РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

"04" липня 2017 р. Справа № 918/12/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Розізнана І.В.

суддя Мельник О.В. ,

суддя Бучинська Г.Б.

при секретарі судового засідання Берун О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу заступника прокурора Рівненської області на рішення господарського суду Рівненської області від 29.03.2017р. у справі №918/12/17 (суддя Марач В.В.)

за позовом заступника прокурора Рівненської області в інтересах держави (м. Рівне)

до відповідачів: 1) 4-го Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області (Рівненська обл., м.Дубно); 2) приватного підприємства "Окко-Бізнес Контракт" (м. Київ)

про визнання додаткової угоди до договору закупівлі недійсною

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, служб. посв. № 019161 від 30.07.2013р.;

відповідача-1 - ОСОБА_2, представник за довіреністю №01/141 від 12.06.2017р., ОСОБА_3, представник за довіреністю №01/139 від 12.06.2017р.;

відповідача-2 - не з'явився;

Судом розяснено представникам сторін права та обовязки, передбачені ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

В судовому засіданні 13.06.2017р. оголошувалася перерва до 04.07.2017р. об 11:00 год.

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Рівненської області в інтересах держави звернувся до господарського суду Рівненської області з позовом про визнання недійсною додаткової угоди від 27.10.2016р. до договору №94 від 24.10.2016р., укладеної між приватним підприємством "Окко-Бізнес Контракт" та 4-тим Державним пожежно-рятувальним загоном Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 29.03.2017р. у справі №918/12/17 в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, заступник прокурора Рівненської області звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

Мотивуючи апеляційну скаргу скаржник вказує, що додаткова угода від 27.10.2016р. до договору №94 від 24.10.2016р. суперечить ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", тому підлягає визнанню недійсною на підставі ст. 215 ЦК України, ст. 207 ГК України. Скаржник зазначає, що на час укладення додаткової угоди жодних доказів наявності обставин для зміни істотних умов договору про закупівлю сторонами не надано, тому висновок суду першої інстанції, що в період з 04.10.2016р. по 13.10.2016р. відбулося коливання цін у бік збільшення на ринку на автомобільний бензин А-92 та дизельне паливо не ґрунтується на матеріалах справи.

4-тим Державним пожежно-рятувальним загоном Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області подано до суду відзив на апеляційну скаргу (вх. №16350/17 від 08.06.2017р.) в якому відповідач-1 заперечує доводи апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Прокуратура Рівненської області подала до суду додаткові пояснення по суті апеляційної скарги (вх. №16892/17 від 13.06.2017р.) в яких просить апеляційну скаргу задоволити в повному обсязі, а рішення суду першої інстанції скасувати.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.05.2017р. визначено колегію суддів для розгляду справи у складі: головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Бучинська Г.Б., суддя Грязнов В.В.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 18.05.2017р. скаржнику поновлено строк на апеляційне оскарження рішення суду, апеляційну скаргу прийнято до провадження, справу призначено до слухання.

Розпорядженням керівника апарату суду від 03.07.2017р., у зв'язку із перебуванням у відпустці судді-члена колегії ОСОБА_4 та відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді, на виконання службової записки головуючого судді (судді - доповідача) у справі, призначено повторний автоматизований розподіл справи №918/12/17.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.07.2017р. визначено колегію суддів для розгляду справи у складі: головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Бучинська Г.Б., суддя Мельник О.В.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 03.07.2017р. апеляційну скаргу прийнято до провадження у новому складі суду.

Прокурор в судових засіданнях 13.06.2017р. та 04.07.2017р. підтримав доводи апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу задоволити, а рішення суду першої інстанції скасувати.

Представники відповідача-1 в судових засідання 13.06.2017р. та 04.07.2017р. доводи апеляційної скарги заперечили, просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні 13.06.2017р. представник відповідача-2 доводи апеляційної скарги заперечив, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Відповідач-2 не забезпечив явку повноважного представника в судове засідання 04.07.2017р., про день, час та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку,

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про день, час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами, у відповідності до вимог ст.101 ГПК України.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши надану судом першої інстанції оцінку обставинам справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представників позивача та відповідачів, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Як встановлено апеляційним судом та підтверджується матеріалами справи, відповідно до положень Закону України "Про публічні закупівлі" 4-тим Державним пожежно-рятувальним загоном Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області проведено процедуру закупівлі за ДК 19.20.2 паливо рідинне та газ; оливи мастильні; (09130000-9 нафта і дистиляти, паливно-мастильні матеріали) у відповідності до оголошеного аукціону UA-2016-09-15-000081-c. Предметом закупівлі, згідно технічних вимог (завдання) є бензин марки А-92 у кількості 65 835 л. та дизельне паливо у кількості 49 820 літрів.

За результатами оцінки електронної системи публічних закупівель "Ргоzzоrо" та протоколу аукціону від 03.10.2016р. найбільш економічно вигідною визнана тендерна пропозиція учасника ТОВ "Нафтотрейд Ресурс" з ціновою пропозицією 2 154 606, 95 грн. з ПДВ та відповідно з предметом закупівлі автомобільний бензин А-92 - 65 835 л., дизельне пальне - 49 820 л.

Однак, тендерним комітетом пропозиція вищевказаного товариства визнана такою, що не відповідає вимогам тендерної документації та на підставі п. 3 ч. 1 ст. 30 ЗУ "Про публічні закупівлі" відхилена, що підтверджується протоколом розгляду пропозиції від 03.10.2016р.

Тендерним комітетом розглянуто наступну тендерну пропозицію - ПП "Окко-Бізнес Контракт" з ціною 2 197 570,85 грн. з ПДВ та визнано її найбільш економічно вигідною.

Так, згідно тендерної пропозиції ПП "Окко-Бізнес Контракт", учасником запропоновано поставити замовнику наступні паливно-мастильні матеріали: бензин марки А-92 у кількості 65 835 л. за ціною 19,91 грн. з ПДВ за 1 л., дизельне паливо у кількості 49 820 л. за ціною 17,80 грн. з ПДВ за 1 л., всього 115 655 л. за ціною 2 197 570, 85 грн.

За змістом п.п. 4, 5 тендерної пропозиції, відповідач-2 погодився дотримуватися умов цієї пропозиції протягом 120 днів з дня розкриття цінових пропозицій та вона мала силу попереднього договору між сторонами.

24.10.2016р. між 4-тим Державним пожежно-рятувальним загоном Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області (замовник) та ПП "Окко-Бізнес Контракт" (постачальник) укладено договір №94 по закупівлі 19.20.2 паливо рідинне та газ; оливи мастильні (09130000-9 нафта і дистиляти), паливно-мастильні матеріали.

Відповідно до п. 1.1. договору постачальник зобов`язується поставити, а замовник прийняти та оплатити паливно-мастильні матеріали (19.20.2 паливо рідинне та газ; оливи мастильні (09130000-9 нафта і дистиляти) на умовах, що викладені у цьому договорі.

Згідно п. 3.1. договору ціна договору становить 2197570,85 грн., в тому числі ПДВ - 366261,80 грн.

Відповідно до специфікації ПП "Окко-Бізнес Контракт" зобовязалося поставити ДПРЗ-4 "паливно-мастильні матеріали" в обсязі 115 655 літрів за наступними цінами: бензин А-92 - 19,91 грн./літр (вартість - 1 310 077.85 грн.) та ДП 17,80 грн./літр (вартість - 886 796.00 грн.). Загальна ціна договору складала 2 197 570,85 грн. з ПДВ.

25.10.2016р. ПП "Окко-Бізнес Контракт" звернулося до 4-того Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області з листом №1374-01 в якому повідомило, що у зв'язку з підвищенням роздрібних цін на паливно-мастильні матеріали, підвищуються ціни за одиницю бензину А-92 та дизельного пального, тому враховуючи коливання ринкових цін на товари, запропонувало укласти додатковий договір №1 до договору №94 про закупівлю товарів за державні кошти від 24.10.2016р., яким встановити наступний рівень цін, а саме: за 1 літр бензину А-92 - 20,91 грн. та за 1 літр дизельного пального - 18,80 грн.

27.10.2016р. між 4-тим Державним пожежно-рятувальним загоном Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області (замовник) та ПП "Окко-Бізнес Контракт" (постачальник) укладено додаткову угоду від 27.10.2016р. до договору №94 від 24.10.2016р., згідно якої зменшено кількість товару з 115 655 л. до 109 800 л. (бензин марки А-92 - 63 050 л., дизельне пальне - 46 750 л.) та ціну договору з 2 197 570,85 грн. до 2 197 275,50 грн. Таким чином, вартість 1 л. бензину марки А-92 збільшено до 20,91 грн., а дизельного палива до 18,80 грн., тобто на 1 грн. за 1 літр.

Предметом даного позову є вимога прокурора визнати недійсною додаткову угоду від 27.10.2016р. до договору №94 від 24.10.2016р., укладену між приватним підприємством "Окко-Бізнес Контракт" та 4-тим Державним пожежно-рятувальним загоном Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор зазначає, що в ході моніторингу цін на пальне, який проведений за допомогою даних розміщених на Інтернет порталі http://vseazs.com, встановлено, що станом на 24.10.2016р. (укладення договору), так і станом на 27.10.2016р. (укладення додаткової угоди) вартість дизельного палива у мережі АЗК ОККО на території Рівненської області становила 21,99 грн. за 1 л., вартість бензину марки А-92 - 23,99 грн. за 1 літр. Жодних коливань роздрібних цін на паливно-мастильні матеріали, що стали підставою для внесення змін до договору не встановлено, укладення додаткової угоди від 27.10.2016р. до договору №94 від 24.10.2016р. відбулося з порушенням ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", тому вона підлягає визнанню недійсною на підставі ст. 215 ЦК України та ст. 207 ГК України.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Таким чином, загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлено ст. 203 ЦК України, згідно якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 06.11.2009 року №9 визначено, що при розгляді справ про визнання правочинів недійсними суди залежно від предмета і підстав позову повинні застосовувати норми матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, та на підставі цих норм вирішувати справи.

Закон України "Про публічні закупівлі" установлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади, метою якого є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Згідно ст. 1 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю - це договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари.

Частиною 1 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" встановлено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених вказаним Законом.

Стаття 37 Закону України "Про публічні закупівлі" визначає, що договір про закупівлю є нікчемним у разі його укладення з порушенням вимог частини четвертої статті 36 цього Закону; його укладення в період оскарження процедури закупівлі відповідно до статті 18 цього Закону; його укладення з порушенням строків, передбачених частиною другою статті 32 та абзацом восьмим частини третьої статті 35 цього Закону, крім випадків зупинення перебігу строків у звязку з розглядом скарги органом оскарження відповідно до статті 18 цього Закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобовязань сторонами в повному обсязі, крім випадків: зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі; покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі; продовження строку дії договору та виконання зобов'язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об'єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі; узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг); зміни ціни у зв'язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок; зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни; зміни умов у зв'язку із застосуванням положень частини п'ятої цієї статті.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", суд апеляційної інстанції зазначає, що у залежності від коливання ціни товару на ринку сторони протягом дії договору про закупівлю можуть вносити зміни декілька разів в частині ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків кожного разу з урахуванням попередніх змін, внесених до нього, сукупність яких може перевищувати 10 відсотків від ціни за одиницю товару, визначеної сторонами на момент укладання договору про закупівлю та за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної у договорі, і виконати свої зобов'язання відповідно до такого договору з урахуванням зазначених змін. При кожному внесенні змін до договору про закупівлю у вищезазначеному випадку шляхом укладання додаткової угоди до договору, сторони договору зобов'язані належним чином виконувати умови такого договору з урахуванням змінених його умов кожного разу. Водночас внесення таких змін до договору про закупівлю повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим (роз`яснення Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 27.10.2016р. №3302-06/34307-06).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 27.10.2016р. між відповідачами на підставі п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" була укладена додаткова угода від 27.10.2016р. до договору №94 від 24.10.2016р., згідно умов якої сторони збільшили ціну за одиницю товару в межах 10% та здійснили коригування кількості товару.

Так, обґрунтовуючи необхідність укладення додаткової угоди відповідачем-1 надано інформаційну довідку Львівської торгово-промислової палати № 19-09/1457/1 від 04.10.2016р., відповідно до якої стан роздрібних цін, що склалися на заправках Рівненської області на дизельне паливо та бензин А-92, станом на 04.10.2016р. є наступним - ціна дизельного палива становить від 16,00 грн. за 1 літр до 20,99 грн. за 1 літр, ціна бензину А-92 становить від 17,85 грн. за 1 літр до 22,99 грн. за 1 літр; відповідно до довідки Львівської торгово-промислової палати № 19-09/1384 від 17.10.2016р., стан роздрібних цін, що склалися на заправках Рівненської області на дизельне паливо та бензин А-92, станом на 13.10.2016р. - ціна дизельного палива становить від 18,45 грн. за 1 літр до 21,49 грн. за 1 літр, ціна бензину А-92 становить 20,95 грн. за 1 літр до 23,49 грн. за 1 літр.; згідно даних Головного управління статистики у Рівненській області № 5-09/132 від 14.03.2017р. про середні ціни за вересень - листопад 2016р. ціна на дизельне пальне становить: вересень - 19,14 грн., жовтень - 19,39 грн., листопад - 20,17 грн., ціна на бензин А-92 становить: вересень - 21,51 грн., жовтень - 21,60 грн., листопад - 21,91 грн.; відповідно до довідки Львівської торгово-промислової палати від 18.11.2016р. №19-09/1518 стан роздрібних цін, що склалися на заправках Рівненської області на дизельне паливо та бензин А-92, станом на 25.10.2016р. - ціна дизельного палива становить від 16 грн. за 1 літр до 21,99 грн., ціна бензину А-92 становить 17,85 грн. за 1 літр до 23,99 грн. за 1 літр.

Обґрунтовуючи правомірність укладення додаткової угоди відповідачем-2 надано інформаційну довідку Головного управління статистики у Рівненській області про надання інформації №5.1-09/99 від 06.03.2017р. про середні ціни за жовтень 2016р. у м. Рівне та Рівненській області, ціна на дизельне пальне становить 19,31 грн. та 19,39 грн., ціна на бензин А-92 становить 21,48 грн. та 21,60 грн.

Суд апеляційної інстанції вказує, що відповідно до Положення про Державну службу статистики України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2014р. №481, Державна служба статистики України є спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики, одним з основних завдань якого є реалізація державної політики у сфері статистики. Держстат України відповідно до покладених на нього завдань, зокрема організовує і проводить статистичні спостереження за соціально-економічними та демографічними явищами і процесами, екологічною ситуацією в Україні та її регіонах шляхом збирання форм державної статистичної звітності та проведення спеціально організованих статистичних спостережень. Утім перелік органів, установ, організацій, які уповноважені надавати відповідну інформацію щодо коливання ціни товару на ринку, не є вичерпним.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" торгово-промислові палати створюються з метою сприяння розвиткові народного господарства та національної економіки, її інтеграції у світову господарську систему, формуванню сучасних промислової, фінансової і торговельної інфраструктур, створенню сприятливих умов для підприємницької діяльності, всебічному розвиткові усіх видів підприємництва, не заборонених законодавством України, науково-технічних і торговельних зв'язків між українськими підприємцями та підприємцями зарубіжних країн.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приймає як належні та допустимі докази в розумінні ст. ст. 33, 34 ГПК України вище перераховані довідки із змісту яких вбачається, що впродовж жовтня 2016р. відбулося коливання цін на ринку у бік збільшення на автомобільний бензин А-92 та дизельне паливо.

Отже, враховуючи, що додатковою угодою від 27.10.2016р. сторони збільшили ціну за одиницю товару в межах 10%, що не суперечить ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" та умовам договору, вказана ціна не перевищує середньоринкових цін у м. Рівне та Рівненській області, що склалися на дату укладення додаткової угоди; внесення змін до договору не призвело до збільшення ціни договору, тобто відповідачем-1, як розпорядником бюджетних коштів не перевищено суми коштів на закупівлю товарів та не порушено інтересів держави, а укладаючи додаткову угоду до договору сторони керувалися виключно обєктивними обставинами, що вплинули на зміну ціни за одиницю товару, тому суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання недійсною додаткової угоди від 27.10.2016р. до договору №94 від 24.10.2016р., укладеної між приватним підприємством "Окко-Бізнес Контракт" та 4-тим Державним пожежно-рятувальним загоном Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з доводами позивача, що підставним внесенням змін до договору могло бути коливання цін в період з 24.10.2016р. по 27.10.2016р., оскільки збільшення цін на ринку відбулось в період з дати формування тендерної документації до дати укладення договору. В свою чергу, можливість коригування цін унормована ст. 36 ЗУ "Про публічні закупівлі", тому в даній ситуації не є визначальною дата укладення додаткової угоди.

Доводи скаржника, наведені в апеляційній скарзі, не заслуговують на увагу, оскільки їм була надана вичерпна правова оцінка судом першої інстанції на підставі наданих сторонами доказів, які відповідно до статей 33, 34 ГПК України засвідчують певні обставини і на яких ґрунтується висновок суду. Судовою колегією не встановлено порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, а тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

Керуючись, ст.ст. 33, 43, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу заступника прокурора Рівненської області на рішення господарського суду Рівненської області від 29.03.2017р. у справі №918/12/17 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України.

3. Справу повернути до господарського суду Рівненської області.

Головуючий суддя Розізнана І.В.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Бучинська Г.Б.