ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

14.07.2017 Справа № 904/5178/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванов О.Г. (доповідач)

суддів: Дармін М.О., Подобєд І.М.

розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Дніпро на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.06.2017 року у справі № 904/5178/17

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Дніпро

до відповідача-1: товариства з обмеженою відповідальністю "Еко трейд топливо", м. Черкаси

відповідача-2: товариства з обмеженою відповідальністю "Нафта Партнер", м. Павлоград, Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості в сумі 134 210, 71 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 22.06.2017 року (головуючий суддя Мельниченко І.Ф.) у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги, колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду України, дійшла висновку, що подана апеляційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 94 Господарського процесуального кодексу України до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

В силу п.3 ч.1 ст. 97 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду та повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

З 01.09.2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" № 484-VІІІ від 22.05.2015р., яким змінено ставки судового збору, в тому числі і за звернення з апеляційними скаргами на рішення господарських судів.

Відповідно до п.п 1 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" в редакції від 06.12.2016 року № 1774-V111 за подання до господарського суду позовної заяви матеріального характеру справляється судовий збір у розмірі - 1,5 % ціни позову, але не менше одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як випливає з матеріалів справи, ставка, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) дорівнює 2088,16 грн.

Відповідно до п.п. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду встановлюється у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Таким чином, 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а саме ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду становить 2 296,98 грн. (2 088,16 * 110% = 2 296,98 грн).

Частиною 1 статті 6 згаданого Закону передбачено, що судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі виключно через установи банків чи відділення зв'язку.

Згідно з ч. 3 ст. 94 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Скаржником до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Виключний перелік осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору відповідно до ст. 5 Закону України "Про судовий збір", не розповсюджується на скаржника як такого.

Одночасно з апеляційною скаргою скаржник звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з клопотання в якому просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі. При цьому, скаржник посилається на важке фінансове становище Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, яке виникло внаслідок не виконання відповідачем-1 своїх зобовязань, а також враховуючи те, що основною діяльністю позивача є торгівля паливними брикетами які не поставлені відповідачем-1, а також відсутність грошових коштів на рахунках позивача у банківських установах.

Апеляційний господарський суд, з метою дотримання положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, якими передбачено, що кожний має право на розгляд його справи судом, перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам ст.ст. 94, 95 ГПК України, дійшов висновку про необхідність повернення останньої з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. При цьому обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які унеможливлюють сплату судового збору у встановлених законом розмірах, покладається на заінтересовану сторону.

В п.3.1 розділу 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України" зазначено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

В клопотанні про відстрочення сплати судового збору скаржник посилається на важке фінансове становище.

В той же час, колегія суддів прийшла до висновку, що незважаючи на вищезазначені обставини, скаржником не доведена неможливість самостійно здійснювати видаткові операції, в тому числі здійснити оплату судового збору за подання даної апеляційної скарги, оскільки на підтвердження доводів клопотання про відстрочення сплати судового збору не надано жодних доказів перебування Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в скрутному фінансовому становищі.

Скаржником взагалі не надано документи, що характеризують його фінансове становище.

Крім того, скаржником не надано доказів відсутності на його банківських рахунках коштів, необхідних для сплати судового збору.

Згідно ч.1 ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У зв'язку з чим, колегія суддів прийшла до висновку, що скаржником не надано доказів в підтвердження неможливості сплати судового збору, а саме того, що його майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й суб'єктів господарювання щодо сплати судового збору, то самі лише твердження скаржника про перебування в скрутному матеріальному становищі без наведення та долучення відповідних доказів, на думку колегії суддів, не можуть вважатися підставою для звільнення від сплати судового збору.

В силу п.3 ч.1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду та повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду дійшла висновку про необхідність повернення апеляційної скарги без розгляду.

Водночас, слід зауважити, що, після усунення обставин апеляційна скарга може бути подана до Дніпропетровського апеляційного господарського суду повторно.

На підставі наведеного та керуючись ст.86, п.3 ст.97 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Дніпро на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.06.2017 року у справі № 904/5178/17 повернути скаржнику без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Додаток: (скаржнику) апеляційна скарга №б/н, від 07.07.2017 року з додатками на 9 аркушах.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя М.О. Дармін

Суддя І.М. Подобєд