ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року Справа № 904/11083/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Коваленка В.М. - головуючого (доповідач у справі)
Короткевича О.Є.,
Ткаченко Н.Г.,
розглянувши касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Ренессанс-Клуб"
на постанову та рішення від 28.03.2017 Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 31.01.2017 господарського суду Дніпропетровської області
у справі№ 904/11083/16 господарського суду Дніпропетровської області
за позовомЗаступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської Ради
дотовариства з обмеженою відповідальністю "Ренессанс-Клуб"
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору 1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Регіонінвестгруп" 2. Виробниче ремонтне житлово-експлуатаційне підприємство Амур-Нижньодніпровського району 3. Товариство з обмеженою відповідальністю "Агентство з питань нотаріату та банкрутства" 4. Компанія з обмеженою відповідальністю "Емінтіа Ентерпрайзис ЛТД"
провитребування майна
за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Ренессанс-Клуб"
доЗаступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської Ради
провизнання договору дійсним

в судовому засіданні взяли участь представники:

- Генеральної прокуратури України - Попенко О.С., посв.,

- Дніпровської міської ради - Старожук Д.І, довір.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2017 у справі № 904/11083/16 (суддя Ніколенко М.О.) позов заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю "Ренессанс-Клуб" (далі - ТОВ "Ренессанс-Клуб", Відповідач) про витребування майна задоволено. Витребувано від ТОВ "Ренессанс-Клуб" на користь територіальної громади в особі Дніпровської міської ради нежитлове приміщення 105, що розташоване за адресою: вул. Калинова, 74 у м. Дніпро (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 01); стягнуто з ТОВ "Ренессанс-Клуб" на користь прокуратури Дніпропетровської області судовий збір в розмірі 2 760, 95 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ТОВ "Ренессанс-Клуб" звернулося до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2017 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.03.2017 (головуючий суддя - Коваль Л.А., судді: Пархоменко Н.В., Чередко А.Є.) апеляційну скаргу залишено без задоволення, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2017 - без змін.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ТОВ "Ренессанс-Клуб" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.03.2017 та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2017, а справу передати на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Касаційна скарга мотивована порушенням судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши пояснення представників Генеральної прокуратури України та Дніпровської міської ради, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування місцевим та апеляційним судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається, заступник прокурора Дніпропетровської області звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради до ТОВ "Ренессанс-Клуб" про витребування від ТОВ "Ренессанс-Клуб" на користь територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради нежитлового приміщення 105, що розташоване за адресою: вул. Калинова, буд. 74 в м. Дніпро (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 01).

За вказаною позовною заявою ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2016 порушено провадження у справі та залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Регіонінвестгрупп" (третя особа-1), Виробниче ремонтне житлово-експлуатаційне підприємство Амур-Нижньодніпровського району (третя особа-2), Товариство з обмеженою відповідальністю "Агентство з питань нотаріату та банкрутства" (третя особа-3).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2017 зустрічний позов ТОВ "Ренессанс-Клуб" до заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради визнання договору дійсним залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2017 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Компанію з обмеженою відповідальністю "Емінтіа Ентерпрайзис ЛТД" (третя особа-4).

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог заступника прокурора Дніпропетровської області, місцевий господарський суд виходив з того, що при реалізації спірного майна не було дотримано процедуру його відчуження, останнє вибуло від власника поза волею Дніпропетровської міської ради, а тому підлягає поверненню у власність територіальної громади м. Дніпро шляхом витребування вказаного майна у Відповідача як добросовісного набувача в порядку ч. 1 ст. 388 ЦК України. При цьому, суд врахував обставини, встановлені ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016 у справі № 38/5005/6637/2012, якою визнано неправомірними дії ліквідатора щодо включення до ліквідаційної маси банкрута та продажу низки об'єктів нерухомого майна комунальної власності, зокрема, і спірного майна, а також визнано недійсними результати біржових торгів та договори купівлі-продажу, у тому числі і договір купівлі-продажу з відчуження спірного майна.

З вказаним висновком повністю погодився суд апеляційної інстанції.

Заперечуючи висновки попередніх судових інстанцій, ТОВ "Ренессанс-Клуб" у касаційній скарзі посилається на безпідставне застосування місцевим та апеляційним господарськими судами ст. 35 ГПК України та посилання на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016 у справі № 38/5005/6637/2012. При цьому, заявник вказує на необхідність дослідження обставин, встановлених судовим рішенням у справі № 38/5005/6637/2012 при розгляді даної справи № 904/11083/16. До того ж, за твердженням скаржника, попередніми судовими інстанціями надано невірну юридичну оцінку обставинам справи щодо наявності волі власника на вибуття спірного майна. Відповідач вважає, що і у спірних правовідносинах такий боржник, як комунальне підприємство, теж несе відповідальність за наслідки свої діяльності усім належним йому на праві господарського відання майном. Крім цього, заявник вказує на те, що Дніпропетровська міська рада була обізнана, що спірне майно буде включено до ліквідаційної маси та буде відчужено для погашення вимог кредиторів у справі про банкрутство. Також, на думку ТОВ "Ренессанс-Клуб", суди надали невірну юридичну оцінку і обставинам щодо недійсності правочину, на виконання якого було передано майно, оскільки визнання недійсним договору не свідчить про вибуття майна з володіння особи, яка його передала це майно, не з її волі, за відсутності якої закон пов'язує можливість витребування майна у добросовісного набувача. Разом з цим, Відповідач вважає, що вимоги Позивача про витребування нерухомого майна у зв'язку із вибуттям майна з володіння власника без його волі, не підлягають задоволенню. На думку заявника, згідно з ч. 2 ст. 388 ЦК України майно не може бути витребуване від добросовісного набувача як таке, що продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Окрім наведеного, ТОВ "Ренессанс-Клуб" у касаційній скарзі посилається на ті обставини, що суди, розглядаючи спір по суті, не надали належної правової оцінки клопотанню Відповідача про застосування строків позовної давності, а також стверджує про порушення судами процесуального порядку розгляду позовної заяви на підставі ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Крім того, ТОВ "Ренессанс-Клуб" зазначає про те, що судами першої та апеляційної інстанцій не повідомлено належним чином та не залучено до участі у справі покупця - Компанію з обмеженою відповідальністю "Емінтіа Ентерпрайзис ЛТД".

Однак, суд касаційної інстанції не погоджується із наведеними запереченнями, оскільки вони суперечать вимогам діючого законодавства та викладені без врахування встановлених судами обставин справи.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, рішенням Дніпропетровської міської ради народних депутатів від 27.11.1991 № 46 "Про комунальну власність Дніпропетровської міської ради народних депутатів" та в подальшому рішенням від 26.09.2001 № 26/23 "Про внесення змін до рішення Дніпропетровської міської ради народних депутатів від 27.11.91 № 46 "Про комунальну власність Дніпропетровської міської ради народних депутатів" затверджено перелік об'єктів комунальної власності Дніпропетровської міської ради народних депутатів.

При цьому судами досліджено, що факт належності об'єктів, зазначених у переліках (розділи І - XIII), що додаються до рішення Дніпропетровської міської ради народних депутатів від 27.11.1991 № 46, територіальній громаді м. Дніпропетровська встановлено рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.05.2013 у справі № 200/5829/13-ц, прийнятим за результатами розгляду цивільної справи окремого провадження за заявою Дніпропетровської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення.

До того ж, попередніми судовими інстанціями з'ясовано, що як встановлено вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22.04.2016 у кримінальній справі № 201/17998/15-к на балансі комунальних житлово-експлуатаційних підприємств, у тому числі Виробничого ремонтного житлово-експлуатаційного підприємства Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська, перебували житлові будинки та нежитлові приміщення в жилих будинках, призначених для торгівельних, побутових та інших потреб непромислового характеру, які не входять до житлового фонду, та окремо розташовані нежитлові будівлі і споруди.

Як вбачається, на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 02.03.2011 № 16/9 "Про проведення реорганізації комунальних житлово-експлуатаційних підприємств, підпорядкованих департаменту житлово-комунального господарства та капітального будівництва Дніпропетровської міської ради" проведено реорганізацію комунальних житлово-експлуатаційних підприємств, підпорядкованих департаменту житлово-комунального господарства та капітального будівництва Дніпропетровської міської ради, зокрема і Виробничого ремонтного житлово-експлуатаційного підприємства Амур-Нижньодніпровського району, шляхом передачі з їх балансу на баланс Комунальному підприємству "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпропетровської міської ради окремо розташовані нежитлові будівлі і споруди, призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру (п. 1.2.).

У зв'язку зі збитковістю комунальних житлово-експлуатаційних підприємств та неможливістю продовження ними подальшої діяльності Дніпропетровською міською радою 29.07.2011 за №40/14 прийнято рішення "Про припинення юридичних осіб - деяких комунальних житлово-експлуатаційних підприємств Дніпропетровської міської ради", яким було вирішено припинити юридичні особи шляхом ліквідації, зокрема, і Виробниче ремонтне житлово-експлуатаційне підприємство Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська (п.1).

Місцевим та апеляційним судами встановлено, що ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2012 порушено провадження у справі № 38/5005/6637/2012 про банкрутство Виробничого ремонтного житлово-експлуатаційного підприємства Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.2012 у справі №38/5005/6637/2012 Виробниче ремонтне житлово-експлуатаційне підприємство Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Барановського О.М., яким нежитлове приміщення № 105, що розташоване за адресою: вул. Калинова, будинок 74 в м. Дніпропетровську, загальною площею 172,6 кв. м. включено до ліквідаційної маси підприємства-банкрута, а в подальшому реалізовано шляхом проведення Товарною біржею "Регіональна універсальна біржа" торгів з продажу нежитлового приміщення, оформлених протоколом біржових торгів, та переможцем яких визначено компанію з обмеженою відповідальністю "Емінтіа Ентерпрайзис ЛТД".

При розгляді справи судами першої та апеляційної інстанцій було з'ясовано, що на підставі протоколу проведення біржових торгів з купівлі-продажу нежитлового приміщення № 105, що розташоване за адресою: вул. Калинова, будинок 74 у м. Дніпропетровськ, 26.07.2013 Виробничим ремонтним житлово-експлуатаційним підприємством Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська та Компанією з обмеженою відповідальністю "Емінтіа Ентерпрайзис ЛТД" укладено договір купівлі-продажу зазначеного майна, вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мудрецькою І.В. та зареєстровано в реєстрі за №1275, про що внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно . Надалі, спірне нерухоме майно Компанією з обмеженою відповідальністю "Емінтіа Ентерпрайзис ЛТД" було продано ТОВ "Регіонінвестгрупп" (договір купівлі-продажу від 21.10.2013, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Небосенко О.А. та зареєстрований в реєстрі за №1320), яке було відчужено останнім на користь ТОВ "Ренессанс-Клуб" за договором купівлі-продажу від 26.07.2016, посвідченим приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Ю.О. та зареєстровано в реєстрі за №1714, про що внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016 року у справі № 38/5005/6637/2012 визнано неправомірними дії ліквідатора щодо включення до ліквідаційної маси банкрута ряду об'єктів нерухомого майна комунальної власності, зокрема, нежитлового приміщення № 105, що розташоване за адресою: вул. Калинова, будинок 74 у м. Дніпропетровську, загальною площею 172,6 кв.м., та щодо продажу його з відкритих біржових торгів; визнано недійсними результати біржових торгів та визнано недійсними договори купівлі-продажу, укладені на їх підставі, у тому числі і договір купівлі-продажу, зареєстрований приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мудрецькою І.В. №1275 від 26.07.2013 з відчуження спірного майна. Зазначена ухвала суду обґрунтована тими обставинами, що на час включення майна банкрута до ліквідаційної маси та його продажу з торгів рішення Дніпропетровської міської ради від 02.03.2011 №16/9 щодо передачі спірного комунального майна на баланс КП "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпропетровської міської ради в повному обсязі виконано не було, нерухоме майно обліковувалось на балансі Виробничого ремонтного житлово-експлуатаційного підприємства Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська за відсутності правових підстав.

До того ж, суди встановили, що рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2011 у справі № 16/5005/15106/2011 задоволено позов Дніпропетровської міської ради до Виробничого ремонтного житлово-експлуатаційного підприємства Амур-Нижньодніпровського району про зобов'язання вчинити певні дії та зобов'язано Виробниче ремонтне житлово-експлуатаційне підприємство Амур-Нижньодніпровського району м.Дніпропетровська передати шляхом підписання ліквідаційною комісією Виробничого ремонтного житлово-експлуатаційного підприємства Амур-Нижньодніпровського району в особі голови ліквідаційної комісії Пересунька Б,Б. авізо та актів приймання-передачі зі свого балансу на баланс Комунального підприємства "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпропетровської міської ради об'єкти нерухомого майна (із відповідною технічною та іншою документацією), розташовані у м. Дніпропетровську (зокрема, і спірне нежитлове приміщення). Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справі № 201/17998/15-к встановлено факт протиправного невиконання вимог рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2011 у справі №16/5005/15106/2011, вчиненого головою ліквідаційної комісії Виробничого ремонтного житлово-експлуатаційного підприємства Амур-Нижньодніпровського району Пересунько Б.Б. всупереч інтересам територіальної громади м.Дніпропетровська, як власника спірного нерухомого майна.

За приписами ч.ч. 3, 4 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Таким чином, неправомірність дій щодо відчуження спірного нерухомого майна встановлена та доведена вищенаведеними судовими рішеннями, які набрали законної сили і згідно ст. 115 ГПК України підлягають обов'язковому виконанню.

Частиною 1 ст. 317 ЦК України встановлено належність власникові права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно норм ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, наявність у діях власника майна волі на передачу цього майна виключає можливість його витребування від добросовісного набувача.

Відповідно ж до ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

Статтями 143 Конституції України та 327 ЦК України закріплено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

Відповідно до ч.5 ст.16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Згідно з ч. 1 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

За змістом ч. 5 ст. 60 названого Закону органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції.

Об'єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб'єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу (ч. 8 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"), яким у спірних правовідносинах є Дніпропетровська міська рада.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, згідно з п. 30 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна.

Таким чином, лише за наявності волевиявлення органу місцевого самоврядування, оформленого рішенням, прийнятим виключно на пленарному засіданні Дніпропетровської міської ради, можливе розпорядження спірним нерухомим майном. Відповідне рішення щодо продажу спірного об'єкта в матеріалах справи відсутнє.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього (ст. 330 ЦК України).

Частиною 1 ст. 388 ЦК України визначені випадки витребування майна від добросовісного набувача власником. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, зокрема, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках (ч. 3 ст. 388 ЦК України).

Таким чином, в даному випадку, встановлення факту незаконного включення майна до складу ліквідаційної маси та без прийняття рішення компетентного органу щодо продажу майна, свідчить про відсутність у діях власника майна волі на передачу цього майна.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постановах від 05.10.2016 у справі № 916/2129/15 та від 25.01.2017 у справі № 916/2131/15 про те, що "у разі коли відчуження майна мало місце два і більше разів після недійсного правочину, це майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, від добросовісного набувача на підставі частини 1 статті 388 ЦК. У такому випадку діюче законодавство не пов'язує можливість витребування майна у добросовісного набувача з обставинами щодо наявності у відчужувача за останнім у ланцюгу договорів договором, права відчужувати це майно. Витребування майна від добросовісного набувача у такому випадку залежить від наявності волі на передачу цього майна у власника майна - відчужувача за першим договором у ланцюгу договорів".

Таким чином, виходячи з аналізу наведених норм, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій обставин справи та оскільки спірне нерухоме майно вибуло з володіння Дніпропетровської міської ради поза її волею, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає правомірними висновки цих судів про наявність правових підстав для задоволення позову про витребування майна на підставі ч. 1 ст. 388 ЦК України, а доводи касаційної скарги ТОВ "Ренессанс-Клуб" такими, що не спростовують висновків оскаржуваних судових рішень.

Місцевим та апеляційним судами повно та всебічно досліджено матеріали справи та з'ясовано фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги прокурора. Оцінка доводів сторін даної справи та наявних доказів була здійснена попередніми судовими інстанціями з дотриманням приписів ст.ст. 47, 43 ГПК України.

Так, зокрема, вмотивовано відхилено як місцевим, так і апеляційним судами посилання Відповідача на необхідність застосування строків позовної давності у даній справі, оскільки положення про позовну давність до заявлених позовних вимог про витребування майна у порядку ст. 388 ЦК України не застосовуються. Аналогічної позиції дотримується і Верховний Суд України у постанові від 05.10.2016 у справі № 916/2129/15 (№3-604гс16).

Щодо ж стосується доводів ТОВ "Ренессанс-Клуб" про порушення процесуального порядку розгляду позовної заяви на підставі ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із пунктом 1-1 Прикінцевих та перехідних положень (Х розділ) Закону про банкрутство (в редакції, що діє з 19.01.2013) положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Оскільки провадження у справі № 38/5005/6637/2012 порушено 06.08.2012, а постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури прийнята 14.08.2012, є помилковими доводи заявника касаційної скарги про застосування до зазначених правовідносин положень ч. 4 ст. 10 Закону України про банкрутство в редакції від 22.12.2011 N 4212-VI.

Таким чином, колегія суддів касаційної інстанції вважає, що доводи ТОВ "Ренессанс-клуб", викладені в касаційній скарзі, є необґрунтованими, суперечать встановленим обставинам справи та не відповідають вимогам закону.

Враховуючи викладене, оскаржувані рішення та постанова судів першої та апеляційної інстанцій підлягають залишенню без змін, як такі, що відповідають нормам матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного та керуючись нормами ст.ст. 43, 1115, 1117, 1119 - 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Ренессанс-Клуб" залишити без задоволення.

2. Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.03.2017, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2017 у справі № 904/11083/16 залишити без змін.

Головуючий В.М. Коваленко

Судді О.Є. Короткевич

Н.Г. Ткаченко

Постанова виготовлена та підписана 13.07.2017