ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

10 липня 2017 року Справа № 16/24

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Вавренюк Л.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Казус-Про" від 21.06.2017 р. № 528 про заміну позивача (стягувача) у справі № 16/24

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Технік Енерджі", м. Київ

до відповідача: селянського (фермерського) господарства "Віра", с. Мар"ївка Новомиргородського району Кіровоградської області

про стягнення 212 121,02 грн.,

представники:

від стягувача - участі не брали;

від боржника - участі не брали;

від заявника - участі не брали,

встановив: рішенням господарського суду від 16.03.2010 р. позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Технік Енерджі" (далі - ТОВ "Технік Енерджі") задоволено частково; стягнуто з селянського (фермерського) господарства "Віра" (далі - СФГ "Віра") на користь ТОВ "Технік Енерджі" заборгованість в сумі 212 003,56 грн., з яких 115 262,50 грн.- основний борг, 5 705,08 грн. - пеня, 7 703,89 грн. - 28 % річних, 3 157,09 грн. - інфляційні втрати, 80 175,00 грн. - штраф, а також витрати по сплаті державного мита в сумі 2 120, 04 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 235,76 грн. та витрати на послуги адвоката в сумі 5 000,00 грн.; в решті позову відмовлено.

На виконання рішення господарського суду 01.04.2010 р. у справі видано відповідний наказ.

23.06.2017 р. на адресу суду надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю "Казус-Про" про заміну позивача у справі № 16/24, у відповідності до якої заявник просить замінити позивача (стягувача) у справі № 16/24 - ТОВ "Технік Енерджі" () на його правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю "Казус-Про" (далі - ТОВ "Казус-Про", ).

Обґрунтовуючи подану заяву, заявник - ТОВ "Казус-Про" зазначає, що 26.01.2011 р. між ТОВ "Технік Енерджі", як Первісним кредитором, та товариством з обмеженою відповідальністю "Незалежна юридична компанія", як Новим кредитором, укладено угоду про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 Цивільного кодексу України) № НЮК-228-ТЕ (далі - Угода, а.с. 23).

У відповідності до умов зазначеної Угоди, Первісний кредитор відступає ОСОБА_1 кредитору право вимоги виконання СФГ "Віра" (26041, Кіровоградська область, Новомиргородський район, с. Мар"ївка, ), що іменується надалі Боржник, зобов'язання щодо сплати розміру грошового зобов'язання у вигляді заборгованості, пені, штрафу, нарахувань за встановленим індексом інфляції, 28% річних, набутих Первіcним кредитором на підставі договору № 31 купівлі-продажу сільськогосподарської техніки від 08.05.2009 р. у зв'язку із його неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням Боржником, в тому числі, проте не обмежуючись, розміром грошового зобов'язання, включаючи витрати Первісного кредитора, пов'язані із примусовим отриманням від Боржника такого виконання (судові витрати), котрі підтверджені рішенням Господарського суду Кіровоградської області по справі № 16/24 від 16.03.2010 року, котре набрало законної сили, винесені із підстав порушення Боржником грошового зобов'язання згідно договору № 31 купівлі-продажу сільськогосподарської техніки від 08.05.2009 р.; з моменту укладення даної Угоди, ОСОБА_1 кредитор наділяється всіма правами Первісного кредитора, що випливають із рішення Господарського суду Кіровоградської області по справі № 16/24 від 16.03.2010 р., котре набрало законної сили (п.п. 1.1., 1.2. Угоди).

Згідно п. 2.1. Угоди, вартість зобов'язання, що відступається за даною Угодою, становить, проте не обмежується сумою у розмірі 219 359,36 грн.

У п. 4.3. Угоди сторони визначили, що ОСОБА_1 кредитор набуває права вимоги виконання Боржником грошових зобов'язань в момент підписання із Первісним кредитором даної Угоди та отримання документів, вказаних у п. 4.2. даної Угоди, що свідчить про факт переходу відповідних прав до ОСОБА_1 кредитора із отриманими відповідними підтверджуючими документами.

У відповідності до п. 4.4. Угоди сторони погодили, що сповіщення Боржника про поступку права вимоги за цією Угодою Первісним кредитором відбувається на власний розсуд та не є обов'язковим, оскільки при дійсності порушеного зобов'язання у розумінні ст. 518 Цивільного кодексу України, відсутність письмового повідомлення не звільняє боржника від відповідальності за порушене зобов'язання.

Ця Угода набуває чинності з моменту її підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цією Угодою.

За твердженням заявника, на виконання умов даної Угоди, ТОВ "Технік Енерджі" було передано ТОВ "Незалежна юридична компанія" перелік документів, що підтверджують право вимоги виконання СФГ "Віра" обумовленого зобов'язання.

Як вбачається з довідки Головного управління Регіональної статистики від 04.09.2014 р. № 23-07/1919, товариство з обмеженою відповідальністю "Незалежна юридична компанія"" (ід. код 35571320) відповідно до реєстраційних дій від 08.11.2013 р. було перереєстровано в ТОВ "Казус-Про"; відповідно до реєстраційних дій від 08.11.2013 р. було змінено місцезнаходження ТОВ "Казус-Про" - Поліське шосе, 3, смт. Іванків, Іванківський район, Київська область; реєстраційні дії щодо припинення даної юридичної особи до ЄДРПОУ не надходили; станом на 20.08.2014 р. в ЄДРПОРУ значиться ТОВ "Казус-Про", ід. код 35571320 (а.с. 25).

На підставі викладеного, заявник стверджує, що є належним кредитором СФГ "Віра" при виконанні грошового зобов'язання на підставі рішення Господарського суду Кіровоградської області по справі № 16/24 від 16.03.2010 р., котре набрало законної сили.

Як на нормативно - правові підстави поданої заяви, заявник посилається на ст.ст. 25, 115 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 1, 8 Закону України "Про виконавче провадження", ст.ст. 512, 516 Цивільного кодексу України та рекомендації, висловлені в п. 1.4. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" та зазначає, що згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидам правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Ухвалою господарського суду від 29.06.2017 р. заяву ТОВ "Казус-Про", на підставі ст. 121-4 Господарського процесуального кодексу України, призначено до розгляду у судовому засіданні 10.07.2017 р., зобов'язано стягувача, боржника, а також заявника подати до суду необхідні докази.

У судовому засіданні 10.07.2017 р. представники сторін, а також заявника участі не брали, вимог суду не виконали, витребуваних доказів не подали.

В силу вимог ч. 2 ст. 121-4 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

На підставі викладеного, господарський суд розглядає заяву ТОВ "Казус-Про" на підставі наявних в справі матеріалів.

Як зазначалось вище, рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 16.03.2010 р. з СФГ "Віра" (далі - СФГ "Віра") на користь ТОВ "Технік Енерджі" стягнуто заборгованість в сумі 212 003,56 грн., з яких 115 262,50 грн.- основний борг, 5 705,08 грн. - пеня, 7 703,89 грн. - 28 % річних, 3 157,09 грн. - інфляційні втрати, 80 175,00 грн. - штраф, а також витрати по сплаті державного мита в сумі 2 120, 04 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 235,76 грн. та витрати на послуги адвоката в сумі 5 000,00 грн.

01.04.2010 р. на виконання рішення Господарського суду Кіровоградської області від 16.03.2010 р. видано відповідний наказ.

Частинами 1, 3 ст. 512 Цивільного Кодексу України передбачено, що кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобовязанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобовязанні допускається протягом усього часу існування зобовязання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобовязальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобовязанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобовязання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин і не впливає на правомірність цесії.

Проте, виходячи зі змісту Угоди, укладеної між ТОВ "Технік Енерджі" та заявником, її предметом є уступка права вимоги за рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 16.03.2010 р. у справі № 16/24, за яким з боржника стягнуто не лише сума заборгованості за договором купівлі-продажу сільськогосподарської техніки від 08.05.2009 р. № 31, укладеного між ТОВ "Технік Енерджі" та СФГ "Віра", а й судові витрати у справі (115 262,50 грн. основного боргу, + 5 705,08 грн. пені + 7 703,89 грн. 28 % річних + 3 157,09 грн. інфляційних втрат + 80 175,00 грн. штрафу + 2 120, 04 грн. витрат по сплаті державного мита + 235,76 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу + 5 000,00 грн. витрат на послуги адвоката = 219 359,36 грн.).

Таким чином, сума, стягнута з боржника за рішенням суду, дорівнює сумі вартості зобов'язання, відступленого Первісним кредитором за Угодою заявнику, а отже, право вимоги з боржника сплати 219 359,36 грн. у ОСОБА_1 кредитора виникло саме на підставі рішення господарського суду.

При цьому умовами Угоди передбачено, що з моменту укладення даної Угоди, ОСОБА_1 кредитор наділяється всіма правами Первісного кредитора, що випливають саме з рішення Господарського суду Кіровоградської області по справі № 16/24 від 16.03.2010 р., котре набрало законної сили.

Відповідно до статті 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Оскільки виконання рішення суду є невідємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та Законом України "Про виконавче провадження", який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

У відповідності до ч. 2 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження", стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Оскільки, з метою виконання рішення суду у даній справі, 01.04.2010 р. господарським судом видано наказ (виконавчий документ), з цього моменту ТОВ "Технік Енержі" є стягувачем у справі, а СФГ "Віра" - боржником.

В силу вимог ч. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження", у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обовязковими тією мірою, якою вони були б обовязковими для сторони, яку правонаступник замінив.

При цьому питання заміни сторони її правонаступником, у тому числі і в разі заміни кредитора у зобовязанні, вирішується виключно судом у порядку, передбаченому статтею 25 Господарського процесуального кодексу України.

Положеннями ст. 25 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу.

Згідно ст. 121-4 Господарського процесуального кодексу України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за заявою державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони господарський суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

З аналізу наведених норм вбачається, що процесуальне правонаступництво, як перехід процесуальних прав і обов'язків сторони у справі до іншої особи, відбувається у зв'язку з вибуттям особи зі складу спірного матеріального правовідношення, тому для вирішення питань можливості правонаступництва необхідним є встановлення фактичних обставин заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником відповідно до норм саме матеріального права.

Підсумовуючи наведене, заміна кредитора у зобовязанні, як і саме зобовязання, є інститутом цивільного права, а відносини, повязані з виконанням судового рішення, характеру цивільно-правових не мають.

Отже, при укладенні Угоди, ТОВ "Технік Енерджі" (Первісний кредитор) та ТОВ "Незалежна юридична компанія", перереєстроване в ТОВ "Казус - Про" (ОСОБА_1 кредитор) не замінюючи кредитора у зобовязанні в порядку, передбаченому чинним законодавством, фактично замінили стягувача на стадії виконання судового рішення, незважаючи на те, що уступка права стягувача за рішенням суду шляхом укладення цивільно-правової угоди чинним законодавством не передбачена.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом України у постанові від 19.08.2014 р. по справі № 923/945/13 та у листі Вищого господарського суду від 28.01.2016 р. № 01-06/131/16 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням господарськими судами Закону України "Про виконавче провадження" (за матеріалами справ, розглянутих у касаційному порядку ВГСУ).

Таким чином, господарським судом встановлено, що хоча Угода від 26.01.2011 р. між ТОВ "Технік Енерджі" та ТОВ "Казус - Про", і має назву "про заміну кредитора у зобов'язанні", фактично вона укладена сторонами після видачі Господарським судом Кіровоградської області наказу (виконавчого документа) від 01.04.2010 р., тобто на стадії примусового виконання рішення суду, та стосується передачі від Первісного кредитора ОСОБА_1 кредитору вимог до Боржника саме на підставі рішення Господарського суду Кіровоградської області від 16.03.2010 р. у справі № 16/24.

Отже, враховуючи, що подана заявником заява хоча і містить посилання на ст. 25 Господарського процесуального кодексу України, проте, за своїм змістом вона є заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні, а не заявою про заміну кредитора у зобов'язанні, а тому не відповідає вимогам чинного законодавства.

Таким чином, на день звернення заявника до суду стягувачем у справі є й залишається саме ТОВ "Технік Енерджі", а ТОВ "Казус - Про" даного статусу не набув та не має, що виключає застосування до даних правовідносин також ст. 121-4 Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд звертає увагу також на те, що всупереч ст.ст. 33-34 Господарського процесуального кодексу України, заявником не надано до суду доказів відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду від 16.03.2010 р. у справі № 16/24.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку, що заявником - ТОВ "Казус - Про" не доведено обґрунтованість поданої до суду заяви, а отже у господарського суду відсутні правові підстави для її задоволення.

В разі наявності обгрунтованих підстав заявник не позбавленний права звернутися до суду з відповіданою заявою.

Керуючись ст.ст. 25, 86, 121-4 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Казус - Про" від 21.06.2017 р. № 528 про заміну позивача (стягувача) у справі № 16/24 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її винесення і може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Копії ухвали направити

стягувачу за адресою: 03038, м. Київ, вул. Ямська, 28 А;

боржнику за адресою: 26041, Кіровоградська область, Новомиргородський район, с. Мар"ївка;

заявнику (ТОВ "Казус-Про") за адресою: 03191, м. Київ, а/с № 1.

Суддя Л.С. Вавренюк