ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.07.2017 Справа № 904/10208/16

За позовом Першого заступника прокурора Дніпропетровської області, м. Дніпро в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ренессанс-Клуб", м. Дніпро

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Регіонінвестгрупп, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство "Лівобережжя", м. Дніпро

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агентство з питань нотаріату та банкрутства", м. Дніпро

про витребування нежитлового приміщення №321 по вул. Янтарна, 42 у м. Дніпро

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Представники:

від прокурора: Деркач І.П. прокурор відділу прокуратури Дніпропетровської області, посв. від 21.03.2014р. №025042;

ОСОБА_1 - прокурор відділу прокуратури Дніпропетровської області, посв. від 11.12.2015р. № 036676 (був присутній у судовомі засіданні 07.12.2016р.);

від позивача: не з'явився, про час і місце судового засідання, був повідомлений належним чином;

від відповідача: ОСОБА_2 - представник, дов. від 29.09.2016р. №4/10-841 (був присутній у судовомі засіданні 07.12.2016р.);

від третьої особи-1: не з'явився, про час і місце судового засідання, був повідомлений належним чином;

від третьої особи-2: не з'явився, про час і місце судового засідання, був повідомлений належним чином;

від третьої особи-3: не з'явився, про час і місце судового засідання, був повідомлений належним чином.

СУТЬ СПОРУ:

Перший заступник прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради просить витребувати від відповідача на користь територіальної громади в особі позивача нежитлове приміщення №321, що розташоване за адресою: вул. Янтарна, 42 у м. Дніпро (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 1).

Відповідач у відзиві (вх.№37537/17 від 05.07.2017р.) на позовну заяву просить відмовити в задоволенні позовної заяви, у звязку із тим, що: - відповідач є добросовісним набувачем, оскільки нерухоме майно придбано за відплатним договором та вибуло з володіння Дніпропетровської міської ради та третьої особи-2 за їх волею; - вимоги позивача про витребування майна на підставі статті 388 Цивільного кодексу України не можуть бути задоволенні, тому, що з урахуванням частини 2 статті 388 Цивільного кодексу України майно не може бути витребувано, як таке, що продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень; - недійсність правочинну (договору купівлі-продажу від 27.05.2013р.), який визнано судом в рамках справи про банкрутство №38/5005/5752/2012, на виконання якого було передано майно з комунальної до приватної власності, сам по собі не свідчить про його вибуття із володіння особи, яка передала це майно, не з її волі.

Також відповідач у доповненні (вх.№37827/17 від 05.07.2017р.) до відзиву на позовну заяву зазначає, що: - порушення заборони державного виконавця розпоряджатися або користуватися майном, на яке накладено арешт, тягне за собою передбачену законом відповідальність зберігача майна; - спірне майно на час включення до ліквідаційної маси було таким, що правомірно продовжувало перебувати на балансі третьої особи-2 та залишалось закріпленим за ним на праві господарського відання; - виконання рішень міської ради було де юре неможливим, оскільки це б прямо суперечило наведеним імперативним нормам матеріального права щодо заборони розпорядження майном, яке перебуває під обтяженням, що в свою чергу призвело б до порушення прав держави і інших кредиторів на отримання погашення боргу за рахунок майна банкрута.

Треті особи-1,-2 відзивів на позов та інших витребуваних господарським судом документів не надали, їх представники у судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Відповідач у заяві (вх.№74887/16 від 06.12.2016р.) про застосування строку позовної давності просить застосувати строк позовної давності у вирішенні спору, у звязку із тим, що: - укладений між третьою особою-2 та ТОВ "Маркетгруп" договір купівлі-продажу від 27.05.2013р. визнаний недійсним з моменту укладення, тобто строк позовної давності для звернення позивача, як власника, з позовом починає перебіг з моменту вибуття майна з володіння позивача; - позивачем оспорюються правовідносини, що мали місце три роки тому; - строк давності за позовом про витребування з чужого незаконного володіння майна сплив 28.05.2016р.; - звернення позивача з позовом мало місце поза межами встановленого строку позовної давності для звернення за захистом порушеного права.

Крім того, відповідач у заяві (вх.№74888/16 від 06.12.2016р.) просить позовну заяву залишити без розгляду, через те, що відсутні правові підстави для подачі прокурором позову в інтересах Дніпропетровської міської ради, оскільки повноваження щодо управління комунальною власністю належить до власних (самоврядних) повноважень виконавчих органів міської ради, а не до делегованих повноважень, які надані органам виконавчої влади.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення заяви відповідача про залишення позовної заяви без розгляду заперечував, та зазначив, що право прокурора на здійснення представництва в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави виникає у випадках нездійснення або неналежного здійснення захисту інтересів органом державної влади, органом місцевого самоврядування або іншим суб'єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Суд не вбачає підстав для залишення позову без розгляду з зазначених відповідачем підстав, оскільки право прокурора на здійснення представництва в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави виникає у випадках нездійснення або неналежного здійснення захисту інтересів органом державної влади, органом місцевого самоврядування або іншим суб'єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження.

Прокурор у поясненнях (вх.38164/17 від 06.07.2017р.) зазначає про те, що: - рішення сесії Дніпропетровської міської ради від 02.03.2001р. №16/9 в повному обсязі не виконано, внаслідок чого на час визнання вказаного підприємства банкрутом нерухоме майно обліковувалося на балансі підприємства за відсутності правових підстав ; - на час включення майна банкрута до ліквідаційної маси та його продажу з торгів, ліквідатор не мав правових підстав для володіння та розпорядження спірним майном; - предмет доказування у цій справі становлять обставини, що підтверджують або спростовують наявність у позивача волі на відчуження майна, а також факт добросовісність набувача; - сторонами не оспорюється факт добросовісності набувача відповідача; - будь-які дії Дніпропетровської міської ради, вчинені в справі про банкрутство чи поза нею, не свідчать про наявність волі власника на вибуття спірного майна з її власності, оскільки така воля може виражатися виключно в рішенні власника про відчуження нерухомого майна, винесеному на пленарному засіданні відповідної ради, а таке рішення Дніпропетровською міською радою щодо спірного майна не виносилось; - перебування спірного майна на балансі житлово-експлуатаційного підприємства не є доказом права власності чи законного володіння ним.

Позивач у клопотанні (вх.№37824/17 від 05.07.2017р.) просить відкласти судове засідання, у звязку з зайнятістю представника позивача в судовому засіданні апеляційного суду.

Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, оскільки:

- згідно з пунктом 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору;

- відповідно до частини 3 статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи;

- в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обовязків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку;

- обовязок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі Смирнова проти України);

- тому суд доходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника позивача.

За клопотанням відповідача (вх.№74885/16 від 06.12.2016р.) здійснювався запис розгляду судової справи за допомогою звукозаписувального технічного запису, а саме: автоматизованої системи „Діловодство спеціалізованого суду на диск CD-R серійний номер 1008176RB10941.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників прокурора та сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Під час здійснення представницьких повноважень, Прокуратурою Дніпропетровської області встановлено факт безпідставного вибуття з комунальної власності територіальної громади м. Дніпра об'єктів нерухомого майна шляхом їх відчуження на користь приватних підприємств, в тому числі нежитлове приміщення №321, що розташоване за адресою: вул. Янтарна, 42 у м. Дніпро (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 1) (надалі Спірне майно).

Рішенням Дніпропетровської обласної ради від 23.10.2003р. №232-10/ХХІV "Про підвищення ефективності управління майном спільної власності територіальних громад області" в частині передачі обласних комунальних підприємств до власності територіальної громади м. Дніпропетровська затверджено розпорядження Голови Дніпропетровської обласної ради від 18.08.2003р. №159-р "Про передачу із спільної власності територіальних громад області до територіальної громади м. Дніпропетровська цілісного майнового комплексу обласного житлово-комунального підприємства "Лівобережжя".

Рішенням Дніпропетровської міської ради від 19.11.2003р. №11/13 "Про прийняття у комунальну власність територіальної громади міста обласних житлово-комунальних підприємств "Південне", "Центральний", "Лівобережжя", до комунальної власності прийнято житлово-комунальне підприємство "Лівобережжя" з майном, будівлями і спорудами, що перебували на його балансі, відповідно до акту приймання-передачі від 18.08.2003р.

Територіальна громада міста набула право власності на об'єкти нерухомого майна з часу затвердження актів приймання-передачі, а саме з 18.08.2003р.

Розпорядженням голови Дніпропетровської міської ради від 18.08.2003р. №159-р, рішенням Дніпропетровської обласної рад від 23.10.2003р. №232-10/ХХІV, відділом Дніпропетровського міського управління юстиції 29.04.2013р. проведено державну реєстрацію права комунальної власності на нежитлове приміщення №321, що розташоване за адресою: вул. Янтарна, 42 у м. Дніпро.

Рішенням Дніпропетровської міської ради від 02.03.2011р. №16/9 об'єкти нерухомого майна з балансу комунальних житлово-експлуатаційних підприємств, зокрема, Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство "Лівобережжя" передано на баланс Комунального підприємства "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю".

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2012р. порушено провадження у справі №38/5005/6636/2012 про банкрутство Комунального житлово-експлуатаційного підприємства "Лівобережжя" Дніпропетровської міської ради (третя особа-2 у справі).

На час порушення провадження у справі про банкрутство рішення сесії Дніпропетровської міської ради від 02.03.2011р. №16/9 в повному обсязі виконано не було, внаслідок чого нерухоме майно продовжувало обліковуватися на балансі Комунального житлово-експлуатаційного підприємства "Лівобережжя" Дніпропетровської міської ради.

На підставі вказаної постанови ліквідатором Комунального житлово-експлуатаційного підприємства "Лівобережжя" Дніпропетровської міської ради призначено арбітражного керуючого ОСОБА_3, яким, всупереч нормам чинного законодавства та рішенням Дніпропетровської міської ради з питань управління об'єктами комунальної власності, нежитлове приміщення №321, що розташоване за адресою: вул. Янтарна, 42 у м. Дніпро з метою продажу було включено до ліквідаційної маси підприємства-банкрута, а в подальшому реалізовано шляхом проведення Товарною біржею Регіональна універсальна біржа торгів з продажу нежитлове приміщення №321, що розташоване за адресою: вул. Янтарна, 42 у м. Дніпро, загальною площею 219,7 кв.м., оформлених протоколом від 27.12.2012р. №9, та переможцем яких визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Регіонінвестгрупп».

27.05.2013р. на підставі вказаного протоколу проведення біржових торгів з купівлі-продажу Спірного майна між Комунальним житлово-експлуатаційним підприємством "Лівобережжя" Дніпропетровської міської ради, як продавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Регіонінвестгрупп", як покупцем, було укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстровано в реєстрі за №678 (а.с. 33-34).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016р. у справі №38/5005/6636/2012 про банкрутство Комунального житлово-експлуатаційним підприємством "Лівобережжя" Дніпропетровської міської ради, скаргу прокуратури області на дії ліквідатора задоволено та визнано неправомірними його дії щодо включення до ліквідаційної маси банкрута ряду об'єктів нерухомого майна комунальної власності, продажу його з відкритих біржових торгів та визнано недійсними договори купівлі-продажу укладені на їх підставі.

Зокрема, ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016р. у справі №38/5005/6636/2012 визнано неправомірними дії ліквідатора Комунального житлово-експлуатаційного підприємства "Лівобережжя" Дніпропетровської міської ради арбітражного керуючого ОСОБА_5 щодо включення до ліквідаційної маси підприємства-банкрута нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення №321 в будинку №42 по вул. Янтарній в м. Дніпропетровську; визнано недійсними результати біржових торгів, проведених 27.12.2012 Товарною біржею Регіональна універсальна біржа з продажу нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення №321 в будинку №42 по вул. Янтарна в м. Дніпропетровську, загальною площею 219,7 кв.м., оформлених протоколом №9 від 27.12.2012; визнано недійсним договір купівлі-продажу №678 від 27.05.2013, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, укладений між Комунальним житлово-експлуатаційним підприємством "Лівобережжя" Дніпропетровської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю Регіонінвестгрупп з відчуження нежитлового приміщення №321 в будинку №42 по вул. Янтарна у м. Дніпропетровську, загальною площею 219,7 кв.м.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.12.2016р. та постановою Вищого господарського суду від 31.05.2017р. у справі №38/5005/6636/2012 ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016р. у справі №38/5005/6636/2012 залишено без змін.

Відповідно до частини 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Спірне майно було відчужено Товариством з обмеженою відповідальністю Регіонінвестгрупп на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Ренессанс-Клуб за договором купівлі-продажу від 27.07.2016р. нежитлового приміщення, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстровано в реєстрі за №1753 (а.с. 36-37).

Відповідно до положень статей 321, 319, 658 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном; право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 Цивільного кодексу України майно не може бути витребуване у нього (частина 1 статті 330 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 388 Цивільного кодексу України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Отже, за змістом наведеної норми випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можуть мати місце за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі виключає можливість його витребування від добросовісного набувача. У той же час покупець не може бути визнаний добросовісним набувачем, якщо на момент укладення відплатної угоди щодо спірного майна мали місце претензії третіх осіб, про які покупцю було відомо і які згодом були в установленому порядку визнані правомірними.

Враховуючи вищевказане, а також те, що при реалізації Спірного майна не було дотримано процедуру його відчуження, останнє вибуло від власника поза волею територіальної громади м. Дніпра, а тому підлягає поверненню у її власність, що і стало причиною спору.

Згідно вимог статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Частиною 3 статті 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. №9 Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними та пункту 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014р. №5 Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав норма частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі; не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину.

У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною 1 статті 388 Цивільного кодексу України.

Аналогічні правові висновки щодо можливості витребування нерухомого майна, що вибуло поза волею власника, викладені в постановах Верховного Суду України від 30.09.2014р. у справі №43/440-6/231, від 11.06.2014 у справі № 6-52цс14 та від 08.06.2016р. у справі №6-3089ц15.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Регіонінвестгрупп» набуло право власності на Спірне майна за договором купівлі-продажу нежитлового приміщення від 27.05.2013р. №678, який в подальшому визнано недійсним.

Спірне майно, було відчужене Товариством з обмеженою відповідальністю «Регіонінвестгрупп» Товариству з обмеженою відповідальністю «Ренессанс-Клуб» за договором купівлі-продажу від 27.07.2016р. №1753 нежитлового приміщення.

Таким чином, Дніпропетровська міська рада, як власник спірного майна, яке вибуло з її власності поза її волею, має право на його витребування шляхом пред'явлення віндикаційного позову на підставі статті 388 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 318 Цивільного кодексу України одним з суб'єктів права власності є територіальна громада міста, яка реалізує свої повноваження власника через відповідну міську раду (стаття 10 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні).

Згідно частини 7 статті 319 Цивільного кодексу України діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 321 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 8 статті 60 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб'єктів; об'єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб'єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб'єктів. Об'єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб'єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Згідно пункту 30 частини 1 статті 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна.

Отже, лише за наявності волевиявлення органу місцевого самоврядування, оформленого рішенням, прийнятим виключно на пленарному засіданні Дніпропетровської міської ради, можливе розпорядження спірним нерухомим майном.

Враховуючи положення статті 136 Господарського кодексу України, пункту 30 частини 1 статті 26, статті 60 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні спірне нерухоме майно вибуло з власності Дніпропетровської міської ради поза волею власника іншим шляхом, що в свою чергу свідчить про наявність підстав для витребування Спірного майна у Товариства з обмеженою відповідальністю Ренессанс-Клуб як добросовісного набувача в порядку частини 1 статті 388 ЦК України.

Враховуючи вище викладене, вимога прокурора про витребування нежитлового приміщення №321, що розташоване за адресою: вул. Янтарна, 42 у м. Дніпро (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 1) є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Розглянувши заяву відповідача про застосування строку позовної давності, суд не вбачає підстав для задоволення заяви, виходячи з такого.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 Цивільного кодексу України).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. (стаття 261 Цивільного кодексу України).

Про недійсність правочинну на підставі якого відбулося вибуття спірного нерухомого майна з володіння територіальної громади міста поза її волею, як позивачу, так і прокурору стало відомо лише 29.08.2016р., після винесення ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016р. у справі №38/5005/6636/2012.

Отже, суд не вбачає пропуску позовної давності при зверненні прокурора з позовом до суду, та відповідно, для задоволення заяви відповідача про застосування строку позовної давності.

Крім того, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за ідентифікаційним кодом юридичної особи 26510514 зареєстрована Дніпровська міська рада.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Витребувати від Товариства з обмеженою відповідальністю Ренессанс-Клуб (49000, м. Дніпро, Лоцьманський узвіз, буд. 3-Б, кімн. 35; ідентифікаційний код 24439634) на користь територіальної громади в особі Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 75; ідентифікаційний код 26510514) нежитлове приміщення №321, що розташоване за адресою: вул. Янтарна, 42 у м. Дніпро (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 1).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Ренессанс-Клуб (49000, м. Дніпро, Лоцьманський узвіз, буд. 3-Б, кімн. 35; ідентифікаційний код 24439634) на користь Прокуратури Дніпропетровської області (49044, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 38; реквізити отримувача: МФО 820172, п/р 0291 в ДКСУ в м. Київ, , код класифікації видатків бюджету - 2800) 2 958 (дві тисячі девятсот пятдесят вісім) грн. 63 коп. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви та 689 (шістсот вісімдесят вісім) грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору по забезпеченню позову.

Видати накази.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК України,

11.07.2017р.