ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2017 р. Справа № 911/1572/17

Розглянувши матеріали справи за позовом Solnetel Limited (Солнетел Лімітед), Нікосія, Кіпр

До Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с.Борівка, Макарівського р-ну Київської області

про стягнення 90000,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 2373269,31 грн.

Суддя А.Ю.Кошик

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2

Від відповідача: не зявився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Solnetel Limited (Солнетел Лімітед) (далі позивач) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення 90000,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 2373269,31 грн.

Провадження у справі №911/1572/17 порушено відповідно до ухвали суду від 24.05.2017 року та призначено справу до розгляду на 08.06.2017 року.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 08.06.2017 року без поважних причин не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Розгляд справи відкладався до 22.06.2017 року.

В судовому засіданні 22.06.2017 року позивач позовні вимоги підтримав, відповідач в судове засідання не зявився, відзив на позов не подав. У звязку з чим, у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно зі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши надані докази, судом встановлено наступне.

Як вбачається з викладених у позові обставин та підтверджується матеріалами справи, 27.07.2016 року між Компанією Solnetel Limited (Солнетел Лімітед), Нікосія, Кіпр (позивач) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (відповідач) було укладено зовнішньоекономічний Договір № 1608-2016 (надалі Договір), який передбачав поставку лісоматеріалів, а саме лісоматеріалів круглих із сосни ГОСТ 9463-88, 1-2-3 сорт (надалі - ОСОБА_3).

Відповідно до п. 1.2. Договору було зазначено, що загальна кількість, асортимент, якість, технічні умови, ціна та строки поставки відповідачем ОСОБА_3 зазначаються у специфікаціях, які є невідємною частиною Договору.

27.07.2016 року між позивачем та відповідачем було підписано Специфікації (Додаток № 1 та Додаток № 2 до Договору), відповідно до яких сторонами було узгоджено постачання відповідачем на користь позивача ОСОБА_3 загальною кількістю 3000 куб.м. протягом місяця на загальну суму 90 000 дол.США.

Відповідно до п.2.5. Договору позивач повинен був сплатити кошти за ОСОБА_3 на розрахунковий рахунок відповідача протягом тридцяти банківських днів з моменту виставлення відповідачем відповідного рахунку.

01.08.2016 року року позивачем було отримано від відповідача рахунок на суму 18000,00 дол.США, 02.08.2016 позивачем було отримано від відповідача рахунок на суму 42000,00 дол.США, 04.08.2016 року позивачем було отримано від відповідача рахунок на суму 60000,00 дол. США.

З метою виконання своїх зобовязань, передбачених Договором, позивач у період з 2 по 15 серпня 2016 року перерахував на розрахунковий рахунок відповідача грошові кошти у загальній сумі 90000 дол.США, що підтверджується трьома платіжними документами з Банку системи SWIFT від 02.08.2016 року; 04.08.2016 року; 15.08.2016 року.

Враховуючи, що Специфікації були підписані сторонами 27.07.2016 року, передбачали місячний термін поставки ОСОБА_3, відповідні зобовязання мали бути виконані відповідачем в термін до 27.08.2016 року.

Однак, відповідач у вказаний термін прийнятих на себе зобовязань за Договором не виконав та не здійснив на користь позивача поставку ОСОБА_3.

Відповідно до п.п. 2.1., 3.1. Договору відповідач був зобовязаний забезпечити передачу ОСОБА_3 Покупцю у певні строки та у певній кількості, асортименті та якості, вказаних в Специфікаціях та надати з поставленим ОСОБА_3 всю необхідну документацію зазначену в Договорі.

Відповідно до Специфікації від 27.07.2016 року відповідач взяв на себе зобовязання поставити до Одеси на умовах СРТ ОСОБА_3 у кількості 1000 куб. м. за ціною 30 дол. США за 1 куб.м. протягом місяця з моменту підписання зазначеної Специфікації.

Відповідно до Специфікації від 27.07.2016 року відповідач взяв на себе зобовязання поставити до Одеси на умовах СРТ ОСОБА_3 у кількості 2000 куб. м. за ціною 30 дол. США за 1 куб.м. протягом одного місяця з моменту підписання зазначеної Специфікації.

Однак у визначений термін відповідач своїх зобовязань не виконав.

У свою чергу, позивачем у встановлені Договором строки були повністю виконані його зобовязання щодо оплати визначеної Сторонами вартості ОСОБА_3 на загальну суму 90000,00 дол. США.

У звязку з чим, позивач в травні 2017 року звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача 90000 дол. США передплачених коштів, на які, в порушення умов Договору, поставка ОСОБА_3 не була здійснена.

Відповідач відзив на позов не подав, викладені в позові обставини не заперечив та не спростував, доказів повернення передплачених коштів чи поставки Товару суду не надав.

Судом встановлено, що копія позовної заяви та ухвали суду надсилались відповідачу за наведеною в позові адресою, яка співпадає з адресою відповідача, зазначеною в Договорі та в даних Єдиного державного реєстру.

Згідно з ч. 2, ч.3. ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

З огляду на норму ч. 2, ч.3. ст. 693 Цивільного кодексу України здійснена позивачем передплата в сумі 90000 дол. США підлягає поверненню позивачу, оскільки в порушення умов Договору, відповідач не здійснив поставку товару на передплачену суму у визначені строки.

Згідно з ч.1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання, зокрема, припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується заборгованість відповідача в сумі 90000 дол. США, що відповідачем не заперечено та не спростовано.

Відповідно до ст.615 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом.

Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється.

Частиною 3 ст. 612 Цивільного кодексу України визначено, що якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Аналогічні положення передбачені ч.2 ст.220 ГК України, яка передбачає, що якщо внаслідок прострочення боржника виконання втратило інтерес для кредитора, він має право відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до ст.1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Враховуючи, що відповідач спірні кошти в сумі 90000 дол. США не повернув, товар на відповідну суму у визначені строки та станом на дату розгляду справи, не поставив, розмір заявлених до стягнення коштів відповідає фактичним обставинам справи, факт отримання коштів та їх безпідставного утримання відповідачем належним чином не спростовано, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача 90000 дол. США є правомірною, обґрунтованою, документально підтвердженою та підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачем не заперечені та не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відшкодування судових витрат відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на відповідача в повному обсязі виходячи з суми судового збору, яка підлягає сплаті з заявлених та задоволених позовних вимог (заборгованість станом на момент звернення до суду в гривневому еквіваленті складала 2373269,32 грн.). Оскільки, судовий збір також сплачено в дол. США, з відповідача підлягає стягненню 1350 дол. США витрат позивача на сплату судового збору, що в гривневому еквіваленті складає 35599,04 грн.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Київської області, -

Вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повному обсязі.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (08023, Київська обл., Макарівський район, с. Борівка, вул. Закарпатська, буд. 43, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, дата народження: 05.07.1982 року) на користь Solnetel Limited (Солнетел Лімітед), Нікосія, Кіпр (Іраклі, 2, Егкомі, 2413, Нікосія, Кіпр, реєстраційний номер: 302020) 90 000,00 доларів США заборгованості та 1350 дол. США витрат на сплату судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя А.Ю. Кошик

дата підписання 13.07.2017 р.