ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17 липня 2017 р. Справа № 903/428/17

Господарський суд Волинської області, розглянувши матеріали по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ДРАЙД ФУДЗ

до Товариства з обмеженою відповідальністю КОНТИНІУМ-ТРЕЙД

про стягнення 5 852,04грн.

Суддя: Філатова С.Т.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: ОСОБА_1, дов. від 13.07.2017р. №13/07-07

від відповідача: ОСОБА_2, дов. від 19.06.2017р.

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України розяснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. На підставі ст. 22 ГПК України розяснено процесуальні права та обовязки сторін.

В судовому засіданні 17.07.2017р. згідно зі ст. 85 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю ДРАЙД ФУДЗ звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю КОНТИНІУМ-ТРЕЙД про стягнення 12 194,78 грн., з яких: 9 628,44грн. основного боргу, 2 434,01 грн. пені за період з 01.01.2016 р. по 16.05.2017 р. за договором поставки № 3110-13/1 від 13.10.2013 р. та 132,33 грн. 3% річних згідно ч.2 ст. 625 ЦК України.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним:

13.10.2013 р. між ТзОВ ДРАЙД ФУДЗ та ТзОВ КОНТИНІУМ-ТРЕЙД було укладено договір поставки № 3110-13/1. За умовами договору позивач зобовязувався поставляти товар відповідачу, а відповідач прийняти такий товар та здійснити оплату згідно умов договору.

Згідно пункту 8.2.1. договору покупець здійснює оплату за поставлений товар протягом 45 календарних днів з моменту поставки.

Згідно накладних позивач поставив відповідачеві у 2016 році продукції на суму 710,64грн. в березні, 4 242,24 грн. в травні, 2 457,00 грн. в листопаді.

Крім того, станом на 01.01.2016 року у відповідача обліковувалась заборгованість за раніше поставлений товар у сумі 11 365,04 грн.

В січні та лютому 2016 року відповідач здійснив часткову оплату за раніше поставлений товар у сумі 8 000,00 грн. та здійснив повернення товару протягом квітня - червня 2016 року на загальну суму 1 146, 48 грн.

Загальна сума основного боргу складає 9 628,44 грн.

Крім цього, згідно умов договору (п. 10.5), в разі несвоєчасної оплати постачальник має право стягнути з покупця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки. Сума пені становить 2 434,01 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України сума 3% річних складає 132,33 грн.

Клопотанням від 04.07.2017р. представник позивача на виконання вимог суду долучив до матеріалів справи накладні на поставку товару по договору № 3110-13/1 від 13.10.2013 року за період з 26.11.2013 року по 07.11.2016 року на загальну суму 30952,26грн.; накладні на повернення товару по договору № 3110-13/1 від 13.10.2013 року за період з 12.06.2015 року по 03.02.2017 року на загальну суму 4 615,44 грн.; банківські виписки по оплаті товару поставленого згідно договору №3110-13/1 від 13.10.2013р. на суму 19500,00грн., довідку-розрахунок заборгованості, пені, річних, інфляційних витрат від 30.06.2017р.

Ухвалою суду від 04.07.2017р. відхилено клопотання позивача про збільшення розміру позовних вимог від 30.06.2017р., як таке, що суперечить вимогам ст. 22 ГПК України, розгляд справи згідно ст. 77 ГПК України відкладено у звязку з неподанням витребуваних доказів. Зобов'язано відповідача подати суду пояснення (обґрунтовані доводи та заперечення) по суті позовних вимог, у випадку заперечень щодо розрахунків надати контррозрахунок.

Представник позивача в судовому засіданні 17.07.2017р. звернувся до суду із заявою про зменшення розміру позовних вимог та просив стягнути з відповідача 4 613,97грн. основного боргу, 1 105,74грн. пені за період з 01.06.2016р. по 20.05.2017р., 132,33грн. річних за період з 01.01.2016р. по 23.12.2016р., всього 5 832,04грн.

Заяву обґрунтував врахуванням при розрахунку сум проплат, повернень товару та угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 25.05.2017р.

Згідно з ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі відмовитись від позову, зменшити розмір позовних вимог.

Вищий господарський суд України у п. 3.10 постанови пленуму від 26.12.2011р. №18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції вказав, що передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір.

Оскільки зменшення розміру позовних вимог не суперечить вимогам законодавства, не порушує прав та інтересів відповідача, судом прийнята заява представника позивача про зменшення розміру позовних вимог, нова ціна позову 5 832,04грн.

Представник відповідача у відзиві від 17.07.2017р. та у судовому засіданні 17.07.2017р. в межах повноважень, визначених довіреністю від 19.06.2017р., позов в сумі 5 852,04грн., в т.ч. 4 613,97грн. основного боргу, 1 105,74грн. пені, 132,33грн. річних, визнав. Долучив угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог від 25.05.2017р., укладену між ТзОВ «Континіум-Трейд» та ТзОВ «Драйд Фудз».

Господарський суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши долучені до матеріалів справи докази, -

встановив:

13.10.2013р. між товариством з обмеженою відповідальністю «ДРАЙД ФУДЗ» (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю «КОНТИНІУМ-ТРЕЙД» (покупець) був укладений договір поставки №3110-13/1 з додатковою угодою від 31.10.2013р. , відповідно до умов якого постачальник зобовязався поставити і передати у власність покупця товар, а покупець прийняти цей товар та здійснити оплату відповідно до умов договору (а.с. 7-11).

Згідно п. 4.3 договору кількість товару, який поставляється відповідно до умов договору, вказується в замовленні покупця та накладній. Фактична дата поставки дата приймання товару та підписання товарної накладної.

Відповідно до п. 7.1 договору перехід права власності на товар та ризику випадкової загибелі чи пошкодження відбувається з моменту підписання уповноваженими представниками сторін накладної, що засвідчує момент передачі товару покупцю.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДРАЙД ФУДЗ» відпустило товариству з обмеженою відповідальністю «КОНТИНІУМ-ТРЕЙД» товар по видаткових накладних за період з листопада 2013р. по листопад 2016р. на загальну суму 30 952,26 грн.( а.с. 133-145).

Відпуск та отримання товару стверджуються відмітками представника відповідача на вказаних видаткових накладних. Підпис скріплено печаткою ТзОВ «КОНТИНІУМ-ТРЕЙД». Товар прийнято без зауважень.

Відповідно до п. 8.2.1 договору покупець здійснює оплату за поставлений товар шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 45 календарних днів з моменту поставки.

Згідно з п. 8.4 договору покупець має право зменшити оплату, що належить постачальнику за товар, на вартість товарів, повернутих постачальнику, а також на інші суми, що мають бути сплачені постачальником, згідно з договором, шляхом проведення заліку зустрічних вимог.

Відповідачем оплачено отриманий товар частково в розмірі 19 500,00грн., що стверджується банківськими звітами та виписками за період з 15.08.2014р. по 22.02.2016р. (а.с. 146-154) та повернуто товар по накладних повернення постачальнику на суму 4 615,44грн. за період з 12.06.2015р. по 03.02.2017р. (а.с. 123-132).

25.05.2017р. ТзОВ «КОНТИНІУМ-ТРЕЙД» (сторона 1) та ТзОВ «ДРАЙД ФУДЗ» (сторона 2) була підписана угода про зарахування зустрічних однорідних вимог, відповідно до якої сторона 1 і сторона 2, маючи одна до одної зустрічні однорідні вимоги, строк виконання яких настав, дійшли згоди на підставі ст. 601 Цивільного кодексу України про зарахування таких зустрічних однорідних вимог, що випливають з договорів, у яких сторона 1 і сторона 2 є сторонами.

а) Договір про надання послуг № ДФ 3110-13/2 від 31.10.2013 р.

Сторона 1 є кредитором, а сторона 2 є боржником при виконанні грошового зобов'язання в сумі 2 222,85 грн.;

б) Договір поставки № 3110-13/1 (146-13) від 13.10.2013 р

Сторона 1 є боржником, а сторона2 є кредитором при виконанні грошового зобов'язання в сумі 6 836.82грн.

в) Зобов'язання у сумі 2 222.85 грн. за вищезазначеними договорами припиняються.

Станом на 17.07.2017р. у відповідача є заборгованість в розмірі 4 613,97грн.

Внаслідок дій позивача по відпуску товару між сторонами виникло зобовязання, врегульоване ст.265 ГК України, ст. 712 ЦК України, згідно яких одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2 ст. 712 ЦК України).

Договір поставки №3110-13/1 від 13.10.2013р. предметом судових розглядів не виступав, недійсним судом не визнавався, сторонами розірваний не був. Протилежного суду не доведено.

Згідно з положеннями статті 193 ГК України, статей 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 202 ГК України, ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини першої статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до п. 8.2.1 договору покупець здійснює оплату за поставлений товар шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 45 календарних днів з моменту поставки.

Покупець зобовязання щодо оплати товару в порядку, обумовленому договором, не виконав.

25.05.2017р. ТзОВ «КОНТИНІУМ-ТРЕЙД» (сторона 1) та ТзОВ «ДРАЙД ФУДЗ» (сторона 2) була підписана угода про зарахування зустрічних однорідних вимог, згідно якої відбулось зарахування однорідних вимог на суму 2 222.85 грн. (а.с 172).

Представник відповідача у заяві від 17.07.2017р., підписаній представником відповідача в межах повноважень, визначених довіреністю від 19.06.2017р., позов щодо стягнення 4 613,97грн. основного боргу, 1 105,74грн. пені, 132,33 грн. річних, визнав.

Зважаючи на те, що в силу ст. 12 ЦК України особа вільно розпоряджається своїми матеріальними правами, дії відповідача не суперечать законодавству, судом не встановлено порушення прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, суд прийняв визнання позову.

Згідно зі ст. 78 ГПК України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Заборгованість за товар становить 4 613,97грн., стверджується договором поставки №3110-13/1 від 13.10.2013р. з додатковою угодою від 31.10.2013р. (а.с. 7-11), видатковими накладними за період з 26.11.2013р. по 07.11.2016р. (а.с 133-146), накладними на повернення товару за період з 12.06.2015р. по 03.02.2017р. (а.с. 123-132), банківськими звітами та виписками за період з 15.08.2014р. по 22.02.2016р. (а.с. 146-154), угодою про зарахування зустрічних однорідних вимог від 25.05.2017р. (а.с. 171), визнана відповідачем у відзиві №1-4/77 від 20.01.2017р. (в межах повноважень, визначених довіреністю від 06.01.2017р.) та підлягає до стягнення з ТзОВ «КОНТИНІУМ-ТРЕЙД» в силу ст.ст. 193, 265 ГК України, ст.ст. 692, 712 ЦК України.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача 1 105,74грн. пені за період з 01.06.2016р. по 20.05.2017р., 132,33грн. річних за період з 01.01.2016р. по 23.12.2016р. (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 17.07.2017р.).

Договором поставки №3110-13/1 від 13.10.2013р. (п. 10.5) передбачено, що у разі несвоєчасної оплати покупцем поставленого товару покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент прострочення, від вартості поставленого, але несплаченого товару, за кожен день прострочення.

Згідно ст.ст.230-232 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Згідно ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з ч. 2 ст. 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахована позивачем пеня за період з 01.06.2016р. по 20.05.2017р. в розмірі 1 105,74грн., визнана представником відповідача в межах повноважень, визначених довіреністю від 19.06.2017р., та підлягає до стягнення в силу ст. 78 ГПК України, ст.ст. 230-232, 343 ГК України, ст.ст. 1, 3 ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань ", п.10.5 договору.

У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення платежів, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вищий господарський суд України у п.п. 1.3, 4.1 постанови пленуму від 17.12.2013р. №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» зазначив, що сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Позивачем відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України нараховано відповідачу 132,33грн. річних за період з 01.01.2016р. по 23.12.2016р., які визнані відповідачем у відзиві від 17.07.2017р. та підлягають до стягнення згідно з ст. 78 ГПК України, ч.2 ст. 625 ЦК України.

Зважаючи на те, що спір до суду доведений з вини відповідача, суд, керуючись ст.49 ГПК України, вважає за необхідне витрати по сплаті судового збору в сумі 1 600,00грн. покласти на нього.

Беручи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 174, 193, 230-232, 265, 343 ГК України, ст.ст. 625, 692, 712 ЦК України, ст.ст. 22, 44, 49, 78, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

вирішив:

1.Позовні вимоги задовольнити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНТИНІУМ-ТРЕЙД», м. Луцьк, проспект Соборності, 43,

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРАЙД ФУДЗ», м. Київ, вул. Щорса, 31,

4 613,97грн. основного боргу, 1 105,74грн. пені, 132,33грн. річних, 1 600,00грн. витрат по сплаті судового збору. Всього 7 452,04грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст.85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до вимог ст.84 цього Кодексу.

Повне рішення складено

20.07.2017р.

Суддя С.Т.Філатова