ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2017 року Справа № 923/318/17

Господарський суд Херсонської області у складі судді Литвинової В.В. при секретарі Горголь О. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго", м. Херсон

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Херсон, смт. Антонівка

про стягнення заборгованості в сумі 40 866,98 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: уповноважений представник Пащекун А. М.;

від відповідача: не прибув;

Публічне акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" (позивач) звернулося до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (відповідач) про стягнення заборгованості за договором про постачання електричної енергії № 5684 від 08.04.2015 у розмірі 42466,98 грн.

Представником позивача в судовому засіданні 04.07.217 заявлено клопотання та подано докази на підтвердження зміни назви позивача з Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" на Приватне акціонерне товариство "Енеоргопостачальна компанія "Херсонобленерго". Дане клопотання, суд прийняв до розгляду та долучив до матеріалів справи.

Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог.

Відповідач в судове засідання не прибув, відзиву та витребуваних судом документів не надав, надіслав клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

За клопотанням відповідача розгляд справи відбувався поза межами строку, встановленого ст.69 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд -

в с т а н о в и в:

8 квітня 2015 року між ПАТ «ЕК «Херсонобленерго» (позивач, постачальник) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (відповідач, споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії №5684 (далі - договір), за умовами якого постачальник зобов'язався продавати електричну енергію споживачу, а споживач зобов'язався сплачувати її вартість та здійснювати інші платежі згідно з умовами договору.

Під час укладення договору сторони погодились при вирішенні всіх питань, що не обумовлені договором, керуватись чинним законодавством України, зокрема Правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ).

Згідно Додатку №1 до Договору № 5684 від 08.04.2015 р., підписаного сторонами,

граничний рівень потужності: вересень - 1000 кВт/год; жовтень- 1000 кВт/год; листопад - 1000 кВт/год; грудень - 1000 кВт/год; січень - 1000 кВт/год; лютий - 1000 кВт/год.

Матеріалами справи підтверджується, що за розрахунковий період вересень 2016 року відповідач спожив 1317 кВт/год. електричної енергії, що на 317 кВт/год. більше обсягу, передбаченого для цього періоду; за розрахунковий період грудень 2016 року спожито 5208 кВт/год, що на 4208 кВт/год більше передбаченого обсягу для цього періоду; за розрахунковий період січень 2017 року спожито 4536 кВт/год, що на 3536 кВт/год більше передбаченого для цього періоду згідно додатка № 1 до договору № 5684.

Згідно приписів п. 4.4. ПКЕЕ споживач має право протягом розрахункового періоду звернутися до постачальника електричної енергії за регульованим тарифом із заявою щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії. При цьому, пропозиції споживача щодо коригування договірних величин є пріоритетними за умови попередньої оплати додатково заявлених обсягів та отримання постачальником за регульованим тарифом заяви споживача не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення розрахункового періоду.

Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач з метою коригування запланованих обсягів спожитої електричної енергії до енергопостачальника не звертався.

Ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що у випадку споживання електроенергії понад договірну величину за розрахунковий період споживачі сплачують енергопостачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач надав відповідачеві рахунки № 5684, в які включив двократну вартість спожитої електроенергії понад договірні обсяги на суму 15 872,19 грн.

Пунктом 6.11 ПКЕЕ передбачено, що остаточний розрахунок споживача за електроенергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником електроенергії рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електроенергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором.

Таким чином, рахунки відповідач повинен був оплачувати у термін, встановлений умовами договору, а саме протягом 5 операційних днів (передбачено абз. 9 п. 1 додатку № 2 до Договору).

Позивач у позові стверджує, що за період з грудня 2016 - січень 2017 року відповідач, споживаючи електричну енергію, не оплачував її.

За умовами п. 1 додатку № 2 до Договору «Порядок розрахунків та графік зняття показань лічильників та подання їх до електропостачальної організації» відповідач знімає показання електролічильників, встановлених на своїх об'єктах (передбачених у додатку № 5 Договору), 02 числа у місяці з 31 днем, 02 числа у місяці з 29 днями, 02 числа у місяці з 30 днями та 02 числа у місяці з 28 днями, та згідно абз. 1, 2 п. 3 додатку № 2 оформляє акт про обсяги використаної електроенергії за розрахунковий період, який надає до розрахункового відділу Позивача протягом 0,5 доби з моменту зняття цих показників.

На виконання умов п. 3 додатку № 2 Договору про постачання електричної енергії № 5684 Позивач, враховуючи неможливість отримання даних про спожиту електричну енергію, визначив обсяг спожитої електроенергії за середньомісячним обсягом споживання, склав Акти прийому-передачі активної електроенергії, які були направлені Споживачеві супровідним листом в установлений законодавством строк, та виставив останньому рахунки:

- № 5684 від 07.12.2016 року за грудень 2016 р. на суму 12 311,09 грн., з яких 2051,85 грн. в т.ч. ПДВ за спожиту активну електроенергію у поточному періоді;

- № 5684 від 05.01.2017 року за січень 2017 р. на суму 10 795,5 грн. з яких 1799,25 грн. в т.ч. ПДВ за спожиту активну електроенергію у поточному періоді.

Вказані рахунки на суму 22 582,35 грн. були надіслані разом з актами прийому

передачі відповідачу.

Відповідач не надав до матеріалів справи доказів перерахування вищевказаної суми боргу.

Пунктом 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В ч. 2 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за увесь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Аналогічна норма викладена в п. 6 додатку № 2 до договору № 5684, в якому передбачено, що у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним додатком платежів Постачальник електричної енергії проводить Споживачу нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується, а сума боргу повинна бути сплачена з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних.

Також, відповідно до положень ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 статті 551 ЦК України передбачено що в разі, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Так, на підставі вищевикладеного та використовуючи своє право передбачене умовами договору та ч. 8 п. 8.1. ПКЕЕ, в якому передбачено, що енергопостачальник має право на стягнення пені, інфляційних та річних за невчасну оплату спожитої електроенергії, Позивач здійснив нарахування інфляційних, пені та 3 відсотків річних за несвоєчасне виконання Відповідачем грошових зобов'язань зі сплати виставлених Позивачем рахунків за спожиту активну електроенергію за період з грудня 2016 по січень 2017 року. Таким чином, Позивачем було нараховано:

-1654,84 грн.- пені;

- 580,3 грн. - інфляційних витрат

-177,3 грн. - 3 % річних.

Суд перевірив розрахунки позивача та дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі.

З огляду на неявку представника відповідача, суд зазначає, що в силу статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони мають право брати участь в господарських засіданнях. Сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до ст.28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють в межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище.

Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

Відповідно до ст.77 ГПК України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 ГПК України, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Суд зауважує, що відкладення на підставі ст.77 ГПК України розгляду справи у разі нез'явлення представника сторони за викликом господарського суду є правом, а не обов'язком суду, і використовується ним, якщо причини неявки є поважними та обґрунтованими, та неявка представника сторони перешкоджає вирішенню спору в даному судовому засіданні.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до положень ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

В силу ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь ПАТ «ЕК «Херсонобленерго» на рахунок зі спеціальним режимом використання №0852 в філії Херсонського обласного управління АТ «Ощадбанк», МФО 352457, - 15872,19 грн. заборгованості за понаддоговірне споживання; 22582,35 грн. заборгованості за спожиту активну електричну енергію.

3.Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь ПАТ «ЕК «Херсонобленерго» на поточний рахунок №2 в ФХОУ АТ «Ощадбанк» у м.Херсоні, МФО 352457, - 1654,84 грн. пені, 580,30 грн. інфляційних витрат, 177,30 грн. - 3% річних, 1600,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 07.07.2017

Суддя В. В. Литвинова