ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.07.2017 Справа № 904/5929/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" в особі філії "Вільногірський гірничо-металургійний комбінат" Публічного акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна комп

до Комунального підприємства "ЖИЛСЕРВІС" Вільногірської міської ради Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості та штрафних санкцій у розмірі 4 074 087,17 грн.

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Позивача - ОСОБА_1, дов. № 006/16 від 08.12.16р.

Відповідача - ОСОБА_2, дов. № 1 від 10.01.17р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просив стягнути з Відповідача 4 074 087,17 грн., з яких: 3 713 478,84 грн. - основний борг, 243 545,40 грн. - пеня, 66 462,94 грн. - 3 % річних, 50 599,99 грн. індекс інфляції, мотивуючи порушенням Відповідачем договірних зобов'язань у частині оплати.

Від Позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, з урахуванням часткових оплат, проведених Відповідачем 19.06.17р., у якій Позивач просить стягнути з Відповідача 4 297 223,63 грн., з яких: 3 674 478,84 грн. - основний борг, 244 933,14 грн. - пеня, 66 314,36 грн. - 3 % річних, 311 497,29 грн. індекс інфляції.

Від Відповідача надійшло клопотання, у якому Відповідач зазначає, що основний борг визнає у повному обсязі. Також Відповідач просить зменшити розмір пені, мотивуючи тим, що Відповідач знаходиться у важкому фінансовому становищі, що повязано, в першу чергу, з заборгованістю держави перед підприємством у розмірі 700 495,49 грн. станом на 01.06.17р. за житлово-комунальні послуги, на які надаються пільги і субсидії. Заборгованість населення за житлово-комунальні послуги перед Відповідачем станом на 01.06.17р. становить майже 6 000 000,00 грн. Таким чином, причиною порушення Відповідачем своїх зобовязань за договором сталося в результаті обєктивних обставин, які не залежали від Відповідача. Крім того, Позивачем не надано доказів, що підтверджують розмір збитків завданих йому неналежним виконанням Відповідачем своїх зобовязань за договором.

Від Відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи платіжного доручення №808 від 19.06.17р. на суму 39 000,00 грн., акту звірки взаєморозрахунків станом на 24.05.17р., копії звіту про фінансові результати підприємства за І квартал 2017р. та копії балансу станом на 31.03.17р.

Розгляд справи відкладався.

У засіданнях суду оголошувалася перерва до 12.07.17р

Справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

31.03.16р. сторонами укладено договір №236-2 про надання послуг із забезпечення питною водою (далі Договір), за п.1.1 Споживач (Відповідач) доручає, а Виробник (Позивач) бере на себе зобовязання надати послуги із забезпечення Споживача питною водою, відповідно до Закону України "Про питну воду", Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом №190 від 27.06.08р. Міністерством з питань ЖКГ України (далі Правила), а Споживач зобовязався оплатити надані послуги.

Відповідно до п. 1.2 Договору Виробник бере на себе зобовязання по забезпеченню Споживача питною водою в обсязі 1 900,0тис.м3 по категоріях:

- населення 1800,0 тис.м3;

- бюджетні організації 40,0 тис.м3;

- госпрозрахункові організації 60,0 тис.м3.

Тарифи на послуги з постачання питної води по категоріях становить:

- населення 2 580,00 грн. з ПДВ за 1000 м3;

- бюджетні організації 2 712,00 грн. з ПДВ за 1000 м3;

- госпрозрахункові організації 2 712,00 грн. з ПДВ за 1000 м3.

Облік відпущеною питної води Виробником засобами вимірювальної техніки, які пройшли державну метрологічну атестацію (повірку) (п.3.1. Договору).

Фактична кількість питної води, узгоджується в Акті приймання передачі, який підписується у двох примірниках уповноваженими представниками Споживача та Виробника (п.3.5. Договору).

Розрахунок за надані послуги з поставки питної води Споживач робить на підставі рахунків на оплату, виставлених Виробником, відповідно до акту приймання передачі (п.4.2 Договору).

Рахунки за поставлену воду підлягають оплаті споживачем у національній валюті України протягом 30-ти календарних днів з дати виписки рахунка (п.4.3. Договору).

За порушення термінів платежів Виробник має право на стягнення зі Споживача пені у розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу, за кожний день такого прострочення, але не більше облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (п.6.2. Договору).

На виконання умов Договору, у період його дії з 01.04.16р. до 31.12.16р., Позивач надав, а Відповідач прийняв послуги із забезпечення питною водою обємом 1 458 666 м3 на загальну суму 3 770 062,48 грн., що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУс-000204 від 30.04.16р., №ОУс-000209 від 30.04.16р., №ОУс-000210 від 30.04.16р., №ОУс-000282 від 31.05.16р., №ОУс-000274 від 31.05.16р., №ОУс-000284 від 31.05.16р., №ОУс-000340 від 30.06.17р., №ОУс-000342 від 30.06.16р., №ОУс-000381 від 30.06.16р., №ОУс-000422 від 31.07.16р., №ОУс-000424 від 31.07.16р., №ОУс-000461 від 31.07.16р., №ОКс-000504 від 31.08.16р., №ОУс-000505 від 31.08.16р., №ОУс-000506 від 31.08.16р., №ОУс-000595 від 30.09.16р., №ОУс-000596 від 30.09.16р., №ОУс-000597 від 30.09.16р., №ОУс-000674 від 31.10.16р., №ОУс-000675 від 31.10.16р., №ОУс-000676 від 31.10.16р., №ОУс-000787 від 30.11.16р., №ОУс-000788 від 30.11.16р., №ОУс-000789 від 30.11.16р., №ОУс-000833 від 31.12.16р., №ОУс-000834 від 31.12.16р., №ОУс-000835 від 31.12.16р. та виставленими для оплати рахунками-фактури. Зазначені акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) підписані сторонами та скріплені печатками обох підприємств.

З метою досудового врегулювання спору Позивач направляв Відповідачеві претензії (вих.№01-38/189 від 12.01.17р., №01-38/689 від 10.02.17р. та №01-38/1519 від 30.03.17р.) з вимогою в 10 денний термін з моменту отримання претензії погасити борг перед Позивачем.

16.08.16р., 19.10.16р. та 18.01.17р. сторонами підписані акти звіряння взаєморозрахунків, якими підтверджується розмір та період заборгованості.

За даними Позивача, Відповідач частково розрахувався за надані послуги, сплативши 56 583,64грн., у звязку з чим, станом на 03.05.17р. виник борг у розмірі 3 713 478,84 грн.

З посиланням на п. 6.2. Договору та ч. 2 ст. 625 ЦК України, на прострочений борг Відповідача Позивач нарахував пеню 243 545,40 грн., 3 % річних 66 462,94 грн. за період прострочки з 31.05.16р. до 03.05.17р. та індекс інфляції 50 599,99 грн. за період з 31.05.16р. до 31.03.17р.

Нарахування проводилося за кожним актом окремо.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Після порушення справи судом, за надані послуги Відповідач сплатив Позивачеві 39 000,00 грн.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобовязаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання (ст.901 ЦК України).

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Від Позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, з урахуванням часткових оплат проведених Відповідачем 19.06.17р., у якій Позивач просить стягнути з Відповідача 4 297 223,63 грн., з яких: 3 674 478,84 грн. - основний борг, 244 933,14 грн. - пеня, 66 314,36 грн. - 3 % річних, 311 497,29 грн. індекс інфляції.

Відповідач позовні вимоги в частині боргу не заперечує та просить суд зменшити суму пені, оскільки Відповідач знаходиться у важкому фінансовому становищі, що повязано, в першу чергу, з заборгованістю держави перед підприємством у розмірі 700 495,49 грн. станом на 01.06.17р. за житлово-комунальні послуги, на які надаються пільги і субсидії. Заборгованість населення за житлово-комунальні послуги перед Відповідачем станом на 01.06.17р. становить майже 6 000 000,00 грн.

Перевіривши розрахунки Позивача, окремо за кожним актом, з урахуванням п.4.1. Договору, господарським судом встановлено, що розрахунок річних та пені Позивачем проведено невірно, за актами №ОУс-000340, №ОУс-000342, №ОУс-000381 від 30.06.16р. строк оплати настав 30.07.16р., а оскільки ця дата припала на вихідний день, строк оплати переноситься на перший наступний робочий день - 01.08.16р., відповідно, прострочення Відповідача почалося з 02.08.16р.

Отже, 3 % річних за весь період прострочки становить 66 246,86 грн., пеня 243 497,51 грн.

Розрахунок індексу інфляції проведено вірно, відповідно до вимог чинного законодавства.

Статтею 233 ГК України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій, аналогічні положення містить ст. 551 ЦК України.

Господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України).

Враховуючи наведені Відповідачем в клопотанні про зменшення пені доводи, суд вважає за можливе зменшити розмір пені, заявленої до стягнення до 121 748,76 грн.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково, стягнути з Відповідача: 3 674 478,84 грн. - основного боргу, 121 748,76 грн. - пені, 311 497,29 грн. - індексу інфляції, 66 246,86 грн. - 3 % річних, у решті позовних вимог слід відмовити.

Згідно зі ст. 49 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на обидві сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-84, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Жилсервіс" Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, 51700, м.Вільногірськ, вул. Молодіжна, б.53 (код 36489096) на користь Публічного акціонерного товариства "Обєднана гірничо-хімічна компанія", 03035, м.Київ, Соломянський район, вул. Сурікова, б.3 (код 36716128) від імені якого виступає Філія "Вільногірський гірничо-металургійний комбінат" Публічного акціонерного товариства "Обєднана гірничо-хімічна компанія", 51700, Дніпропетровська область, м. Вільногірськ, вул. Степова, 1 (код 39389830) 3 674 478,84 грн. - боргу, 311 497,29 грн. - індексу інфляції, 121 748,76 грн. пені, 66 246,86 грн. - 3 % річних, 64 435,81 грн. - судового збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту, якщо не буде оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено 17.07.2017

Суддя С.Г. Юзіков