ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2017 р. Справа № 911/980/17

за позовом комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго", м. Вінниця,

до відповідача приватного підприємства "Твінс-ВК", м. Біла Церква,

про стягнення 175 096,50 грн.

Суддя О.В. Конюх;

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 12.01.2017;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 10.05.2017 №5/05;

СУТЬ СПОРУ:

позивач комунальне підприємство Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" звернулось до господарського суду Київської області з позовною заявою від 31.03.2017 до приватного підприємства "Твінс-ВК", в якій просить суд стягнути з відповідача 175 096,50 грн. заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.12.2016 між комунальним підприємством Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" та приватним підприємством "Твінс-ВК" був укладений договір №26/12216 поставки, відповідно до умов якого продавець зобов'язався поставити, а покупець зобов'язався прийняти тріску деревну для технологічних потреб з твердих порід деревини для виробництва теплової енергії та оплатити її на умовах даного договору. Позивач твердить, що відповідач всупереч умовам договору №26/12216 не виконав в повному обсязі взяті на себе зобов'язання та відмовився від поставки партії товару, а відтак в силу п.5.8 договору зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 30% від вартості замовленого товару в розмірі 100 000,00 грн. Крім того, відповідачем було здійснено поставку товару в період з 27.01.2017 по 31.01.2017 на суму 148 060,00 грн. та за період з 01.02.2017 по 07.02.2017 товару на суму 292 226,00 грн. (вартість товару згідно видаткових накладних). Позивач вказує, що здійснивши розрахунки пропорційного зменшення ціни, що передбачено умовами договору, встановив, що вартість поставленого товару за вказані періоди становить 119 247,30 грн. та 245 942,19 грн. відповідно, а відтак, відповідач зобов'язаний сплатити 75 096,50 грн. різниці між вартістю поставленого та оплаченого товару.

Ухвалою господарського суду Київської області від 05.04.2017 порушено провадження у справі № 911/980/17 та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 15.05.2017.

11.05.2017 від комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" до господарського суду Київської області надійшло клопотання про відкладення розгляду справи №911/980/17.

Ухвалою суду від 15.05.2017 розгляд справи №911/980/17 відкладено 06.06.2017.

30.05.2017 від комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" до господарського суду Київської області надійшло клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції від 30.05.2017, яке ухвалою суду від 31.05.2017 залишено без задоволення.

В судовому засіданні 06.06.2017 представником позивача подано клопотання про залучення документів до матеріалів справи та клопотання про продовження строку розгляду спору на п'ятнадцять днів. Представник відповідача в судовому засіданні 06.06.2017 подав клопотання про залучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 06.06.2017 продовжено строк розгляду спору у справі на п'ятнадцять днів, в судовому засіданні оголошено перерву до 11.07.2017, про що присутні представники сторін повідомлені особисто під розпис.

11.07.2017 від комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерно" до господарського суду Київської області надійшли письмові пояснення, в яких позивач вказує, що здійснивши попередню оплату в розмірі 109 714,00 грн., що складає 30% від загальної суми замовлення, покупець здійснив замовлення товару на загальну суму 365 713,33 грн. В подальшому продавцем на вимогу покупця (претензія від 22.02.2017) повернуто 9 714,00 грн. попередньої оплати. З чого, на думку позивача, вбачається, що заявка була зменшена та погоджена з продавцем. Таким чином, покупцем належним чином виконано зобов'язання щодо здійснення попередньої оплати в розмірі 30% у сумі 100 000,00 грн.

Також, представником позивача 11.07.2017 було подано до господарського суду Київської області заяву про зменшення позовних вимог від 11.07.2017, в якій комунальне підприємство Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" просить суд стягнути з відповідача 100 000,00 грн. штрафу за відмову від поставки товару та повернути суму сплаченого судового збору у зв'язку із зменшенням позовних вимог.

Розглянувши подану позивачем заяву від 11.07.2017 про зменшення розміру позовних вимог, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Виходячи із змісту поданої позивачем заяви від 11.07.2017 про зменшення позовних вимог, а також змісту первісно поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, суд встановив, що позивач не змінює предмету або підстав позову, а лише зменшує суму позову. Заява від 11.07.2017 отримана представником відповідача в судовому засіданні 11.07.2017 під розпис на примірнику заяви поданої до суду, відповідно суд в порядку ст. 22 ГПК України приймає зазначені заяви до розгляду.

Справа розглядатиметься в редакції позовних вимог відповідно до вищевказаної заяви від 11.07.2017 за позовом комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" до приватного підприємства "Твінс-ВК" про стягнення 100 000,00 грн. штрафу.

В судове засідання 11.07.2017 з'явився представник позивача, який в усних поясненнях підтримав позовні вимоги в редакції заяви про зменшення розміру позовних вимог та просив суд задовольнити їх, в підтвердження своєї позиції представник подав суду копію листа від 31.01/2017 №33/249, в якому позивач просить відповідача згідно наданих специфікацій поставити товар на лютий місяць в розмірі 1 300 т. однак, ані специфікацій, на які міститься посилання у даному листі, ані будь-яких доказів направлення (у будь-який спосіб), або вручення відповідачу зазначеного листа позивачем не подано.

Розглянувши позов комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" (далі - КП ВМР "ВМТЕ") до приватного підприємства "Твінс-ВК" (далі - ПП "Твінс-ВК") про стягнення 100 000,00 грн., всебічно та повно вивчивши зібрані у справі докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів.

Відповідно до частини 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Майново-господарські зобов'язання між суб'єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) й сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Підставою виникнення взаємних прав та обовязків сторін у справі є укладений 26.12.2016 між КП ВМР "ВМТЕ" та ПП "Твінс-ВК" договір постачання тріски деревної для технологічних потреб з твердих порід деревини, відповідно до умов якого:

- продавець зобов'язується в порядку та на умовах визначених цим договором поставити, а покупець зобов'язується прийняти тріску деревну для технологічних потреб з твердих порід деревини для виробництва теплової енергії (далі - товар) та оплатити її на умовах даного договору (пункт 1.1 договору);

- одиниця виміру, якість, орієнтована загальна кількість та помісячна з прив'язкою до якості товару, ціна за одиницю з прив'язкою до якості товару вказується у специфікаціях (пункт 1.3 договору);

- обсяг/кількість постачання кожної партії товару визначається в заявках покупця. Орієнтований обсяг товару може бути збільшений в односторонньому порядку покупцем. Заявка покупця вважається узгодженою продавцем з моменту отримання такої будь-яким способом та/або отримання передоплати продавцем (пункт 3.1 договору);

- покупець здійснює попередню оплату в розмірі 30% від ціни за одиницю при показниках якості 12,48 МДж/кг (2980 ккал/кг). Остаточний розрахунок за поставлений товар протягом 15 календарних днів після отримання кожної окремої партії на підставі оформлених документів на умовах цього договору. Не отримання передоплати продавцем не звільняє його від обов'язку здійснити поставку товару (пункт 4.4 договору);

- за відмову від поставки товару продавець на вимогу покупця сплачує штраф у розмірі 30% від вартості замовленого товару (пункт 5.8 договору);

- договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2017 і до повного виконання взятих сторонами на себе зобов'язань (пункт 6.1 договору).

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки. Згідно положень статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.

Частиною 1 ст. 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Позивач твердить, що ним була здійснена передоплата товару в сумі 100 000,00 грн., що свідчить про замовлення товару на суму 300 000,00 грн., відповідач в свою чергу, відмовився від поставки товару, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача штраф, передбачений пунктом 5.8 договору в сумі 100 000,00 грн. (30% від вартості замовленого товару).

В той же час, як вбачається з письмових пояснень відповідача, та які підтримані представником відповідача в усних поясненнях наданих в судовому засіданні, виходячи з фактичних відносин, які склались між сторонами в рамках договору від 26.12.2016 №26/122016, позивач сплачував кошти за товар хоч і завчасно (до моменту поставки), однак на суму поставки, а не 30% від вартості товару який замовлявся для поставки. Так, відповідач визнає, що письмово відмовився здійснювати поставку товару на суму 100 000,00 грн., а не на 300 000,00 грн. як твердить позивач.

Відповідно до пункту 1.3 договору одиниця виміру, якість, орієнтовна загальна кількість та помісячна з привязкою до якості товару, ціна за одиницю з привязкою до якості товару вказуються у специфікаціях. Представники сторін визнали, що специфікації до договору, з якої б вбачалася погоджена кількість товару у партії, щодо якої виник спір, між сторонами підписано не було.

Відповідно до п.3.1 договору обсяг/кількість постачання кожної окремої партії товару визначається в заявках покупця. Орієнтований обсяг товар може бути збільшений в односторонньому порядку покупцем. Заявка покупця вважається узгодженою продавцем з моменту отримання такої будь-яким способом та/або отримання передоплати.

Суд зазначає, що позивачем не долучено до матеріалів справи жодних належних та допустимих доказів в розумінні ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, які б підтверджували узгодження заявки з продавцем на поставку продукції саме на суму 300000,00 грн.

Відповідно до ст. 180 ГК України при укладенні господарського договору сторони зобовязані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору, при цьому умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості.

За відсутності заявки, погодженої з продавцем, а відтак відсутності погодження обома сторонами в належній формі кількості товару у спірній партії (при тому, що кількість товару є в будь-якому випадку істотною умовою договору), враховуючи фактичні відносини сторін що склалися в процесі виконання сторонами договору №26/122016 від 26.12.2016, у суду відсутні достатні підстави для встановлення факту замовлення покупцем спірної партії товару саме на суму 300 000,00 грн.

Відповідач визнає, що товар мав бути поставлений на суму 100 000,00 грн. та що директор ПП «Твінс-ВК» дійсно письмово власноручно відмовився від поставки товару саме на суму 100 000,00 грн., мотивуючи відсутністю фізичної змоги поставити таку кількість товару протягом 10 днів з моменту отримання передоплати, як то передбачено пунктом 3.2 договору. Відповідно до частини першої ст. 35 ГПК України обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Відповідно ст.33, 34, 43 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та іншої особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, судом встановлено факт порушення відповідачем - приватним підприємством "Твінс-ВК" свого зобов'язання за договором, який полягає у відмові від здійснення поставки товару відповідачу на суму 100 000,00 грн.

Статтями 216-218 ГК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема, є господарські санкції.

Відповідно до частини 1 ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

В розумінні частин 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Згідно до ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобовязання вчиняється у письмовій формі.

Згідно частини 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Згідно частини 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобовязання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобовязання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

За таких обставин, умовою застосування до боржника штрафу є: по-перше, наявність порушення боржником зобовязання, та по-друге, такий штраф за порушення зобовязання має бути передбачений Договором.

Відповідно до пункту 5.8 договору за відмову від поставки товару продавець на вимогу покупця сплачує штраф у розмірі 30% від вартості замовленого товару.

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши наявні у справі докази, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи розрахунки, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню частково.

Суд приймає рішення про стягнення з відповідача приватного підприємства "Твінс-ВК" на користь позивача комунального підприємства Винницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" 30 000,00 грн. штрафу.

Судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК України покладається судом на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного підприємства "Твінс-ВК" ( 09100, АДРЕСА_1, код 35381775)

на користь комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" (21100, Вінницька область, місто Вінниця, Ленінський район, вулиця 600 -річчя, будинок 13, код 33126849)

30 000,00 грн. (тридцять тисяч гривень нуль копійок) штрафу,

1 600,00 грн. (одна тисяча шістсот гривень нуль копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

Повний текст рішення підписано 20.07.2017

Суддя О.В. Конюх