ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2017 р. Справа № 5023/086/12

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Камишева Л.М., суддя Плахов О.В.,

при секретарі Євтушенкові Є.В.,

за участю представників:

від позивача ОСОБА_1 за довіреністю від 05.11.2013р. № 010-01/7568,

від відповідача ОСОБА_2 за довіреністю від 12.12.2016р., ОСОБА_3 за довіреністю від 12.12.2016р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (вх.№ 1911 Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від "01" червня 2017 р. у справі №5023/086/12,

за позовом прокурора Київського району м. Харкова в інтересах держави в особі Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" в м. Харкові,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "С.К.С.М.", м. Харків,

про стягнення грошових коштів в розмірі 22984701,11 грн. та 1230916,51 євро,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 01.06.2017р. (суддя Аюпова Р.М.) заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "С.К.С.М." (вх. №8476 від 13.03.2017р.) задоволено частково. В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "С.К.С.М." про визнання наказу господарського суду Харківської області від 22.07.2014року у справі №5023/086/12 щодо стягнення з ТОВ "С.К.С.М." на користь ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України (03150, м. Київ, вул. Горького, 127, ) в особі філії АТ "Укрексімбанк" в м. Харкові, МФО 351618, ідентифікаційний код 19362160) суми заборгованості за кредитними договорами в розмірі 22984701,11 грн. та 1230916,51 євро, таким, що не підлягає виконанню частково у сумі 2000000,00 (два мільйони) грн. відмовлено.

Розстрочено виконання рішення господарського суду Харківської області від 05.03.2014р. по справі № 5023/086/12, шляхом сплати належних до стягнення сум, згідно наступного графіку:

- до 31.12.2017 року - оплата суми 2500000,00 грн.

- до 31.12.2018 року - оплата суми 2500000,00 грн.

- до 31.12.2019 року - оплата суми 3500000,00 грн.

- до 31.12.2020 року - оплата суми 11455790,00 грн. та 575090,00 євро.

- до 31.12.2021 року - оплата суми 1093291,11 грн. та 655826,51 євро.

Позивач з ухвалою місцевого господарського суду не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 01.06.2017р. у справі №023/086/12 в частині розстрочки виконання рішення суду від 05.03.2014р.

В обґрунтування заявлених апеляційних вимог позивач вказує, що при вирішенні питання щодо розстрочки виконання рішення від 05.03.2014р. суд не врахував інтереси позивача, ступінь вини відповідача при виникненні заборгованості та наявність ліквідного майна, на яке можливо звернути стягнення. Так, позивач посилається на висновок судової економічної експертизи від 16.05.2017р. № 5475, яка проводилась ХНДІСЕ ім. засл. проф. ОСОБА_4, відповідно до якої підтверджено, що відсутність у відповідача можливості своєчасно погасити існуючу кредиторську заборгованість, без реалізації в поточному періоді необоротних активів (основних засобів, що входять до цілісного майнового комплексу та довгострокової дебіторської заборгованості). Разом з тим, на думку апелянта, повторне подання відповідачем заяви про розстрочку виконання рішення суду від 05.03.2014р. є механізмом затягування процесу його виконання та унеможливлення задоволення законних кредиторських вимог банку.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 19.06.2017р. апеляційну скаргу прийнято до провадження, справу призначено до розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю С.К.С.М. просить залишити ухвалу господарського суду Харківської області від 01.06.2017р. у справі № 5023/086/12 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення (вх.№ 6478 від 16.06.2017р.).

В обґрунтування своєї позиції у справі відповідач вказує, що:

- в обґрунтування заяви про розстрочку виконання рішення від 13.03.2017р. відповідач надав суду нові докази щодо відсутності можливості своєчасно погасити існуючу заборгованість без реалізації в поточному періоді необоротних активів;

- зазначаючи про можливість реалізації майна відповідача, що знаходиться в іпотеці АТ "Укрексімбанк", апелянт не враховує наявних в матеріалах справи доказів, відповідно до яких в разі вилучення необоротних активів ТОВ "С.К.С.М." у процедурі виконання рішення у даній справі, є загроза припинення господарської діяльності відповідача та його банкрутства, що призведе до звільнення трудового колективу;

- обґрунтованість заявленого відповідачем графіку та термінів розстрочки підтверджується наявними в матеріалах справи бізнес-планом, Аудиторським звітом щодо перевірки прогнозної фінансової інформації, яка наведена в Плані руху грошових коштів ТОВ "С.К.С.М." на період 2016-2021 роки та прогнозному балансі ТОВ "С.К.С.М." станом на 31.12.2021 року та висновком судової економічної експертизи від 22.09.2016р. № 8934.

В додаткових поясненнях у справі ТОВ "С.К.С.М." (вх. № 7349 від 12.07.2017р.) зазначає про обставину того, що за кредитними договорами, укладеними між сторонами, продовжується нарахування процентів за користування кредитними коштами, які АТ "Укрексімбанк" продовжує отримувати після винесення рішення у даній справі.

Публічним акціонерним товариством "Укрексімбанк" надано пояснення (вх.№7385 від 13.07.2017р.).

В судовому засіданні 13.07.2017р. оголошено перерву.

Публічним акціонерним товариством "Укрексімбанк" надано пояснення (вх.№7401 від 14.07.2017р.) щодо наявності факту погашення ТОВ "С.К.С.М." прострочених відсотків протягом 2014-2017 років. Разом з тим, станом на 31.12.2016р. можливе лише часткове погашення заборгованості ТОВ "С.К.С.М." перед АТ "Укрексімбанк" у сумі 812000,00 грн., а повне погашення лише за рахунок реалізації майнового комплексу, що розташований за адресою: м.Харків, вул. Енергетична, б.18-А та Енергетичний тупік, б.18, що є предметом забезпечення за Генеральною угодою № 6806 №4 від 17.11.2006р., укладеною між АТ "Укрексімбанк" та ТОВ "С.К.С.М."

Товариством з обмеженою відповідальністю "С.К.С.М." подано додаткові пояснення у справі (вх.№ 7402 від 14.07.2017р.) щодо наявності обґрунтованих підстав для виконання підприємством бізнес-плану по виходу з кризи та покращення платоспроможності на період 2016-2021 роки, наявності відповідних договорів на надання послуг з виготовлення продукції з давальницької сировини та договорів поставки продукції, якими підтверджується можливість виконання рішення суду у даній справі на умовах розстрочки.

В судовому засідання представники позивача підтримали вимоги апеляційної скарги, просили суд скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 01.06.2017р. у справі №023/086/12 в частині розстрочки виконання рішення суду від 05.03.2014р.

Представники відповідача заперечували проти задоволення вимог апеляційної скарги, просили суд ухвалу господарського суду Харківської області від 01.06.2017р. у справі №023/086/12 в частині розстрочки виконання рішення суду від 05.03.2014р. залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Рішенням господарського суду Харківської області від 05.03.2014р. позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "С.К.С.М." (м. Харків, вул. Енергетична, 18, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України (03150, м. Київ, вул. Горького, 127, ) в особі філії АТ Укрексімбанк в м. Харкові, МФО 351618, ідентифікаційний код 19362160) суму заборгованості за кредитними договорами в розмірі 22984701,11 грн. та 1230916,51 євро. Стягнуто Товариства з обмежено відповідальністю "С.К.С.М. (м. Харків, вул. Енергетична, 18, код Є.ДРПОУ 31797878) на користь держбюджету України одержувач коштів - УДКС у Дзержинському районі м. Харкова Харківської області, № рахунку 3003, , код платника 22030001, символ звітності банку 101, банк одержувача - ГУ ДКСУ у Харківській області, МФО 851011) - судовий збір в розмірі 64380,00 грн. Відстрочено виконання рішення господарського суду Харківської області від 05.03.2014р. по справі № 5023/086/12 до 31 грудня 2016 року.

На виконання даного рішення суду видано відповідні накази від 22.07.2014р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.10.2016р. по даній справі заяву боржника про розстрочку виконання рішення суду від 05.03.2014р. (вх. № 26775) було задоволено. Розстрочено виконання рішення господарського суду Харківської області від 05.03.2014р. по справі № 5023/086/12, шляхом сплати належних до стягнення сум, згідно наданого боржником графіку.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 10.01.2017р. ухвалу господарського суду від 11.10.2016р. скасовано.

13.03.2017р. боржник - ТОВ "С.К.С.М." вдруге звернувся до господарського суду Харківської області з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню частково та розстрочення виконання рішення суду від 05.03.2014р. (вх. № 8476 від 13.03.2017р.).

З поданої боржником заяви вбачається, що обґрунтовуючи повторне подання заяви про розстрочку виконання рішення суду у справі на період 2017-2021 роки він посилається на нові обставини та докази, які на його думку в своїй сукупності свідчать про наявність виняткової ситуації, яка дає достатні підстави для застосування передбаченого ст. 121 ГПК України права на надання розстрочки виконання рішення суду.

Задовольняючи заяву відповідача про відстрочку виконання рішення, суд першої інстанції враховуючи фінансове становище відповідача, що підтверджене документальними доказами у справі, дійшов висновку про наявність в даному випадку виключних обставин, які є підставою для надання відстрочки виконання рішення суду, оскільки відповідач на даний час неспроможний виконати рішення суду одномоментно з об'єктивних причин, які не залежать від нього.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом використано у повному обсязі свої повноваження, передбачені процесуальним законом щодо повного та всебічного зясування обставин справи, повязаних з предметом доказування у даній справі.

Так, у ч. 1 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016, який діє з 05.10.2016 визначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Згідно з статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і, у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Вказаною нормою визначено процесуальну можливість вирішення питань, пов'язаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду, оскільки у процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.

Правовий аналіз змісту вказаної норми процесуального закону дозволяє дійти висновку, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

Пунктом 7.1.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" встановлено, що розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Крім того, з аналізу процесуальних норм, які регулюють питання можливості надання розстрочку виконання рішення суду, випливає, що законодавець у будь-якому випадку пов'язує розстрочку виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Господарський процесуальний кодекс України не містить вичерпного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, а тому оцінка доказів, що підтверджують зазначені обставини повинна бути здійснена за правилами статті 43 цього Кодексу.

Таким чином, згідно із вказаною статтею господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як вбачається з судової практики, до обставин, що ускладнюють виконання судового рішення та які є підставою для розстрочки (відстрочки) його виконання, належать хвороба боржника або членів його сім'ї, скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи-боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Разом з тим, дотримання принципу обовязкового виконання судового рішення не повинно призводити до припинення фінансування першочергових зобовязань боржника за відсутності реальної можливості виконати судовий акт неминуче і одночасно, тобто, розстрочка виконання судового рішення дозволить акумулювати необхідні фінансові кошти для повного його виконання, а тому наявні виняткові та виключні обставини для відстрочення виконання судового рішення.

Як встановлено судом в межах розгляду справи № 5023/086/12 між ВАТ "Укрексімбанк", правонаступником якого на теперішній час є АТ "Укрексімбанк" (позивач), та ТОВ "С.К.С.М." (відповідач) укладено генеральну угоду № 6806N4 від 17.11.2006р. Основана заборгованість ТОВ "С.К.С.М." перед АТ "Укрексімбанк за вказаним кредитними договорами, яка встановлена рішенням господарського суду Харківської області від 05.03.2014р. в межах даної справи, складається з заборгованості за кредитом та процентами.

При вирішенні питання щодо можливості задоволення вимог позивача в поточному періоді за рахунок наявного у відповідача, в тому числі у складі його майнового комплексу (необоротних та оборотних активів) судом було досліджено наступні докази у справі: фінансова звітність відповідача станом на 31.12.2016р., звіт незалежного фахівця-практика з огляду фінансової звітності ТОВ "С.К.С.М." станом на 31.12.2016р., звіт фахівців практиків з аналізу та оцінки фінансового стану ТОВ "С.К.С.М." за період з 01.01.2015р. по 31.12.2016р. та оцінки можливості здійснити розрахунки за кредитами ПАТ «Укрексімбанк» станом на 31.12.2016 року, висновок судової економічної експертизи від 16.05.2017р. № 5475, яка проводилась ХНДІСЕ ім. засл. проф. ОСОБА_4 на виконання ухвали суду у дані справі від 20.03.2017р.

Також, боржником надано докази відсутності коштів на рахунках підприємства в банківських установах, а саме: листи ПАТ "Укрексімбанк" від 09.02.2017р. № 068-07/584, виписку по залишкам рахунків ПАТ "Укрексімбанк" станом на 01.01.2017р., лист Першого Українського міжнародного банку від 09.02.2017 року № КНА-07.03/101, лист ПАТ "Промінвестбанк" № 121-20-2140 від 09.02.2017 року, які свідчать про обєктивну неможливість стягнення грошових коштів з боржника на виконання рішення суду у справі.

З наявних в матеріалах справи доказів слідує, що станом на 31.12.2016р.:

- необоротні активи відповідача становили 81727,00 тис. грн., оборотні активи 812,00 тис. грн.,

- часткове погашення заборгованості перед ПАТ "Укрексімбанк" за рахунок оборотних активів можливе в розмірі 812 тис. грн.,

- повне погашення заборгованості перед ПАТ "Укрексімбанк" в розмірі 56,0 млн. грн. можливе лише за умовами реалізації необоротних активів, що входять до складу цілісного майнового комплексу, переданого в заставу ПАТ "Укрексімбанк" балансовою вартістю 78127 тис. грн., до складу якого входять будинки, споруди, передавальні пристрої, право користування земельною ділянкою, інші нематеріальні активи, транспортні засоби, машини та обладнання, малоцінні необоротні матеріальні активи, а також відстрочені податкові активи в розмірі 3600 тис. грн.

Разом з тим, "Висновком спеціалістів з питань: чи складають необоротні активи TOB "С.К.С.М." цілісний майновий комплекс з виробництва залізобетонних виробів за адресою: м.Харків, вул. Енергетична, 18, чи можливе виділення частки необоротних активів, що входять до цілісного майнового комплексу TOB "С.К.С.М.", в тому числі будівель і споруд та основного виробничого обладнання, та їх подальше відчуження?", який надано TOB "Харківська перспектива", встановлено, що в структурі активів підприємства станом на 31.12.2016р., в їх загальній вартості 83732,0 тис. грн. найбільша питома вага припадає на необоротні активи - 81727,0 тис. грн. або 97,6%, решта - оборотні активи. В свою чергу, в структурі необоротних активів основні засоби становлять 71777,0 тис. грн., або 87,8%.

Решту складають нематеріальні активи, незавершені капітальні інвестиції та відстрочені податкові активи. Стосовно основних засобів підкреслено, що у їх складі превалюють основні виробничі фонди - будівлі, споруди, передавальні пристрої становлять близько 93%, машини та обладнання - близько 5% (за вартісними показниками), тобто їх структура оптимізована.

Необоротні активи ТОВ "С.К.С.М." (будівлі, споруди, передавальні пристрої, транспортні засоби, машини, обладнання та інші обєкти основних засобів, малоцінні необоротні матеріальні активи, нематеріальні активи, незавершені капітальні інвестиції) відповідають наведеним критеріям ЦМК, за виключенням будівлі теплиці, яка ніяким чином не задіяна у єдиному технологічному циклі виробництва продукції та відстроченим податковим активам, які не можуть розглядатися, як самостійні активи і не можуть бути ні використані у виробничої діяльності підприємства, ні відчужені.

В результаті надано висновки про те, що цілісний майновий комплекс ТОВ "С.К.С.М." з виробництва залізобетонних виробів за адресою: м. Харків, вул. Енергетична,18, складають необоротні активи ТОВ "С.К.С.М." (за виключенням будівлі теплиці та відстрочених податкових активів); необоротні активи у складі цілісного майнового комплексу обєднані у єдиному технологічному циклі підприємства та мають взаємоповязаний характер і забезпечують виготовлення підприємством продукції за його основними видами діяльності.

Таким чином, виділення окремих необоротних активів зі складу цілісного майнового комплексу та їх подальше відчуження є неможливим, тому що це призведе до руйнування цілісного майнового комплексу внаслідок розриву технологічного циклу з зупинкою підприємства.

З огляду на зазначене встановлено, що наявні у боржника необоротні активи (за виключенням будівлі теплиці та відстрочених податкових активів) складають цілісний майновий комплекс ТОВ "С.К.С.М." з виробництва залізобетонних виробів, обєднані у єдиному технологічному циклі підприємства і забезпечують ведення ним господарської діяльності. В свою чергу арешт та реалізація належного відповідачу майна, яке є предметом іпотеки в забезпечення боргових зобовязань за кредитним договором із позивачем, але безпосередньо використовується останнім в його поточній господарській діяльності, створює реальну загрозу банкрутства останнього як субєкта господарської діяльності, що бути мати наслідком звільнення трудового колективу.

В пункті 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2010р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" вказано, що при вирішенні питання про надання відстрочки (розстрочки) мають значення майновий стан та негативні явища, що можуть мати місце у разі примусового виконання рішення. зокрема, загроза банкрутства боржника.

Разом з тим, загроза банкрутства підприємства-боржника згідно з правовою позицією Конституційного Суду України, викладеною в Рішенні від 26.06.2013 р. №5-рп/ 2013 у справі №1-7/2013 "за конституційним зверненням акціонерної компанії „Харківобленерго щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 частини другої статті 17, пункту 8 частини першої статті 26, частини першої статті 50 Закону України „Про виконавче провадження, є тією виключною обставиною, яка являється підставою для розстрочення виконання рішення суду в порядку ст.121 ГПК України.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд також повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Таким чином, одночасно під час розгляду заяви про розстрочку виконання судового рішення господарський суд також повинен враховувати інтереси стягувача (позивача).

Як вбачається з матеріалів справи відповідач вживає заходів щодо погашення заборгованості. Так, на підставі платіжного доручення від 07.10.2016р. № 2310 добровільно виконано рішення суду в частині погашення боргу в сумі 2000000,00 грн., яке здійснено за дорученням ТОВ "С.К.С.М." іншою особою - ТОВ "Торговий будинок "С.К.С.М." .

Відповідно до п. 3.5 кредитних договорів та укладених сторонами додаткової угоди від 21.12.2011р.№ 68108К42-5 до кредитного договору від 25.06.2008р. №68108К42, додаткової угоди від 21.12.2011р. № 6810К50-7 до кредитного договору від 28.07.2008р. № 68108К50, додаткової угоди від 21.12.2011р. № 6806К92-8 до кредитного договору від 17.11.2006р. № 6806К92, відсоткова ставка за договорами встановлена на рівні 0,1% річних.

Тобто, за умовами укладених кредитних договорів ТОВ "С.К.С.М." продовжується нарахування процентів за користування кредитними коштами після стягнення заборгованості за рішенням суду.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем в рахунок погашення процентів сплачено наступні кошти:

- за кредитним договором № 6806К92 від 17.11.2006р. в 2015 році сплачено 7094,64 грн., в 2016 році 7114,08 грн., в 2017 році 4120,71 грн.;

- за кредитним договором № 68108К50 від 28.07.2008р. в 2015 році сплачено 8491,05 грн., в 2016 8514,31 грн., в 2017 році 40266,58 грн.

Оплату процентів за кредитним договором від 25.06.2008р. № 6810К42 за період з 01.01.2015р. 30.06.2017р. було проведено третьою особою ТОВ "Торговий будинок "С.К.С.М." за договором про покладення виконання обовязків на іншу особу; проценти сплачено в сумі 67895,68 грн., що еквівалентно сумі 2286,25 євро по курсу НБУ станом на 10.07.2017р.

Таким чином, матеріалами справи підтверджуються обставини того, що після прийняття місцевим господарським судом рішення у даній справі та на час розгляду даної заяву АТ "Укрексімбанк" отримує проценти за кредитними договорами в сумах, встановлених за домовленістю сторін, які є відповідною компенсацію за користування кредитними коштами.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Слід зазначити, що оскільки відстрочка і розстрочка є складовими способу та порядку виконання судового рішення, то умови їх надання може бути переглянуто у процесі розгляду господарським судом заяви про зміну способу та порядку виконання судового рішення.

Судом встановлено, що 17.11.2006р. між ВАТ "Державний експортно-імпортний банк України" (іменується - іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "С.К.М.С." (іменується - іпотекодавець) укладено іпотечний договір, за умовами п. 1.1 якого іпотекою за цим договором забезпечуються всі вимоги іпотекодержавтеля, що випливають із Генеральної угоди від 17.11.2006р. №6806№ 4, укладеної між іпотекодержателем та іпотекодавцем, відповідно до якої іпоеткодержатель при виконанні іпотекодавцем певних її умов, надає іпотекодавцю кредити з загальним лімітом заборгованості 22683000,00 гривень на визначених зазначеною Генеральною угодою умовах, строком погашення 15 листопада 2009 року.

Предметом іпотеки, що є забезпеченням викладених в угоді зобовязань іпотекодавця, є єдиний майновий комплекс ТОВ "С.К.С.М." в розумінні статті 191 ЦК України, який розташований за адресою: м. Харків, вул.Енергетична, буд. 18-А та Енергетичний тупик, буд. 18, з закінченим циклом виробництва товарного бетону збірного залізобетону.

Відповідно до положень ч.1 ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Європейським Судом з прав людини у справі "ОСОБА_5 проти Італії" (Immobiliare Saffi c. Italie) визначено, що система тимчасового зупинення або відстрочка виконання судових рішень не критикується як така, особливо беручи до уваги свободу розсуду, дозволену в другому абзаці статті 1. Проте така система має наслідком ризик покладання на власників непомірного тягаря,зокрема, можливості розпоряджатися своїм майном і, таким чином, повинна передбачати певні процедурні гарантії для спостереження за запровадженням системи та її непередбачуваних наслідків для права власності.

Таким чином, судом враховано, що у разі порушення відповідачем графіку розстрочення виплати заборгованості за кредитними договорами, визначеного оскаржуваною ухвалою суду, позивач має можливість задовольнити майнові вимоги в інший спосіб, передбачений Законом та умовами укладеного між сторонами іпотечного договору від 17.11.2006р.

Разом з тим, згідно висновків "Звіту фахівців-практиків з аналізу та оцінки фінансового стану ТОВ "С.К.С.М. " за період з 01.01.2015 по 31.12.2016 роки та оцінки можливості здійснити розрахунки за кредитами ПАТ "Укрексімбанк" станом на 31.12.2016 року вбачається, що показники валової рентабельності наданих послуг мали достатньо високі значення, що надало можливість підприємству отримати прибуток від операційної діяльності: валовий прибуток за 2015 рік становить 7323 тис. грн., валовий прибуток за 2016 рік становить 6201тис. грн.

Боржником здійснюються заходи для продовження ведення ним господарської діяльності на базі існуючого цілісного майнового комплексу та забезпечення повного виконання рішення суду у даній справі на умовах розстрочки, які визначено в "Бізнес - плані виходу з кризи та поліпшення платоспроможності на період 2016-2021 роки".

Заходи, що передбачається реалізувати в рамках Бізнес-плану, дозволять забезпечити отримання підприємством доходу в обсягах представлених в Плані руху грошових коштів ТОВ "С.К.С.М." на період 2016-2021р.

Можливість виконання боржником визначених в зазначеному вище Бізнес-плані дій перевірено та підтверджено наявним в матеріалах справи "Аудиторським звітом щодо перевірки прогнозної фінансової інформації, яка наведена в "Плані руху грошових коштів ТОВ "С.К.С.М." на період 2016-2021 роки" та "Прогнозному балансі ТОВ "С.К.С.М." станом на 31.12.2021 року", а також висновком судової економічної експертизи від 22.09.2016р. №8934, яка проводилась ХНДІСЕ ім. Засл. проф. ОСОБА_4 на виконання ухвали суду від 16.08.2016р.

На підтвердження фактичного виконання "Бізнес-плану по виходу з кризи та покращення платоспроможності підприємства на період 2016-2021 роки" в 2016 році, першому півріччі 2017 року відповідачем до матеріалів справи надано договори на надання послуг з виготовлення продукції з давальницької сировини та договорів поставки продукції, укладені з третіми особами (вх.№ 7402 від 17.07.2017р.).

Фактичний обсяг наданих послуг з виготовлення продукції в 2016 році склав 63117,34 м.куб, дохід ТОВ "С.К.С.М." від надання таких послуг склав 23033200 грн., що підтверджується довідкою ТОВ "С.К.С.М." про фактичне про фактичне надання послуг з виготовлення продукції з давальницької сировини за період з 2016 рік, 1 півріччя 2017 року.

Фактичний обсяг наданих послуг з виготовлення продукції в 1-му півріччі 2017 року склав 30935,41 м. куб., дохід ТОВ "С.К.С.М." від надання послуг склав 15332,24 тис. грн., що підтверджується довідкою ТОВ "С.К.С.М." про фактичне надання послуг з виготовлення продукції з давальницької сировини за період 1 півріччя 2017 року.

З надано до матеріалів справи звіту про фінансові результати за 1 квартал 2017 року, згідно якого чистий дохід від реалізації продукції склав 5229 тис. грн., без урахування ПДВ.

Таким чином, отримані відповідачем показники за перше півріччя 2017 року становлять майже половину із запланованих в Бізнес - плані виходу з кризи та поліпшення платоспроможності на період 2016-2021 роки, що є свідченням його реального виконання.

За таких обставин, судова колегія суду апеляційної інстанції дійшла висновку щодо дотримання справедливого балансу інтересів сторін у цій справі, оскільки відстрочка виконання рішення суду здійснюється з метою недопущення погіршення економічної ситуації боржника, а також забезпечення реального виконання рішення суду на користь кредитора. При цьому, господарським судом враховані наслідки і інтереси для позивача (стягувача) при затримці виконання рішення.

Приймаючи до уваги докази, надані сторонами у справі, а також встановлені судом обставини справи, судова колегія зазначає, що визначений строк відстрочення виконання судового рішення у даній справі не є надто тривалим та надмірним з огляду на конкретні обставини цієї справи та значний розмір заборгованості, яку відповідач неспроможний сплатити на користь відповідача одномоментно єдиним платежем.

З урахуванням вищевикладеного, відстрочка виконання рішення для боржника в даному випадку не є інструментом ухилення від виконання рішення, боржник лише намагається через існування конкретних обставин, які таке виконання ускладнюють, забезпечити повне виконання рішення та остаточне погашення заборгованості перед позивачем.

Оскільки обставини, які склалися у відповідача, є винятковими та такими, що ускладнюють виконання судового рішення, приймаючи до уваги вжиті відповідачем заходи зі стабілізації обємів виробництва, а також те, що розстрочення виконання рішення не суперечить ст. 121 ГПК України, відповідає принципам справедливості та розумності, узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для розстрочення виконання рішення господарського суду Харківської області від 05.03.2014р. у справі №5023/086/12.

Крім того, судова колегія, переглянувши оскаржувану ухвалу суду в частині розгляду заяви боржника про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню частково у сумі 2000000,00 грн., зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів заяви, 07.10.2016р. між ПАТ "Укрексімбанк", ТОВ "С.К.С.М." та ТОВ "ТБ "С.К.С.М." підписаний договір поруки №68116Р34 відповідно до умов якого поручитель - ТОВ "ТБ "С.К.С.М." зобов'язується відповідати перед ПАТ "Укрексімбанк" за виконання ТОВ "С.К.С.М." частково, в межах суми в розмірі 2000000,00 грн. зобовязань за кредитним договором від 17.11.2016 року №6806К92.

ТОВ "С.К.С.М.", в обґрунтування заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню частково, зазначає про часткове добровільне виконання рішення суду в сумі 2000000,00 грн., яке було здійснено за дорученням ТОВ "С.К.С.М." іншою особою - ТОВ "ТБ "С.К.С.М." (платіжне доручення №2310 від 07.10.2016р.).

Таким чином, станом на 01.06.2017р. борг боржника, як за кредитним договором від 17.11.2016 №6806К92, так і наказом господарського суду Харківської області від 22.07.2014р. перед банком - стягувачем сплачено частково у сумі 2000000,00 грн.

Відповідно до п. 9 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження підлягає закриттю в разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Тобто, вищезазначеною статтею Закону України "Про виконавче провадження" передбачено підстави та порядок закриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст.117 ГПК України господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Частина четверта статті 117 ГПК України містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті: якщо його видано помилково; якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково) (п.3.3. постанови пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" із змінами та доповненнями).

Таким чином, зі змісту ст. 117 ГПК України вбачається, що суд має право визнати наказ таким, що не підлягає виконанню в разі добровільного виконання боржником рішення суду.

Враховуючи те, що Законом України "Про виконавче провадження" (в редакції від 05.10.2016р.) не передбачено строку на добровільне виконання рішення суду, господарським судом відмовлено в задоволенні заяви боржника про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню частково у сумі 2000000,00 грн.

Колегія суддів погоджується з зазначеними вище висновками господарського суду першої інстанції як такими, що відповідають нормам чинного законодавства, у зв'язку з чим оскаржувана ухвала в цій частині підлягає залишенню без змін.

Зважаючи на вищевикладене, господарський суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законну та обґрунтовану ухвалу у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, а тому ухвала господарського суду Харківської області від "01" червня 2017 р. у справі №5023/086/12 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, витрати апелянта по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги підлягають покладенню на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 32-34, 43, 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст.ст. 105, 106, 121 ГПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від "01" червня 2017 р. у справі №5023/086/12 залишити без змін.

Повний текст постанови складений 17.07.2017р.

Головуючий суддя Лакіза В.В.

Суддя Камишева Л.М.

Суддя Плахов О.В.