ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 року Справа № 920/570/16

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П. - головуючий (доповідач), судді Бондар С.В. і Ковтонюк Л.В.

розглянув касаційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, смт Куйбишеве Куйбишевського району Запорізької області,

на рішення господарського суду Сумської області від 29.07.2016 та

постанову Харківського апеляційного господарського суду від 20.03.2017

зі справи № 920/570/16

за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (далі - Позивач)

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, м. Конотоп Сумської області (далі - Відповідач),

про стягнення 443 754,69 грн.

Судове засідання проведено за участю представників:

Позивача - ОСОБА_4,

Відповідача - ОСОБА_5

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

Позов було подано про стягнення: 1 192,19 грн. пені за несвоєчасне виконання робіт за договором про створення сайту від 06.04.2015 № Р06042015 (далі - Договір); 32 512,50 грн. штрафу за порушення строків виконання робіт; 364 600 грн. упущеної вигоди; 45 450 грн. збитків.

Рішенням господарського суду Сумської області від 29.07.2016 (суддя Джепа Ю.А.), залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 20.03.2017 (колегія суддів у складі: Пушай В.І. - головуючий, Медуниця О.Є. і Шевель О.В.):

- позов задоволено частково;

- з Відповідача стягнуто на користь Позивача:

1 192,19 грн. пені;

6 502, 50 грн. штрафу;

5 655 грн. попередньої оплати за Договором;

200, 25 грн. витрат зі сплати судового збору;

- в іншій частині позову відмовлено.

У касаційній скарзі до Вищого господарського суду України Позивач просить: скасувати оскаржувані рішення та постанову попередніх судових інстанцій у частині відмови в задоволенні позову; в частині задоволення позовних вимог рішення господарського суду Сумської області від 29.07.2016 з цієї справи залишити без змін; прийняти нове судове рішення про повне задоволення позову. Скаргу з посиланням на положення Конституції України, Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Господарського кодексу України (далі - ГК України), Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) мотивовано порушенням господарськими судами норм матеріального і процесуального права у розгляді справи.

У відзиві на касаційну скаргу Відповідач-2 заперечує проти доводів скаржника, зазначаючи про повноту та всебічність дослідження попередніми судовими інстанціями обставин та доказів у даній справі з дотриманням норм матеріального і процесуального права, та просить оскаржувані судові рішення залишити без змін, а скаргу - без задоволення.

Перевіривши на підставі встановлених попередніми судовими інстанціями фактичних обставин справи правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Судові інстанції у розгляді справи виходили з таких обставин та висновків.

Згідно з умовами укладеного сторонами Договору:

- Позивач (замовник) доручив, а Відповідач (виконавець) взяв на себе зобов'язання з виконання робіт з розробки програмного забезпечення, призначеного для оформлення у вигляді веб-сайту матеріалів замовника у відповідності з технічним завданням (додатком 1) та розміщення сайту в мережі Інтернет (пункт 1.1);

- Відповідач зобов'язаний був створити на замовлення Позивача сайт bactosfera.ua (додаток 1 до Договору);

- термін виконання робіт - 228 календарних днів з моменту виконання замовником передоплати, встановленої пунктом 4.2.1 цього договору (пункт 2.2);

- вартість робіт за Договором - 13 005 грн. (пункт 4.1);

- замовник сплачує виконавцю передоплату у розмірі 1 500 грн. протягом 7 календарних днів після підписання Договору; замовник сплачує виконавцю 1 005 грн. у період з 30.04.2015 по 07.05.2015; замовник сплачує виконавцю 3 150 грн. у період з 18.10.2015 по 25.10.2015; замовник сплачує виконавцю 9 850 грн. протягом 7 календарних днів після підписання акта виконаних робіт з розробки сайту відповідно до технічного завдання (пункт 4.2);

- права на сайт переходять до замовника після отримання від виконавця вихідного програмного коду сайту на магнітному носії кодів передачі даних по протоколу ftp (логін, пароль і хост; пункт 5.1);

- Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов'язань сторонами (пункт 10.1);

- всі додатки, доповнення і зміни до цього договору дійсні в тому випадку, якщо вони складені у письмовій формі і підписані обома сторонами, та є його невід'ємними частинами (пункт 10.10).

До Договору укладено низку додаткових угод, якими продовжувався термін виконання робіт; так, за додатковою угодою від 21.01.2016 № 5 цей термін продовжено до 01.03.2016.

На виконання пункту 4.2 Договору Позивач здійснив попередню оплату на загальну суму 5 655 грн.

За твердженням Позивача, Відповідач не виконав належним свої договірні зобов'язання та не створив у визначений Договором строк продукт (сайт), що становить предмет цього договору.

Позивачем було направлено претензію на адресу Відповідача з вимогою щодо сплатити штрафу й пені за невиконання умов Договору, а також виконати взяті на себе договірні зобов'язання. У відповіді на претензію Відповідач запропонував завершити визначені Договором роботи у строк до 12.05.2016. Однак 18.05.2016 Відповідач направив на адресу Позивача повідомлення про розірвання з 26.05.2016 Договору відповідно до умов пункту 10.2 даного договору.

12.05.2016 Позивач уклав з ФОП ОСОБА_9 як виконавцем договір на створення веб-сайту № 1-12/05/16, за умовами якого доручив виконавцю створити сайт bactosfera.ua.

01.07.2015 Позивач уклав з товариством з обмеженою відповідальністю "Бактосфера" (далі - Товариство) договір купівлі-продажу (далі - Договір купівлі-продажу), за умовами якого Товариству було передано у власність сукупність активів та прав на них (Бренд-нейм), невід'ємними складовими якого є, зокрема, доменне ім'я "bactosfera.ua", хостинг для доменного імені "bactosfera.ua", виключні майнові права на програмне забезпечення, розміщене у мережі Інтернет у вигляді веб-сайту. Згідно з протоколом розрахунку та погодження ціни Бренд-нейму (додаток № 1 до Договору купівлі-продажу) кінцева загальна ціна Бренд-нейму для продажу Позивачем Товариству становить 40 000 грн.

На думку Позивача, дії Відповідача з несвоєчасного створення сайту "bactosfera.ua" призвели до неодержання Позивачем прибутку за Договором купівлі-продажу Бренд-нейма (оскільки вказаний сайт був частиною предмета цього договору). Відтак Позивач вважає, що Відповідач повинен, зокрема, відшкодувати йому упущену вигоду, яку Позивач міг би отримати за Договором купівлі-продажу в разі завершення процесу створення веб-сайту (оскільки цей веб-сайт складав частину Бренд-нейму) та збитки в розмірі 45 450 грн. (у тому числі 5 655 грн. попередньої оплати), понесені Позивачем, на його думку, у зв'язку зі створенням аналогічного веб-сайту в іншого розробника.

Згідно з пунктом 2.4.2 Договору передача виконавцем сайту у власність замовника на записаному CD/DVD диску, flash або іншому магнітному носії з додатком коду передачі даних по протоколу ftp: логін, пароль і хост-адреса супроводжується підписанням акта приймання-передачі файлів сайту в натурі на флешці або записаному CD/DVD диску.

Відповідні роботи своєчасно виконані не були, згаданий акт не направлявся для підписання й не підписувався.

За іншими умовами Договору:

- у випадку несвоєчасного виконання робіт за цим договором виконавець сплачує замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від винагороди за виконання робіт, встановленої цим договором, за кожен день прострочення (пункт 6.2);

- у разі порушення Відповідачем строків виконання робіт та термінів передачі Позивачу виконаних робіт більше, ніж на 1 календарний день Відповідач, на вимогу Позивача, зобов'язаний сплатити останньому штраф у розмірі 50% від ціни Договору, зазначеної у пункті 4.1 цього договору, за кожним фактом прострочення (пункт 6.3).

Оскільки додатковою угодою № 5 до Договору встановлено граничний термін виконання Відповідачем робіт - 01.03.2016, то пеня, передбачена пунктом 6.2 Договору, розрахована Позивачем починаючи з 02.03.2016. Відповідна вимога Позивача є обґрунтованою в сумі 1 192,19 грн. Що ж до вимог Позивача про стягнення штрафу в сумі 32 512,50 грн. (за п'ять фактів прострочення виконання зобов'язання),то з Відповідача підлягає стягненню штраф у сумі 6 502,50 грн., тобто 50% від ціни Договору, оскільки таке прострочення мало місце тільки після 01.03.2016, а продовження строку виконання замовлення було добровільно узгоджено сторонами у додаткових угодах.

В обґрунтування своїх вимог щодо відшкодування збитків та упущеної вигоди Позивач, посилаючись на Договір купівлі-продажу, стверджував, що всі його витрати на розробку та створення Бренд-нейму є прямими збитками як наслідок невиконання Відповідачем своїх зобов'язань за Договором, через що Позивач втратив можливість отримати винагороду за Договором купівлі-продажу. Як збитки Позивач зазначає вартість реєстрації та передачі знаків для товарів і послуг №174990, №187175, виключних майнових прав на промисловий зразок № 27860, доменне ім'я "bactosfera.ua", хостинг для цього доменного імені, розробку технічного завдання для сайту, розробку дизайну, попередню оплату за Договором, додаткові витрати на створення веб-сайту у іншого розробника.

Проте зазначені витрати Позивача стосуються Договору лише у частині попередньої оплати за замовлені, але невиконані своєчасно роботи на суму 5 655 грн.

Позивачем не доведено, що:

- веб-сайт, який розроблювався Відповідачем у рамках Договору, є тим самим програмним забезпеченням, яке Позивач передав як частину Бренд-нейму за Договором купівлі-продажу з Товариством, тому відсутній причинний зв'язок між порушенням зобов'язання Відповідачем та тими витратами, які Позивач вважає збитками ;

- порушення Відповідачем зобов'язання за Договором є єдиною і достатньою причиною позбавлення Позивача можливості отримати прибуток.

Причиною спору зі справи стало питання про наявність або відсутність підстав для стягнення з Відповідача на користь Позивача зазначених останнім сум пені, штрафу, упущеної вигоди, збитків.

Попередні судові інстанції, керуючись приписами статей 22, 526, 610, 614, 623, 626, 627, 629, 849, 901, 903 ЦК України, статей 193, 226 ГК України, з'ясувавши:

- доведеність і обґрунтованість позовних вимог про стягнення сум пені, штрафу (частково) та попередньої оплати за Договором;

- неподання Позивачем доказів (недоведеність) того, що веб-сайт, який розроблявся Відповідачем у рамках дії Договору, є саме тим програмним забезпеченням, яке Позивач зобов'язувався передати за Договором купівлі-продажу, укладеним ним з Товариством;

- відсутність доказів (недоведеність Позивачем) заподіяння йому заявлених до стягнення збитків, у тому числі у вигляді упущеної вигоди, у зв'язку з діями (бездіяльністю) Відповідача, -

дійшли висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову й відсутність підстав для задоволення останніх щодо стягнення сум збитків, упущеної вигоди та частково - штрафу.

Доводи касаційної скарги даного висновку не спростовують.

Судами попередніх інстанцій правильно зазначено, що для застосування такого заходу відповідальності, як стягнення збитків (включаючи упущену вигоду), необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) порушення зобов'язання; 2) збитки; 3) причинний зв'язок між порушенням зобов'язання та збитками; 4) вина заподіювача збитків.

Відсутність хоча б одного з цих елементів унеможливлює стягнення збитків (у тому числі упущеної вигоди).

Відповідно до приписів ГПК України:

- сторони обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами (частини друга статті 43);

- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (частина перша статті 33);

- господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи (частина перша статті 34).

Позивачем у судах першої і апеляційної інстанції не доведено належними доказами наявність усіх згаданих елементів господарського правопорушення.

Касаційна ж інстанція згідно з частиною другою статті 1117 ГПК України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

З огляду на наведену норму процесуального права не можуть бути предметом розгляду та перевірки у Вищому господарському суді України доводи Позивача, пов'язані із встановленням обставин справи та оцінкою зібраних у ній доказів.

Водночас скаржником не наведено обґрунтованих доводів стосовно порушення попередніми судовими інстанціями визначених статтею 43 ГПК України правил оцінки доказів. Зокрема, не знаходить підтвердження за змістом оскаржуваних судових рішень посилання скаржника на те, що названі судові інстанції, на його думку, "фактично поєднали в оскаржуваних рішеннях в одне ціле Касатора, що має статус фізичної особи-підприємця та створене ним господарство у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Бактосфера", що має статус юридичної особи".

Касаційна інстанція, з урахуванням з'ясованих місцевим і апеляційним господарськими судами обставин, також погоджується з їх висновком про те, що прострочення виконання Договору з боку Відповідача відбулося одноразово (після 01.03.2016), оскільки продовження строку виконання замовлення за цим договором було погоджене сторонами.

Визначених процесуальним законом підстав для скасування оскаржуваних судових рішень не вбачається.

Керуючись статтями 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Сумської області від 29.07.2016 і постанову Харківського апеляційного господарського суду від 20.03.2017 зі справи № 920/570/16 залишити без змін, а касаційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 - без задоволення.

Суддя В. Селіваненко

Суддя С. Бондар

Суддя Л. Ковтонюк