ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2017 року № 917/1530/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Стратієнко Л.В.
суддів Ковтонюк Л.В. Кондратової І.Д.
за участі представників: позивача: відповідача: не з'явився не з'явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство з іноземними інвестиціями "Магістраль-Транзит"
на постановуХарківського апеляційного господарського суду від 22 березня 2017 року
у справі№ 917/1530/16
за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ЄвроМега Транс"
дотовариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство з іноземними інвестиціями "Магістраль-Транзит"
про стягнення збитків

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року ТОВ "Торговий Дім "ЄвроМега Транс" звернулося до суду з позовом про стягнення з ТОВ "Підприємство з іноземними інвестиціями "Магістраль-Транзит збитків у загальній сумі " 44 520 грн за порушення строків доставки вантажу, з яких 42 000 грн - штраф, 2 2520 грн - судовий збір, стягнуті з позивача рішенням суду на користь замовника автоперевезення.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 06.12.2016 у справі №917/1530/16 (суддя Гетя Н.Г.) у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 22.03.2017 (головуючий - Россолов В.В.. судді - Сіверін В.І., Тихий П.В.) рішення Господарського суду Полтавської області від 06 грудня 2016 року скасовано та постановлено нове рішення, яким позов задоволено. Стягнуто з ТОВ "Підприємство з іноземними інвестиціями "Магістраль-Транзит" на користь ТОВ "Торговий Дім "ЄвроМега Транс" 42 000,00 грн. збитків.

В касаційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, залишивши в силі рішення місцевого господарського суду.

У відзиві на касаційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а постанову апеляційного суду - без змін.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено господарськими судами, 25.09. 2014 між ТОВ "Муравейник-Транс" і ТОВ "Торговий Дім "ЄвроМега Транс" укладено договір на перевезення вантажів автомобільним транспортом № 069-01.

ТОВ "Муравейник-Транс" направило на адресу ТОВ "Торговий Дім "ЄвроМега Транс" заявки на перевезення вантажів автомобільним транспортом № 065 та № 066 від 25.09. 2014 року.

Відповідно до заявок на перевезення вантажів автомобільним транспортом № 065 від 25.09.2014 року, № 066 від 25.09.2014 року місцем доставки вантажу є м.Актобе Республіка Казахстан, Актобе-ЦТО 50417 не пізніше 16.10.2014 року.

25.09.2014 pоку між ТОВ "Торговий Дім "ЄвроМега Транс" та ТОВ "Підприємство з іноземними інвестиціями "Магістраль-Транзит" було укладено договір перевезення вантажів № 25/09.

За умовами договору перевізник (ТОВ "Підприємство з іноземними інвестиціями "Магістраль-Транзит") організовує міжнародне перевезення товару експедитора (ТОВ "Торговий Дім "ЄвроМега Транс") відповідно з правами, обов'язками та відповідальністю, передбаченими цим договором (п.1.1 договору).

Відповідно до п. 1.2 договору, перевізник надає транспортні послуги за допомогою власних транспортних засобів або шляхом укладення договорів про надання транспортних послуг з третіми особами

Тобто, транспортування вантажу за заявками ТОВ "Муравейник-Транс" на перевезення вантажів автомобільним транспортом № 065 від 25.09.2014 року, № 066 від 25.0.2014 року здійснювалось автомобільним транспортом ТОВ "Підприємство з іноземними інвестиціями "Магістраль-Транзит".

В рішенні Господарського суду Херсонської області від 26 травня 2015 року у справі №923/412/16 встановлено, що актами виконаних робіт № ОУ-0000053 від 06 листопада 2014 року, № ОУ-0000054 від 06 листопада 2014 року, копіями СМR А№061474, А№ 061475 підтверджується, що фактично ТОВ "Торговий Дім "ЄвроМега Транс" здійснило доставку вантажу на адресу отримувача 06 листопада 2014 року, чим було порушено вимоги п. 2.2.6. договору, яким передбачено, що позивач зобов'язаний доставити вантаж з моменту оформлення провізних документів до отримувача в строк, який вказаний експедитором в заявці.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про стягнення з ТОВ "ТД"ЄвроМега Транс" 126 000,00 штрафу та 2 520,00 грн. витрати на сплату судового збору.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 09.09.2015 рішення господарського суду Херсонської області було частково скасовано та присуджено до стягнення штрафні санкції в розмірі 42000,00 грн.

Вищий господарський суд України постановою від 15 грудня 2015 року касаційні скарги ТОВ "Муравейник-Транс" та ТОВ "ТД "ЄвроМега Транс" залишив без задоволення, постанову Одеського апеляційного господарського суду від 09 вересня 2015 року - без змін.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 01.09.2015 року у справі №904/5669/15 встановлено, що для виконання перевезень за договором №069-01 від 25.09.2014 року ТОВ "ТД "ЄвроМега Транс" зафрахтував у ТОВ "Підприємство з іноземними інвестиціями "Магістраль-Транзит" вантажні автомобілі, які виконали перевезення згідно міжнародних накладних CMR № 061474, № 061475, тобто вантаж вручено належному одержувачу, що засвідчено відбитком печатки та підписом відповідальної особи одержувача на вказаних накладних. ТОВ "Підприємство з іноземними інвестиціями "Магістраль-Транзит" було залучено до участі у розгляді справи як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що ТОВ "Підприємство з іноземними інвестиціями "Магістраль-Транзит" порушило строки поставки товару, внаслідок чого з ТОВ "Торговий Дім "ЄвроМега Транс" за рішенням суду були стягнуті штрафні санкції, які є збитками, спричиненими з вини відповідача у зв'язку з простроченням ним доставки вантажу.

Згідно ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушені. Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки боржника; 2) наявність збитків; 3) безпосереднього причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та настанням збитків; 4) вини боржника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Між сторонами виникли правовідносини з перевезення на підставі договору перевезення вантажів № 25/09, за яким ТОВ "Підприємство з іноземними інвестиціями "Магістраль-Транзит" взяло на себе зобов'язання з організації міжнародного перевезення товару експедитора - ТОВ "Торговий Дім "ЄвроМега Транс".

Відповідно до приписів статті 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Статтею 919 цього кодексу визначено, що перевізник зобов'язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Пунктом 1.3 договору передбачено, що перевізник приймає вантажі до перевезення на підставі заявки, яка є невід'ємною частиною договору.

Послуги перевезення надаються відповідно до умов Конвенції про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів від 19 травня 1956 року, Митної конвенції про міжнародне перевезення вантажів з застосуванням книжки МДП (TIR) та відповідно до умов цього договору, Законами України "Про транспорт", "Про зовнішньоекономічну діяльність", "Про транзит вантажу", "Про транспортно-експедиторську діяльність" (п.2.3 договору).

Послуги надаються у всі дні тижня по заявці експедитора, що включає в себе кількість та тип необхідного пересувного складу, дату, час та місце завантаження, термін доставки та інші умови необхідні для здійснення якісної доставки вантажу (п. 5.1 договору). Перевізник повинен письмово підтвердити заявку експедитора по факсу чи електронній пошті (п.5.2 договору).

Відповідно до п. 5.11 договору, підтвердженням факту надання послуг є оригінал товарно-транспортної накладної встановленого зразка (CMR), з відмітками вантажовідправника, перевізника, отримувача та митних органів країни призначення.

25 вересня 2014 р. між ТОВ "Підприємство з іноземними інвестиціями "Магістраль-Транзит" та ТОВ "Торговий Дім "ЄвроМега Транс" було укладено дві разові заявки №38 15 та №38 15/1 на перевезення вантажів двома вантажними автомобілями, що належать перевізнику, з м. Запоріжжя до м. Актюбінськ (Казахстан). Сума фрахту за кожен автомобіль складала 34000 грн.

У вказаних заявках зазначено дату доставки вантажу не пізніше 5-6 днів з моменту митного оформлення, адреса розвантаження Казахстан, м.Актюбинськ. Дата завантаження в заявках, окрім дати, містить місяць та рік: 05 жовтня 2014 року.

За таких обставин суд апеляційної інстанції прийшов до правильного висновку, що вказаними заявками було визначено кінцеву дату доставки товару - не пізніше 5-6 дня з моменту митного оформлення.

Спростовуючи висновок місцевого господарського суду про те, що вказані заявки не містять та не могли містити чіткої дати виконання зобов'язання у зв'язку з необхідністю очікування дозволу протягом декількох місяців, апеляційний господарський суд встановив, що 09.12.2016 року (після прийняття судового рішення) від Запорізької митниці Державної фіскальної служби України надійшли відомості про дату закінчення процедури з митного оформлення вантажу - 07 жовтня 2014 року (т.1, а.с.131), які були витребувані судом першої інстанції, проте рішення було постановлено до надходження цих даних, хоча вони мають істотне значення для правильного вирішення спору, що свідчить про неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, що потягло прийняття неправильного рішення.

Адже, з огляду на надану Запорізькою митницею Державної фіскальної служби України, інформацію щодо дати закінчення митного оформлення 07 жовтня 2014 року, кінцевою датою доставки товару слід вважати 13 жовтня 2014 року.

З актів прийому-здачі виконаних робіт від 06 листопада 2014 року №209, №210 (т.1, а.с.44-45), судових рішень по справі 923/412/15 вбачається, що доставка Товариству з обмеженою відповідальністю "Підприємство з іноземними інвестиціями "Магістраль-Транзит" вантажу відбулась 06 листопада 2014 року.

Отже, ТОВ "Підприємство з іноземними інвестиціями "Магістраль-Транзит" не було дотримано взятого на себе обов'язку за договором перевезення вантажів № 25/09 щодо доставки товару не пізніше 13 жовтня 2014 року, що свідчить про наявність в його діях протиправної поведінки, яка полягає у недотриманні обов'язку за договором перевезення вантажів № 25/09 та доставки товару у строк не пізніше 13 жовтня 2014 року.

Відповідно до п. 8.1 договору у випадку невиконання чи неналежного виконання стороною зобов'язань за цим договором вона зобов'язана відшкодувати іншій стороні спричинені невиконанням чи неналежним виконання збитки.

Згідно з статтею 923 ЦК України у разі прострочення доставки вантажу перевізник зобов'язаний відшкодувати другій стороні збитки, завдані порушенням строку перевезення, якщо інші форми відповідальності не встановлені договором, транспортними кодексами (статутами).

Відповідальність перевізника за прострочення доставки вантажу має місце у випадках винного недотримання строку доставки, встановленого за правилами ст. 919 ЦК України. Тому, у разі доведення перевізником відсутності своєї вини за прострочення доставки вантажу він звільняється від відповідальності.

Встановивши наявність в діях відповідача усіх елементів складу цивільного правопорушення для стягнення з нього на користь ТОВ "Торговий Дім "ЄвроМега Транс" збитків, а саме:

-протиправну поведінку, що полягає у недотриманні взятого на себе обов'язку за пунктом 3.2.6 договору перевезення вантажів № 25/09 стосовно доставки товару не пізніше 13 жовтня 2016 року, та фактичної доставки 06 листопада 2016 року;

-шкідливого результату такої поведінки (шкоди), що полягає у сплаті позивачем штрафних санкцій сумі 42 000, 00 грн. в порядку виконання рішення по справі №923/412/16;

-причинного зв'язку між протиправною поведінкою і шкодою, зумовленого тим, що саме в наслідок невиконання перевізником взятих на себе зобов'язань позивач був змушений здійснити виплату кошті в сумі 42 000,00 грн.

-вину особи, яка заподіяла шкоду, що презюмується, оскільки відповідачем не було доведено існування жодних обставин, які спричинили несвоєчасну доставку товару, адже матеріалами справи підтверджується своєчасне отримання відповідачем вантажу та проходження митного оформлення, можливість отримання необхідних для здійснення спірних перевезень дозволів (дозволи надавались з резерву Міністерства інфраструктури України), суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Також судом апеляційної інстанції правильно зазначено про те, закріплена в частині 3 статті 30 норма Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від19.05.1956 стосується питання стягнення саме вантажовідправником/вантажоодержувачем (ТОВ "Муравейник-Транс") збитків з безпосереднього перевізника товару (ТОВ "Торговий Дім "ЄвроМега Транс"), та не поширює свою дію на випадок стягнення перевізником збитків з осіб, до послуг яких він звертався для виконання перевезення ( "агентів", "службовців", "інших осіб").

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки зроблених судом апеляційної інстанції відповідно до вимог ст. 43 ГПК України всіх зібраних у справі доказів в їх сукупності, що відповідно до ст. 1117 ГПК України знаходиться поза межами компетенції суду касаційної інстанції.

Таким чином, підстав для скасування постанови суду апеляційної інстанції в межах доводів касаційної скарги щодо стягнення з відповідача 42 000 грн збитків не вбачається.

В іншій частині постанова ніким не оскаржується.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1115, 1117, 1119- 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство з іноземними інвестиціями "Магістраль-Транзит" залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного господарського суду від 22 березня 2017 року у справі за № 917/1530/16 - без змін.

Головуючий, суддя Л. Стратієнко
Суддя Л. Ковтонюк
Суддя І. Кондратова