ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"11" липня 2017 р. Справа № 902/500/17

Господарський суд Вінницької області у складі судді Нешик О.С., при секретарі судового засідання Павловій Т.С., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Селищанське", с.Селище Тиврівського району Вінницької області

до Селищенської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, с.Селище Тиврівського району Вінницької області

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1, м.Гнівань Тиврівського району Вінницької області

про визнання недійсним договору оренди землі та скасування рішення про державну реєстрацію речового права

за участю представників сторін:

представника позивача - Власюк І.Т. (довіреність №10 від 30.06.2017);

інші учасники процесу до суду не з'явились.

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Селищанське" звернулося до господарського суду Вінницької області з позовом про визнання недійсним укладеного між Селищенською сільською радою Тиврівського району Вінницької області та ОСОБА_1 договору оренди від 03.04.2017 земельної ділянки, площею 3,8164 га, з кадастровим номером НОМЕР_1 та скасування рішення про державну реєстрацію речового права.

Ухвалою суду від 22.05.2017 за вказаним позовом порушено провадження у справі №902/500/17, призначено її до розгляду в судовому засіданні на 11.07.2017.

Представник відповідача правом участі в судовому засіданні 06.07.2017 не скористався, причин неявки суду не відомі. Про час та місце розгляду спору останній повідомлений належним чином, що стверджується підписом представника останнього від 31.05.2017 на рекомендованому повідомленні №660 про вручення поштового відправлення (ухвали суду від 22.05.2017) (а.с.56).

Також в судове засідання 11.07.2017 не з'явився ОСОБА_1.

Разом з цим, судом встановлено, що ухвала про порушення провадження у справі від 22.05.2017 третій особі рекомендованим листом на адресу, вказану в позовній заяві. Органом поштового зв'язку кореспонденція повернута з відміткою: "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до абзацу першого пункту 3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. Таким чином, суд вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про час і місце судового розгляду справи.

З огляду на викладене справу слід розглянути за наявними в ній матеріалами відповідно положень ст.75 ГПК України.

В судовому засіданні 11.07.2017 представник позивача Власюк І.Т. подав клопотання б/н від 11.07.2017 (вх. канц. суду №06-52/6788/17) "про припинення провадження у справі".

Вказане клопотання мотивоване тим, що предмет спору безпосередньо стосується прав і обов'язків фізичної особи ОСОБА_1, оскільки він є стороною оспорюваного договору, даний правочин укладений саме з фізичною особою.

Розглянувши вказане клопотання суд дійшов наступних висновків.

Згідно п.1 рішення Селищенської сільської ради Тиврівського району Вінницької області №155 від 09.12.2016 року вирішено визначити перелік земельних часток-паїв, розташованих на території Селищенської сільської ради, що входять до складу спадщини, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини, в кількості 43 штуки, загальною площею 104,6954 га, згідно додатку 1 до даного рішення.

Згідно п.2.1 рішення вирішено передати в оренду ОСОБА_1 земельні частки-паї в кількості 32 штуки із переліку, зазначеного в п. 1 даного рішення, терміном на 10 років - із 03 січня 2017 року по 03 січня 2027 року.

03.04.2017 року між Селищенською сільською радою (в договорі - орендодавець) та ОСОБА_1 як фізичною особою (в договорі - орендар) було укладено договір оренди землі б/н.

На підставі вищевикладеного та з урахуванням всіх обставин та матеріалів справи, з'ясуванню всього кола обставин, що входять до предмета доказування у справі, встановленню наявності або відсутності правопорушення, прийняттю законного та обґрунтованого рішення, суд прийшов до висновку про те, що оскільки третя особа - ОСОБА_1 є стороною договору оренди земельної ділянки, визнання якого недійсним є предметом спору, то в даному випадку він повинен виступати у справі в якості відповідача, а не третьої особи.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ Постанова Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. № 7 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2) за загальним правилом розмежування компетенції судів з розгляду земельних та пов'язаних із земельними відносинами майнових спорів відбувається залежно від суб'єктного складу їх учасників. Ті земельні та пов'язані із земельними відносинами майнові спори, сторонами в яких є юридичні особи, а також громадяни, що здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статус суб'єкта підприємницької діяльності, розглядаються господарськими судами, а всі інші - в порядку цивільного судочинства, крім спорів, зокрема, щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень при реалізації ними управлінських функцій у сфері земельних правовідносин, вирішення яких згідно з пунктами 1, 3 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства віднесено до компетенції адміністративних судів.

Земельні спори громадян з органами державної влади та органами місцевого самоврядування з питань надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства у випадках, передбачених законодавством, а також спори з майнових питань, пов'язаних із земельними відносинами, за участю громадян, що є членами фермерського господарства, їхніх спадкоємців тощо розглядаються за правилами цивільного судочинства (п. 3 Постанови) .

Крім того, п. 1.1 Постанови Пленуму "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" № 6 від 17.05.2011 р. (із змінами і доповненнями) передбачено, що питання про те, чи підвідомча господарському суду справа у спорі, що виник із земельних правовідносин, повинно вирішуватись залежно від того, який характер мають спірні правовідносини, тобто чи є вони приватноправовими чи публічно-правовими, та чи відповідає склад сторін у справі статті 1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК).

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України, правом на звернення до господарського суду користуються підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності.

Стаття 21 Господарського процесуального кодексу України визначає, що сторонами в судовому процесі - позивачем і відповідачем - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього кодексу. Вищевикладене зазначене також у Інформаційному листі Вищого господарського суду України від 20.10.2006р. № 01-8/2351.

А тому, в силу положень ст. 12 ГПК України даний спір не підвідомчий господарським судам, оскільки предмет спору безпосередньо стосується прав і обов'язків зазначеної фізичної особи.

Відповідно до пункту 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, в тому числі, якщо спір за предметною ознакою підвідомчий господарському суду, але одна із сторін не може бути учасником господарського процесу.

Згідно роз'яснень, наданих у п. 4.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р., припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Існування норм, що регулюють припинення провадження у справі, викликано необхідністю вилучати з процесу судочинства справи, порушені за позовами, що подані на підставі помилкового уявлення особи про її право на звернення до господарського суду або внаслідок розпорядчих дій сторін. У разі виявлення встановлених законодавством обставин немає необхідності в розгляді справи по суті та винесенні рішення. Припинення провадження у справі відбувається у випадках, коли судовий захист особи у господарському суді є неможливим.

Провадження у справі підлягає припиненню з посиланням на пункт 1 частини першої статті 80 ГПК України, якщо при розгляді справи буде встановлено, що позов подано позивачем або до відповідача, який не має статусу юридичної особи або громадянина - суб'єкта підприємницької діяльності, тощо (п.п. 4.2.5).

Враховуючи викладене, провадження у даній справі підлягає припиненню на підставі п.1 ч.1 ст.80 ГПК України у зв'язку із тим, що спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Враховуючи викладене, керуючись п.1 ч.1 ст.80, ст.ст. 22, 86 ГПК України, суд-

У Х В А Л И В :

1. Провадження у справі №902/500/17 припинити.

2. Копії ухвали надіслати відповідачу та третій особі рекомендованими листами з повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу - Селищенській сільській раді (23316, Вінницька область, Тиврівський район, с.Селище, вул.Жовтнева, буд.6);

3 - третій особі - ОСОБА_1 (АДРЕСА_1).