ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2017 року Справа № 904/1103/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чимбар Л.О. (доповідач)

суддів: Дармін М.О., Іванов О.Г.

при секретарі судового засідання: Манчік О.О.

за участі представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, провідний юрисконсульт Криворізького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії "Управління магістральних газопроводів "ХАРКІВТРАНСГАЗ" , довіреність №2-568 від 28.12.2016 р.;

від відповідача: ОСОБА_2, представник, довіреність №9/016-юр від 05.01.2017 р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Київ, в особі Криворізького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.2017р. у справі №904/1103/17

за позовом публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Київ, в особі Криворізького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії магістральних газопроводів "Харківтрансгаз", смт. Радушне

до публічного акціонерного товариства "Дніпроазот", м. Кам'янське, Дніпропетровська область

про врегулювання розбіжностей по договору з транспортування природного газу

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.2017р. у справі № 904/1103/17 (суддя Мельниченко І.Ф.) в задоволенні позову про зобов'язання ПАТ "Дніпроазот" укласти договір транспортування природного газу №17-1-ТКЕ від 05.12.2016 р., в редакції позивача, а саме, пункти: "2.1. За цим Договором Оператор надає Замовнику послуги транспортування природного газу (далі - Послуги) на умовах, визначених у цьому Договорі, а Замовник сплачує Оператору встановлену в цьому Договорі вартість таких Послуг; 5.2. Якість газу має відповідати вимогам щодо норм якості газу, фізико-хімічних показників та інших характеристик (далі - ФХП), визначених у Кодексі та нормативно-правових актах і відповідних стандартах, на які Кодекс містить посилання.". Виключення: п. 17.2 Договору, який погоджено в редакції відповідача відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, ПАТ "Укртрансгаз" в особі Криворізького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.2017р. у справі № 904/1103/17 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнити.

В апеляційній скарзі скаржник послався на неврахування господарським судом обставин щодо дати одержання позивачем протоколу розбіжностей до договору транспортування природного газу №17-1ТКЕ від 05.12.2016р., якою є 04.01.2017р., що призвело до безпідставної відмови у позові, оскільки позивач у встановлений законодавством строк передав спір на вирішення суду.

Відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржуване рішення законним та обгрунтованим, прийнятим з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу відповідача безпідставною.

В судовому засіданні 17.07.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 05.12.2016 р. між публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" в особі Криворізького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії УМГ "Харківтрансгаз" Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" (Позивач, оператор) та публічним акціонерним товариством "Дніпроазот" (Відповідач, замовник) було підписано договір № 17-1-ТКЕ на транспортування природного газу з протоколом розбіжностей від 23.12.2016 р., за умовами пункту 2.1. якого, оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу (далі - послуги) на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач перебуває в Зведеному переліку суб'єктів природних монополій.

Обов'язковість укладення договору транспортування природного газу передбачена положеннями Закону України "Про ринок природного газу".

15.12.2016 відповідачем від позивача було отримано на підписання договір на транспортування природного газу № 17-1-ТКЕ від 05.12.2016.

За результатами розгляду договору відповідач виклав свої заперечення (пропозиції) щодо умов пунктів 2.1, 5.2, 5.6, 5.7 та розділу ХХІІ договору і надіслав листом за №2823/01-6 від 27.12.2016 договір з відміткою про підписання з протоколом розбіжностей та два примірники протоколу розбіжностей від 23.12.2016.

Не погодившись з одержаним протоколом розбіжностей, Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" в особі Криворізького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" 24.01.2017р. подало до господарського суду Дніпропетровської області, шляхом передачі органу поштового звязку, позов до Публічного акціонерного товариства "Дніпроазот" про зобов'язання відповідача укласти договір транспортування природного газу №17-1-ТКЕ від 05.12.2016, а саме - спірні пункти 2.1, 5.2 в редакції позивача, за виключенням пункту 17.2, погодженого в редакції відповідача.

Загальний порядок укладення договорів регламентовано статтею 181 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо).

Якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов'язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог місцевий господарський суд виходив з того, що позивач одержав протокол розбіжностей 30.12.2016р., а до суду з позовом звернувся 23.01.2017р., тобто з пропуском, встановленого ч. 7 ст. 181 ГК строку, що свідчить про прийняття позивачем умов договору на транспортування природного газу № 17-1-ТКЕ від 05.12.2016.

Проте, з такими підставами відмови в задоволені позову апеляційний суд не погоджується, оскільки вони невідповідають обставинам справи.

Так, згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а саме: протоколу розбіжностей до спірного договору, датою його отримання позивачем є 30.12.2016р., що також підтверджується роздруківкою відомостей з сайту http://sevices.ukrposhta.ua станом на 01.04.2017 (а.с. 147).

В той же час, згідно клопотання про долучення документів до справи, позивачем надано лист поштамту-ЦПЗ №2 Дніпропетровської дирекції Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" № 07-40-195-397 від 07.04.2017, яким повідомлено, що направлений з м. Кам'янське-9 на адресу Криворізького ЛВУМГ рекомендований лист № 080 вручений представнику за довіреністю ОСОБА_3 - 04.01.2017 (а.с. 149).

Господарським судом, також долучено до матеріалів справи роздруківку відомостей з сайту http://sevices.ukrposhta.ua станом на 11.04.2017, яка, на відміну від роздруківки від 20.02.2017, наданої відповідачем, містить суперечливу інформацію щодо подвійного вручення позивачу одного і того ж відправлення в різні дати - 30.12.2016 та 04.01.2017.

Як вбачається з відповіді на звернення позивача до поштамту-ЦПЗ №2 Дніпропетровської дирекції Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" від 21.03.2017р. (а.с.138), рекомендований лист №110 вручений представнику за довіреністю ОСОБА_3 04.01.2017р.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується своєчасне звернення позивача до суду з позовом до відповідача про зобов'язання відповідача укласти договір на транспортування природного газу № 17-1-ТКЕ від 05.12.2016, а саме - спірні пункти 2.1, 5.2 в редакції позивача, за виключенням пункту 17.2, погодженого в редакції відповідача, який підлягає розгляду по суті.

Згідно з п. 2.1. договору на транспортування природного газу № 17-1-ТЕК від 05.12.2016р., який було позивачем надіслано на підписання відповідачу, за цим Договором Оператор надає Замовнику послуги транспортування природного газу (далі - Послуги) на умовах, визначених у цьому Договорі, а Замовник сплачує Оператору встановлену в цьому Договорі вартість таких Послуг.

У протоколі розбіжностей від 23.12.2016р. до договору відповідач запропонував викласти цей пункт в наступній редакції: За цим Договором Оператор надає Замовнику послуги транспортування природного газу, який використовується виключно для виробництва теплової енергії населенню, релігійним організаціям, бюджетним установам та іншим споживачам на умовах, визначених у цьому Договорі, а Замовник сплачує Оператору встановлену в цьому Договорі вартість таких Послуг.

Згідно з п. 5.2. договору на транспортування природного газу № 17-1-ТКЕ від 05.12.2016р., якість газу має відповідати вимогам щодо норм якості газу, фізико-хімічних показників та інших характеристик (далі - ФХП), визначених у Кодексі та нормативно-правових актах і відповідних стандартах, на які Кодекс містить посилання.

У протоколі розбіжностей від 23.12.2016р. до договору відповідач запропонував доповнити цей пункт другим абзацем: Оператор до 3-го числа кожного місяця каналами диспетчерського зв'язку, а до 10-го числа місяця, наступного за звітним письмово на підставі письмового запиту Замовника надає йому документ, що підтверджує фізико-хімічні показники газу, який був поставлений у попередньому місяці.

Крім того, відповідач просив доповнити договір п.5.6, яким передбачено діапазон робочого тиску подачі природного газу, що забезпечується позивачем на виході з ГРС та п.5.7., який конкретизує порядок визначення кількості природного газу, протранспортованого позивачем відповідачеві, шляхом використання даних газорозподільного підприємства.

Звертаючись з позовом до суду, позивач посилається на невідповідність запропонованих відповідачем в протоколі розбіжностей умов умовам типового договору транспортування природного газу, форму якого затверджено постановою НКРЕКП № 2497 від 30.09.2015р.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 179 ГК України, майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Кабінет Міністрів України, уповноважені ним або законом органи виконавчої влади можуть рекомендувати суб'єктам господарювання орієнтовні умови господарських договорів (примірні договори), а у визначених законом випадках - затверджувати типові договори.

Укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб'єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб'єктів, коли ці суб'єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Обов'язковість укладення договору транспортування природного газу передбачено ст.ст. 31, 32 Закону України Про ринок природного газу.

Отже, договір на транспортування природного газу № 17-1-ТКЕ від 05.12.2016р. підлягає обовязковому укладенню між сторонами, а його зміст визначається на основі типового договору.

З огляду ж на запропоновані відповідачем у протоколі розбіжностей зміни умов пунктів 2.1, 5.2 договору та доповнення договору п.5.6 та п.5.7, апеляційний суд вважає, що вони є лише необхідною конкретизацією умов договору, на основі яких укладається договір між позивачем та відповідачем, для більш чіткого усвідомлення сторонами своїх прав і обовязків з метою їх належного виконання, отже не можуть вважатися порушеннями умов типового договору та прав і інтересів позивача у справі, наявність чого є необхідною передумовою для задоволення позову в силу вимог ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 20 ГК України, ст. 1 ГПК України.

Таким чином, позовні вимоги позивача є безпідставними та не підлягають задоволенню, а оскаржуване рішення, яким у задоволенні позовних вимог позивача було відмовлено, хоча і прийнято з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи та з невідповідністю висновків, викладених у рішенні обставинам справи, але є вірним по суті результатом розгляду справи, підлягає залишенню без змін з підстав, вказаних вище у постанові.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Київ, в особі Криворізького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.2017р. у справі №904/1103/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Л.О. Чимбар

Суддя М.О. Дармін

Суддя О.Г. Іванов

Повний текст постанови виготовлено та підписано 19.07.2017 року.