ІХ Договору страхування № 312.994053421.20223 від 03.02.2015 року (між ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та ТОВ «Новінка») ставить надання документів для підтвердження страхової події в залежність від характеру та обставин події. Вимоги про надання всіх документів передбачених вказаним пунктом цей договір не містить.

Крім того, ТОВ «Бінайс» зазначив, що йому стало відомо про закриття кримінального провадження під час розгляду справи в суді першої інстанції, у зв'язку з чим він звернувся до суду із відповідною скаргою на постанову про закриття кримінального провадження. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 28.04.2017 року у справі № 759/4377/17 скаргу ТОВ «Бінайс» задоволено, скасовано постанову від 22.09.2015 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

По-друге, судом першої інстанції не взято до уваги Сюрвеєрський звіт № 3680-6415 від 10.09.2015 року, акт огляду вантажу від 06.05.2015 року (т. 2 а.с. 218-219), акт про виявлені розбіжності при прийманні вантажу по кількості, складений 19.05.2015 року (т. 2 а.с. 220-225), пояснювальної записки водія ОСОБА_6 від 06.05.2015 року.

Колегія суддів звертає увагу, що акти було підписано без жодних заперечень комісією у складі представників ТОВ «Бінайс» (замовником), ТОВ «Новінка» (перевізником), ПрАТ з іноземними інвестиціями СК «К'Ю БІ І Україна», яке перейменовано на ПрАТ «СК «Колоннейд Україна» (страховик за договором добровільного страхування вантажів з ТОВ «Бінайс») та ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» (страховик за договором страхування відповідальності авто перевізника з ТОВ «Новінка»).

Таким чином, проведення вказаних дій та підписання відповідних документів, які підтверджують факт втрати вантажу та його перелік, були здійсненні за участю ПрАТ «СК «ПЗУ Україна».

Приписами ч. 1 ст. 929 Цивільного кодексу України визначено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням.

З пояснень сторін та матеріалів справи встановлено, що Договір № П-3/12/2012, укладений між ТОВ «Бінайс» та ТОВ «Ініс ЛТД» є договором транспортного експедирування з метою організації перевезення вантажу, на виконання якого ТОВ «Ініс ЛТД» залучило перевізника - ТОВ «Новінка».

Як передбачено п. 5.2 Договору № П-3/12/2012 виконавець несе повну матеріальну відповідальність за збереження переданого йому вантажу з моменту його прийняття до моменту передачі уповноваженій особі вантажоодержувача в розмірі вартості вантажу, зазначеної в товарно-супроводжувальних документах (інвойсі/проформі к інвойсу).

Згідно зі ст. 932 Цивільного кодексу України експедитор має право залучити до виконання своїх обов'язків інших осіб. У разі залучення експедитором до виконання своїх обов'язків за договором транспортного експедирування інших осіб експедитор відповідає перед клієнтом за порушення договору.

Відповідно до ст. 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Судова колегія звертає увагу, що окрім ч. 2 ст. 932 Цивільного кодексу України, відповідальність експедитора перед замовником встановлена положеннями ч. 3 ст. 14 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність», якою передбачено, що Експедитор несе відповідальність за дії та недогляд третіх осіб, залучених ним до виконання договору транспортного експедирування, у тому ж порядку, як і за власні дії.

За таких обставин, незалежно від того, здійснював експедитор (ТОВ «Ініс ЛТД») перевезення вантажу сам чи із залученими третьої особи (ТОВ «Новінка»), відповідальність покладається на експедитора (ТОВ «Ініс ЛТД»).

У зв'язку з настанням страхового випадку, відповідно до положень ст. 979 Цивільного кодексу України, ст. 9, п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» ПрАТ «СК «Колоннейд Україна» (як страховик) здійснено виплату страхового відшкодування ТОВ «Бінайс» (як страхувальнику) у розмірі 2 680 495,33 грн., відповідно до умов договору № П-3/12/2012.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ч. 1 статті 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Враховуючи досліджені вище обставини справи, положення ст. 25 Закону України «Про страхування», якою передбачено можливість виплати страхового відшкодування на користь третьої особи, та особа, яка має право на відшкодування винною стороною шкоди може звернутися або до іншої особи, з вини якої завдано таку шкоду, або до її страховика.

Отже, ПрАТ «СК «Колоннейд Україна» (як страховик), сплативши суму страхової виплати ТОВ «Бінайс» (як страхувальнику), отримало право зворотної вимоги, зокрема, напряму до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» який є страховиком за договорами страхування відповідальності автоперевізника укладеними з ТОВ «Ініс ЛТД» та ТОВ «Новінка».

Слід зазначити, що в своїх письмових поясненнях та відзиві ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» вказало, що відповідальність ТОВ «Ініс ЛТД» була застрахована відповідачем-2 за Договором страхування № 312.994053419.20223, проте представники відповідачів до матеріалів справи його не надали, але підтвердили його укладення та існування.

Доводи ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», що позивачем було пропущено річний строк на пред'явлення вимоги, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки ПрАТ «СК «Колоннейд Україна» звертається до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» не як до власного страховика, який повинен сплатити страхове відшкодування, а як до страховика винної особи про відшкодування понесених витрат на страхове відшкодування. У даному випадку строк позовної даності є загальним - три роки.

При цьому, позивач отримав право вимоги потерпілої особи після виплати останній страхового відшкодування та не зобов'язаний звертатися безпосередньо до особи, відповідальної за заподіяний збиток, або до особи, у якої застраховано її відповідальність, з вимогою виплатити матеріального відшкодування, а може реалізувати своє право шляхом подачі позову до суду.

Враховуючи вказане, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині вимог ПрАТ «СК «Колоннейд Україна» до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» про стягнення 2 680 495,33 грн.

З огляду на зазначене, вимога ТОВ «Ініс ЛТД» про стягнення судових витрат на послуги адвоката у розмірі 15 000,00 грн. задоволенню не підлягає, оскільки ТОВ «Ініс ЛТД» як експедитор відповідальний за втрату вантажу незалежно від того пред'явлений позов до ТОВ «Ініс ЛТД» чи ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» як страховика.

Крім того, суд першої інстанції помилково в п. 3 резолютивної частини оскаржуваного рішення стягнув вказані кошти з ПрАТ з іноземними інвестиціями «Страхова компанія «К'Ю БІ І Україна», тоді як до винесення рішення змінив його правонаступником ПрАТ «СК «Колоннейд Україна».

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Обставини, викладені Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Колоннейд Україна» в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2017 року по справі № 910/20541/16 прийнято з неповним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з порушенням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна» підлягає задоволенню.

У зв'язку із задоволенням апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «ПЗУ Україна» (апелянта).

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна» задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2016 року по справі № 910/20541/16 в частині п. 2 та п. 3 резолютивної частині скасувати.

3. В цій частині прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» задовольнити повністю.

4. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна» 2 680 495,33 грн. витрат по сплаті страхового відшкодування, 40 207,43 грн. судового збору за подання та розгляд позовної заяви, 44 228,17 грн. судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги.

5. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

6. Доручити видачу відповідних наказів Господарському суду міста Києва.

7. Матеріали справи № 910/20541/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

8. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді В.В. Андрієнко

В.О. Зеленін

Повний текст рішення складено 03.07.2017 року.