ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" липня 2017 р.Справа № 916/1288/16

за позовом Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Южненської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація морського порту "Южний");

до відповідача: Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний";

про стягнення 203784,93 грн.

Суддя Демешин О. А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність

від відповідача: ОСОБА_2 довіреність

СУТЬ СПОРУ: у травні 2016 року ДП Адміністрація морських портів України звернулося до суду з позовом до ДП Морський торговельний порт Южний про стягнення 203784,93 грн заборгованості за договором від 24 грудня 2015 року № УП-414/109-П-ЮЖФ-15 про забезпечення доступу портового оператора до причалів.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 02 серпня 2016 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 04 жовтня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 05 грудня 2016 року зазначені судові рішення залишено без змін.

Постановою Верховного суду України від 26.04.2017 року скасовано Постанову Вищого господарського суду України від 05 грудня 2016 року, постанову Одеського апеляційного господарського суду від 04 жовтня 2016 року та рішення Господарського суду Одеської області від 02 серпня 2016 року по справі № 916/1288/16, а справу передано до господарського суду Одеської області для розгляду.

В порядку ст. 2-1. ГПК України справу призначено до розгляду судді Демешину О.А.

03.07.2017р. (вх.№2-3549/17) до суду надано заяву про збільшення позовних вимог, якою позивач змінив предмет і підстави позову, додавши до предмету позову позовні вимоги про стягнення з відповідача 6973,86грн. сплати 3% річних, 27793,5грн. інфляційних та 68243,28грн. пені з підстав прострочення відповідачем по грошовому зобовязанню (ст..625 ЦК України) та з підстав порушення відповідачем правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобовязання (ч.1 ст.230 ГК України) та з підстав порушення зобовязання (ст.611 ЦК України).

Другим реченням частини четвертої статті 22 ГПК України передбачено, що до початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову. Тобто, одночасна зміна предмету та підстав позову не допускається.

13.06.2017р. суд перейшов до розгляду справи по суті, що підтверджується протоколом судового засідання від 13.06.2017р. Таким чином, у позивача після вказаної дати не було права навіть на зміну предмету або підстав позову.

За таких обставин, судом не розглядаються вимоги, викладені в заяві про збільшення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 6973,86грн. сплати 3% річних, 27793,5грн. інфляційних та 68243,28грн. пені.

Позивач позов підтримує у повному обсязі.

Відповідач з позовом не згоден, з підстав, викладених у відзиві.

Крім того, відповідачем надано клопотання про припинення провадження по справі, у звязку з тим, що справа не підсудна Господарському суду Одеської області, оскільки предметом спору по ній „фактично є формування тарифу на спеціалізовану послугу із забезпечення доступу до причалу.

На думку суду, така позиція відповідача є хибною, оскільки справа № 916/1288/16 передана на розгляд Господарського суду Одеської області Постановою Верховного суду України від 26.04.2017 року.

Крім того, предметом спору не є встановлення тарифу на послуги, а стягнення недоплаченого відповідачем податку на додану вартість, включеного до вартості, наданих позивачем відповідачу послуг.

Під час розгляду справи оголошувалась перерва у судовому засіданні до 03.07.2017 року о 12:40.

В С Т А Н О В И В :

24 грудня 2015 року між ДП Адміністрація морських портів України (адміністрація) і ДП Морський торговельний порт Южний (портовий оператор) укладено договір № УП-414/109-П-ЮЖФ-15, відповідно до умов якого адміністрація зобовязалась забезпечити доступ портового оператора до причалів № 5, № 6, № 7, № 8, № 9, № 38, що перебувають у господарському віданні адміністрації, а портовий оператор зобовязався сплатити адміністрації за доступ до причалів. Послуга надається з метою забезпечення виконання портовим оператором навантажувально-розвантажувальних робіт із використанням причалів у межах паспортних довжини та ширини (пункт 1.1).

Пунктом 2.3.16 договору передбачено, що портовий оператор зобовязаний здійснювати оплату за забезпечення доступу до причалів в порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним законодавством України.

За змістом пунктів 3.1, 3.3 договору нарахування плати за послуги із забезпечення доступу портового оператора до причалів, що перебувають у господарському віданні адміністрації, здійснюється за тарифами відповідно до вимог чинного законодавства України. Для нарахування плати портовий оператор надає адміністрації протягом 2 робочих днів після завершення обробки суднової партії інформацію та документи, передбачені додатком № 2 до договору. Адміністрація виставляє рахунок по кожній судновій партії протягом 3 робочих днів із дати отримання від портового оператора документів та інформації, передбачених додатком № 2 до договору. Нарахування ПДВ здійснюється згідно з чинним законодавством.

Договір набирає чинності з 01 січня 2016 року і діє до 31 грудня 2016 року включно. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (пункти 7.1, 7.2 договору).

На виконання умов договору позивачем у період із січня 2016 року по квітень 2016 року було виставлено відповідачу рахунки від 31 січня 2016 року № А20033, від 15 лютого 2016 року № А20097, від 29 лютого 2016 року № А20143, від 21 березня 2016 року № А20197, від 21 березня 2016 року № А20198, від 25 березня 2016 року № А20008/1, від 28 березня 2016 року № А20214, від 28 березня 2016 року № А20215, від 31 березня 2016 року № А20225, від 06 квітня 2016 року № А20260 та від 06 квітня 2016 року № А20261 на загальну суму 1018924,63грн, без урахування ПДВ.

15 лютого 2016 року позивач на підставі статті 52 ПК України звернувся до Державної фіскальної служби України про надання податкової консультації з питання, чи є обєктом оподаткування ПДВ послуги із забезпечення доступу портового оператора до причалу для здійснення процесу навантаження або вивантаження із залученням засобів, що перебувають у власності або використовуються портовим оператором для виконання навантажувально-розвантажувальних робіт із вантажем, який знаходиться у митному режимі транзиту.

Державна фіскальна служба України у листі від 06 квітня 2016 року № 766816/99-99-19-03-07-15 надала позивачу відповідь, де зазначила, що здійснення портовим оператором навантажувально-розвантажувальних робіт із транзитними вантажами звільняється від оподаткування податком на додану вартість, оскільки такі послуги є повязаними з перевезенням (переміщенням) вантажів транзитом через митну територію України. Послуги із забезпечення оператору доступу до причалу для виконання навантажувально-розвантажувальних робіт з транзитними вантажами не є такими, що безпосередньо повязані з перевезенням вантажів транзитом через митну територію України, а тому операції платників податку з їх постачання звільненню від оподаткування не підлягають і оподатковуються ПДВ у загальновстановленому порядку за ставкою 20 %.

У подальшому на підставі цього розяснення позивач відкоригував рахунки на послуги із забезпечення доступу портового оператора до причалів при перевантаженні транзитних вантажів, і здійснив донарахування відповідачеві 20 % ПДВ на загальну суму 203784,93 грн., направивши відповідачу листа від 26.04.2016р., додатком до якого були рахунки і відповідні акти коригування здачі-прийняття послуг.

Відповідач відмовився здійснити оплату скоригованих рахунків у частині донарахування ПДВ у розмірі 203 784,93 грн., пославшись на положення статей 53, 197 ПК України, відповідно до яких ці послуги звільняються від оподаткування як такі, що безпосередньо повязані з перевезенням (переміщенням) вантажів транзитом через митну територію України, що послужило підставою звернення позивача до суду з позовом.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в порушення пунктів 2.3.16, 3.4 договору відповідач відмовився від оплати виставлених рахунків із донарахування ПДВ у наведеному розмірі. Позивач зазначив, що надана ним послуга входить до Переліку спеціалізованих послуг, що надаються у морському порту субєктами природних монополій, які підлягають державному регулюванню, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 червня 2013 року № 405, тому відповідач як портовий оператор не звільняється від сплати ПДВ.

ДП Морський торговельний порт Южний, заперечуючи проти позову, послалося на те, що діяльність, повязана з перевезенням (переміщенням) вантажів транзитом через митну територію України звільняється від оподаткування ПДВ, тому обовязку сплатити виставлені рахунки на спірну суму у нього не виникло.

Отже, предметом позову у справі, яка розглядається, є вимога ДП Адміністрація морських портів України про стягнення з портового оператора ДП Морський торговельний порт Южний податку на додану вартість в розмірі203784,93грн , нарахованого на спеціалізовану послугу із забезпечення доступу портового оператора до причалу, що перебуває у господарському віданні позивача.

Як передбачено частиною першою статті 19 Закону України Про морські порти України, у морських портах надаються послуги з обслуговування суден, здійснення операцій з вантажами, у тому числі проведення вантажно-розвантажувальних робіт, послуги з обслуговування пасажирів та інші послуги, передбачені законодавством.

Відповідно до частин першої, другої статті 21 цього Закону тарифи на спеціалізовані послуги, що надаються у морському порту субєктами природних монополій, та послуги, які оплачуються у складі портових зборів, підлягають державному регулюванню національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту. Перелік спеціалізованих послуг, що надаються у морському порту суб'єктами природних монополій, які підлягають державному регулюванню, визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідно до Переліку спеціалізованих послуг, що надаються у морському порту суб'єктами природних монополій, які підлягають державному регулюванню, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03 червня 2013 року № 405, з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 07 липня 2015 року № 483, до таких послуг з 01 січня 2016 року віднесено, зокрема, забезпечення доступу портового оператора до причалу, що перебуває у господарському віданні адміністрації морських портів України, крім причалу, що використовується портовим оператором на підставі договору оренди, концесії, спільної діяльності, укладеного відповідно до законодавства.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України Про погодження тарифів на спеціалізовану послугу із забезпечення доступу портового оператора до причалу, що перебуває у господарському віданні адміністрації морських портів України від 14 грудня 2015 року № 1331-р погоджено встановлені Міністерством інфраструктури України в установленому порядку тарифи на спеціалізовані послуги із забезпечення доступу портового оператора до причалу, що перебуває у господарському віданні адміністрації морських портів України, крім причалу, що використовується портовим оператором на підставі договору оренди, концесії, спільної діяльності, укладеного відповідно до законодавства.

Наказом Міністерства інфраструктури України Про затвердження Тарифів на послуги із забезпечення доступу портового оператора до причалу, що перебуває у господарському віданні адміністрації морських портів України від 18 грудня 2015 року № 541, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 грудня 2015 року за № 1608/28053, затверджено відповідні тарифи, розрахунок плати тощо, зокрема пунктом 5 розділу 1 загальних положень передбачено, що ПДВ за надання спеціалізованої послуги нараховується та сплачується відповідно до вимог ПК.

При цьому відповідно до пункту 3.3 договору від 24 грудня 2015 року №УП-414/109-П-ЮЖФ-15, укладеного між сторонами у справі, яка розглядається, нарахування ПДВ здійснюється згідно з чинним податковим законодавством України.

Згідно із пунктом 197.8 статті 197 ПК звільняються від оподаткування операції з постачання послуг з перевезення (переміщення) пасажирів та вантажів транзитом через митну територію України, а також з постачання послуг, пов'язаних із таким перевезенням (переміщенням).

За визначенням термінів, наведених у статті 1 Закону України Про транзит вантажів, транзит вантажів це перевезення транспортними засобами транзиту транзитних вантажів під митним контролем через територію України між двома пунктами або в межах одного пункту пропуску через державний кордон України, а транзитні послуги (роботи) безпосередньо повязана з транзитом вантажів підприємницька діяльність учасників транзиту, що здійснюється в межах договорів (контрактів) перевезення, транспортного експедирування, доручення, агентських угод тощо; при цьому учасниками транзиту є вантажовласники та субєкти підприємницької діяльності (перевізники, порти, станції, експедитори, морські агенти, декларанти та інші), які у встановленому порядку надають (виконують) транзитні послуги (роботи).

Відповідно до положень статті 7 цього Закону транзитні послуги (роботи) призначаються для споживання та використання за межами митної території України і надаються (виконуються) на підставі відповідних дво- чи багатосторонніх договорів (контрактів) між учасниками транзиту. Договори (контракти) про надання (виконання) транзитних послуг (робіт) укладаються як між резидентами і нерезидентами, так і між самими резидентами і нерезидентами, які вільно обирають комплекс транзитних послуг (робіт), їх надавачів (виконавців), а також засоби транзиту залежно від умов перевезень.

Отже, застосування пункту 197.8 статті 197 ПК можливо до правовідносин, предметом яких є надання послуг, повязаних із транзитним перевезенням вантажів, однією зі сторін договору, на підставі якого надаються такі послуги, повинен бути вантажовласник (отримувач транзитних послуг). Послуги, які надаються сторонніми організаціями та на підставі окремих договорів підприємству, що надає послуги, повязані з транзитним перевезенням вантажів, не звільняються від оподаткування ПДВ на підставі пункту 197.8 статті 197 ПК.

Забезпечення доступу портового оператора до причалу, що перебуває у господарському віданні адміністрації морських портів України, є законодавчо самостійною та відокремленою послугою від здійснення портовим оператором навантажувально-розвантажувальних робіт транзитного або іншого вантажу на підставі окремого договору, зокрема з вантажовласником, щодо надання відповідних послуг, з огляду на те, що ці послуги регулюються різними нормативно-правовими актами та на підставі договорів, які є відмінними за своєю правовою природою та субєктним складом.

За таких обставин послуги із забезпечення портовому оператору доступу до причалу для виконання навантажувально-розвантажувальних робіт із транзитними вантажами не є такими, що безпосередньо повязані з перевезенням вантажів транзитом через митну територію України, а тому операції платників податку з їх постачання звільненню від оподаткування не підлягають і оподатковуються ПДВ у загальновстановленому порядку.

Такий висновок зроблено Верховним Судом України в постанові від 26.04.2017р. по цій справі.

Другим та третім реченнями частини першої статті 111-28 ГПК України встановлено, що висновок щодо застосування норм права, викладений в постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Суд, вирішуючи спір по цій справі, не вбачає підстав для відступлення від вищевказаної позиції Верховного Суду України за відсутності будь-яких інших мотивів для такого відступлення.

З огляду на викладене, позов підлягає задоволенню у повному обсязі з покладенням нга відповідача витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства «Морський торговельний порт «Южний» (65481, Одеська область, м. Южне, вул. Берегова, буд. 13 , р/р 2420 в ПАТ «ПУМБ» м. Київ, МФО 334851) на користь Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (01135, м. Київ, проспект Перемоги, 14 ), в особі Южненської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація морського порту «Южний») (65481, м. Южне Одеської області, вул. Берегова, 11, р/р 4605 у ПАТ «БАНК ВОСТОК» м. Дніпропетровськ, МФО 307123, ) 203784 гривні 93коп. боргу та 3056 гривень 77 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст..85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили

Повне рішення складено 19 липня 2017 р.

Суддя О.А. Демешин