ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

10 липня 2017 року Справа № 906/189/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Гольцової Л.А.(доповідач),
суддів:Губенко Н.М., Іванової Л.Б.,
розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіма"
на постановуРівненського апеляційного господарського суду від 20.10.2016
у справі№ 906/189/16
Господарського суду Житомирської області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Сіма"
до1.Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз"; 2.Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут"
простягнення 62 898,13 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вищого господарського суду України від 23..11.2016 касаційна скарги ТОВ "Сіма" на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 20.10.2016 у справі № 906/189/16 повернута скаржнику на підставі п.2 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Ухвалою Вищого господарського суду України від 08.02.2017 касаційна скарги ТОВ "Сіма" на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 20.10.2016 у справі № 906/189/16 повернута скаржнику на підставі п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, у зв'язку з тим що до касаційної скарги не додано належних доказів надіслання її копії сторонам у справі та належних доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги у встановленому порядку.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 24.03.2017 касаційна скарги ТОВ "Сіма" на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 20.10.2016 у справі № 906/189/16 повернута скаржнику на підставі п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, у зв'язку з тим що до касаційної скарги не додано належних доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги у встановленому порядку.

Подана вчетверте касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 ГПК України з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Постановою правління Національного банку України №22 від 21.01.2004 затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, якою встановлено загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Нормами інструкції встановлені вимоги щодо заповнення розрахункових документів, у тому числі платіжних доручень.

Відповідно до п. 3.8. вказаної Інструкції, реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу".

Пунктом 2.21 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" зазначено, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Ухвалами Вищого господарського суду України від 08.02.2017 та від 24.03.2017 при поверненні касаційних скарг вказано, що в доданій до скарги квитанції №236 від 16.11.2016 в графі "Призначення платежу" зазначено "*;101;;22030104; судовий збір Вищий господарський суд України, 070за подання касаційної карги; ; ОСОБА_4; житомир", а відтак не могло бути визнано судом належним доказом сплати судового збору за оскарження саме постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 20.10.2016 у справі №906/189/16.

При поданні касаційної скарги вчетверте ТОВ "Сіма" зазначає про те що сплата судового збору здійснювалась директором товариства ОСОБА_4 для подачі касаційної скарги по справі №906/189/16 та будь-які інші справи у Господарських судах у ТОВ "Сіма" відсутні.

При цьому, жодних доказів на підтвердження вищезазначеного товариством до касаційної скарги не додано.

Враховуючи те, що до касаційної скарги ТОВ "Сіма" повторно не додано належних доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги у встановленому порядку, це є обставиною для повернення скарги на підставі пункту 4 частини 1 статті 1113 ГПК України.

Також ТОВ "Сіма" заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке буде розглянуто судом в разі надходження касаційної скарги після усунення вищезазначених недоліків.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіма" на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 20.10.2016 у справі №906/189/16 повернути скаржнику.

Головуючий суддя Л.А. Гольцова

Судді Н.М. Губенко

Л.Б. Іванова