ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2017 року Справа № 7/140
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Короткевича О.Є. (доповідач у справі),
суддів:Білошкап О.В., Ткаченко Н.Г.,
розглянувши касаційну скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"
на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 09.03.2017 року
у справі Господарського суду№ 7/140 Полтавської області
за заявоюВідкритого акціонерного товариства "Укрнафта"
доКорпорації "Укргазконтракт"
провизнання банкрутом,
В судовому засіданні взяли участь представники:

Арбітражний керуючий Носань Н.С..,

Арбітражний керуючий Назаренко С.А.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 24 січня 2017 року у справі № 7/140 (суддя Іванко Л.А.), з поміж іншого, відмовлено у задоволенні клопотань ліквідатора Носань Н.С. та ліквідатора Назаренка С.А. про покладення обов'язку по оплаті послуг та відшкодування понесених витрат арбітражними керуючими за час виконання останніми обов'язків ліквідатора корпорації "Укргазконтракт" на кредиторів у справі, пропорційно їх грошових вимог, відмовлено.

Постановою від 09 березня 2017 року Харківський апеляційний господарський суд (судді: Тарасова І.В - головуючий, Білоусова Я.О., Фоміна В.О.) ухвалу Господарського суду Полтавської області від 24 січня 2017 року в частині відмови у задоволенні клопотань ліквідатора Носань Н.С. та ліквідатора Назаренка С.А. про покладення обов'язку по оплаті послуг та відшкодування понесених витрат арбітражними керуючими за час виконання останніми обов'язків ліквідатора корпорації "Укргазконтракт" на кредиторів у справі, пропорційно їх грошових вимог, скасовано та прийнято в цій частині нове рішення, яким клопотання ліквідатора Носань Н.С. та ліквідатора Назаренка С.А. задоволено. Разом з тим вирішено стягнути з ПАТ "Укрнафта" на користь арбітражного керуючого Носань Н.С. в якості оплати послуг та відшкодування понесених витрат арбітражним керуючим Носань Н.С. за час виконання обов'язків ліквідатора корпорації "Укргазконтракт" у справі про банкрутство № 7/140 - 23 149 грн.; з ДК "Газ України "НАК "Нафтогаз України" на користь арбітражного керуючого Носань Н.С. - 9 245,64 грн. З ПАТ "Укрнафта" на користь арбітражного керуючого Назаренка С.А. вирішено стягнути в якості оплати послуг та відшкодування понесених витрат арбітражним керуючим Назаренко С.А. за час виконання обов'язків розпорядника майна та ліквідатора корпорації "Укргазконтракт" у справі про банкрутство № 7/140 - 138 218,88 грн.; з ДК "Газ України "НАК "Нафтогаз України" вирішено стягнути на користь арбітражного керуючого Назаренка С.А. у справі про банкрутство № 7/140 - 55 202,44 грн.

Не погоджуючись з прийнятою у справі судом апеляційної інстанції постановою, скаржник ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, якою просить скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 09 березня 2017 року у справі № 7/140, а ухвалу Господарського суду Полтавської області від 24 січня 2017 року залишити в силі.

Доводи касаційної скарги зводяться до порушення судом норм процесуального та матеріального права, зокрема, ст. 3-1 Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 4-2, 4-3, 43, 115 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 25 вересня 2006 року місцевим господарським судом порушено провадження у справі про банкрутство Корпорації "Укргазконтракт" у порядку статті 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції, чинній до 19.01.2013, далі - Закон про банкрутство).

Постановою Господарського суду Полтавської області від 26 жовтня 2006 року визнано боржника банкрутом; відкрито щодо нього ліквідаційну процедуру.

В подальшому, 18.11.2008 року припинено процедуру ліквідації боржника, на підставі клопотання ліквідатора було здійснено перехід до загальних процедур банкрутства та введено процедуру розпорядження майном боржника. Розпорядником майна призначено Назаренка С.А.

Постановою Господарського суду Полтавської області від 14.05.2009 року визнано боржника банкрутом; відкрито щодо нього ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Назаренка С.А.

Згідно із пунктом 1-1 Прикінцевих та перехідних положень (Х розділ) Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, що діє з 19.01.2013 року) положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Оскільки провадження у даній справі порушено 25.09.2006 року, постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури прийнята 14.05.2009 року, то суди дійшли вірного висновку щодо розгляду даної справи із застосуванням положень Закону, в редакції, що діяла до 19.01.2013 року.

Відповідно до ст. 3-1 Закону про банкрутство надання послуг професійного арбітражного керуючого відбувається на платній основі.

Частиною 4 статті 3-1 Закону про банкрутство встановлено, що арбітражний керуючий має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим законом.

Звіт про оплату послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого затверджується рішенням комітету кредиторів та ухвалою господарського суду (ч. 16 ст. 3-1 Закону про банкрутства).

У відповідності до ст. 16 Закону про банкрутство, рішення зборів (комітету) кредиторів вважається прийнятим більшістю голосів кредиторів, якщо за нього проголосували присутні на зборах (комітеті) кредитори, кількість голосів яких визначається відповідно до частини четвертої цієї статті, якою визначено, що кредитори, у тому числі і органи державної податкової служби, інші державні органи, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів), мають на зборах кредиторів кількість голосів, пропорційну сумі вимог кредиторів, включених до реєстру вимог кредиторів, кратній тисячі гривень.

Як встановлено судами обох інстанцій на підставі протоколу комітету кредиторів № 11 від 05.06.2014 року, на засіданні комітету кредиторів корпорації "Укргазконтракт" прийнято рішення про встановлення арбітражному керуючому Назаренко С.А. з дати призначення його ліквідатором (з 26.10.2006) та в процедурі розпорядження майном корпорації "Укргазконтракт", щомісячну оплату послуг в розмірі двох мінімальних розмірів заробітних плат за кожен місяць здійснення ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора корпорації, передбачених Законом про банкрутство. При цьому, на засіданні комітету кредиторів корпорації "Укргазконтракт", що відбулось 05.06.2014 року, прийнято рішення про затвердження звіту про оплату послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого Назаренка С.А. в наступних розмірах:

- за період виконання обов'язків ліквідатора корпорації "Укргазконтракт" з 26.10.2006 року по 17.11.2008 року в сумі 34 559,86 грн., оплату яких здійснювати виключно за рахунок коштів, отриманих від реалізації ліквідаційної маси;

- за період виконання арбітражним керуючим повноважень розпорядника майна корпорації "Укргазконтракт" з 18.11.2008 року по 13.05.2009 року в сумі 7314,59 грн., оплату яких здійснювати виключно за рахунок коштів, отриманих від реалізації ліквідаційної маси;

- за період виконання арбітражним керуючим повноважень ліквідатора корпорації "Укргазконтракт" з 14.05.2009 року по 31.05.2014 року в сумі 120 731,47 грн., оплату яких здійснювати виключно за рахунок коштів, отриманих від реалізації ліквідаційної маси.

Ухвалою господарського суду від 28.08.2014 у даній справі наданий ліквідатором Назаренко С.А. звіт про оплату послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого за період з 26.10.2006 по 31.05.2014 затверджено судом.

Разом з тим судами встановлено, що на засіданні комітету кредиторів корпорації "Укргазконтракт", яке відбулось 24.10.2016, прийнято рішення про встановлення арбітражному керуючому Носань Н.С. щомісячної оплати послуг в розмірі двох мінімальних розмірів заробітних плат за період виконання обов'язків ліквідатора Корпорації "Укргазконтракт", з оплатою за рахунок коштів отриманих від реалізації ліквідаційної маси. Також, комітетом кредиторів було одноголосно затверджено звіт про оплату послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого Носань Н.С. за період виконання обов'язків ліквідатора Корпорації "Укргазконтракт" за період з 28.07.2015 по 18.07.2016. При цьому, комітетом кредиторів одноголосно було затверджено звіт про оплату послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого Назаренка С.А. за період виконання обов'язків ліквідатора Корпорації "Укргазконтракт" з 01.06.2014 по 18.06.2015.

Звіт про оплату послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого Назаренка С.А. за період виконання обов'язків ліквідатора корпорації "Укргазконтракт" з 01.06.2014 року по 18.06.2015 року на загальну суму 30 815,4 грн. та звіт арбітражного керуючого Носань Н.С. про оплату послуг, відшкодування витрат за період виконання обов'язків ліквідатора Корпорації "Укргазконтракт" з 28.07.2015 по 18.07.2016 на загальну суму 32 395,39 грн. затверджено ухвалою від 24.01.2017, яка в цій частині сторонами не оспорюється.

Частиною 14 ст. 3-1 Закону про банкрутство визначено, що оплата послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) за кожен місяць здійснення ним своїх повноважень встановлюється та виплачується в розмірі, встановленому комітетом кредиторів і затвердженому господарським судом, якщо інше не встановлено цим Законом, але не менше двох мінімальних заробітних плат та не більше середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи перед порушенням провадження у справі про банкрутство.

Частиною 12 ст. 3-1 Закону про банкрутство передбачено, що оплата послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у зв'язку з виконанням ним своїх обов'язків здійснюються в порядку, встановленому цим Законом, за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, або за рахунок коштів кредиторів чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника.

Тобто надання послуг професійного (ліцензованого) арбітражного керуючого відбувається на платній основі, оскільки безпосередньо Законом про банкрутство встановлені мінімальні гарантії щодо оплати послуг арбітражного керуючого - ліквідатора на рівні двох мінімальних заробітних плат, а також встановлені спеціальні джерела оплати послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого, а саме: за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, або за рахунок коштів кредиторів чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника.

Нормами ч. 1 ч. 12 ст. 31 Закону про банкрутство визначені три джерела оплати послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого у зв'язку із виконанням ним своїх обов'язків: за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, або за рахунок коштів кредиторів чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника.

У відповідності до ч. 13 ст. 3-1 Закону про банкрутство, кредитори можуть створювати фонд для оплати послуг, відшкодування витрат та виплати додаткової винагороди арбітражному керуючому (розпоряднику майна, керуючому санацією, ліквідатору). Формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

Як встановлено судами, кредитори в даній справі не створили фонд для оплати послуг ліквідатора, відшкодування витрат та виплат винагороди арбітражним керуючим; майна банкрута в ліквідаційній процедурі виявлено не було.

Таким чином, скасовуючи ухвалу місцевого суду, апеляційний господарський суд, взявши до уваги обставини відсутності майна боржника для реалізації, керуючись принципом пропорційності суми витрат кожного з кредиторів на оплату послуг та відшкодування понесених витрат арбітражного керуючого розміру визнаних їх кредиторських вимог у справі про банкрутство, дійшов правомірного висновку про покладення обов'язку зі сплати зазначених виплат на кредиторів боржника ДК "Газ України "НАК "Нафтогаз України" та ПАТ "Укрнафта".

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку щодо порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, зокрема, ч.ч.12 і 14 ст. 3-1 Закону про банкрутство.

Відповідно до частини 2 статті 1115 ГПК України касаційна інстанція використовує процесуальні права суду першої інстанції виключно для перевірки юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду.

За приписами ст. 1117 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Харківського апеляційного господарського суду від 09 березня 2017 року у справі № 7/140, прийнята у відповідності до фактичних обставин справи та вимог чинного законодавства і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" залишити без задоволення.

2. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 09 березня 2017 року у справі № 7/140 залишити без змін.

Головуючий О.Є. Короткевич

Судді О.В. Білошкап

Н.Г. Ткаченко