ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви без розгляду

"10" липня 2017 р. Справа № 911/2076/17

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши позовні матеріали

Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ОСОБА_1

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення 162 493,62 грн.

встановив:

Подана позовна заява не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Приписами пункту 2 статті 57 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до статті 56 Господарського процесуального кодексу України, позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

В якості доказу відправлення відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї документами, позивачем надано курєрську накладну від 05.07.2017, де адресою відправлення значиться: м. Сімферополь, вул. Локомотивна, 51, що не може бути прийнята судом як належний доказ з огляду на таке.

Відповідно до статей 1, 21 Господарського процесуального кодексу України, сторонами в господарському процесі можуть бути юридичні особи та громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності.

У визначенні місця проживання фізичних осіб слід враховувати приписи частини першої статті 29 Цивільного кодексу України, згідно яких місцем проживання є житло, в якому фізична особа проживає постійно або тимчасово.

Разом з тим, частиною шостою зазначеної статті передбачено, що фізична особа може мати кілька місць проживання.

Водночас, згідно частини першої статті 128 Господарського кодексу України, громадянин визнається суб'єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Таким чином, у випадках, передбачених статтею 56 Господарського процесуального кодексу України, місцезнаходження (місце проживання) відповідача визначається за даними його державної реєстрації як суб'єкта господарювання.

Пунктом 5 частини четвертої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» встановлено, що в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про фізичну особу-підприємця, зокрема про його місцезнаходження (місце проживання або інша адреса, за якою здійснюється звязок з фізичною особою-підприємцем).

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру.

Одночасно, частиною першою статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» передбачено, що у разі якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Користуючись правом доступу до Реєстраційного порталу, судом було здійснено запит до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань і отримано Витяг, відповідно до якого місцезнаходженням відповідача є: 95038, Автономна АДРЕСА_1.

З огляду на викладене, курєрська накладна від 05.07.2017, з якої вбачається, що позовну заяву з додатками, відправлено не за місцезнаходженням відповідача, не може вважатись належним доказом відправки позовної заяви та доданих до неї документів, в розумінні статей 56, 57 ГПК України.

Відповідно до приписів пункту 6 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу, суддя повертає позовну заяву, якщо до неї не додано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

За таких обставин, позовна заява підлягає поверненню без розгляду.

Разом з тим суд зазначає, що повернення позовної заяви без розгляду не позбавляє права повторного звернення з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позовну заяву та додані до неї документи повернути без розгляду.

Суддя О.В. Щоткін