ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.07.2017 Справа № 904/6261/16

За позовом ОСОБА_1, с.Валове

до Товариство з обмеженою відповідальністю "ХІМПРОМЕНЕРГО", м. Дніпро

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2

третя особа - 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3

про визнання договору поруки недійсним

Суддя Ліпинський О.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_4, дог. про над. прав. доп. № 76-3/16 від 01.08.2016;

від відповідача: Бірсан Є.М., дов. від 01.08.2016;

від третьої особи-1: не з'явився;

від третьої особи-2: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімпроменерго» (далі Відповідач), в якому просив суд визнати недійсним договір поруки від 09.09.2013 року, укладений між Відповідачем та ОСОБА_2 (далі Третя особа-1).

01.08.2016 року, позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 904/6261/16.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.2016 (суддя Мартинюк С.В. ) провадження у справі № 904/6261/16 припинено. Припинення провадження мотивовано тим, що ухвалою господарським судом Дніпропетровської області від 29.10.2015 року по справі №904/9154/15 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ ""ХІМПРОМЕНЕРГО". З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку, що спір про визнання недійсним договору поруки, укладеного ТОВ "ХІМПРОМЕНЕРГО" (який перебуває в процедурі банкрутства), підлягає розгляду в межах справи про банкрутство, а не в окремому позовному провадженні.

24.05.2017 Позивач подав до суду заяву про перегляд ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.2016 за нововиявленими обставинами, в якій просить скасувати зазначену ухвалу, поновити та продовжити розгляд даної справи в загальному порядку.

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 24.05.2017 року, заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами передано для розгляду судді О.В. Ліпинському.

За результатами перегляду ухвали суду за нововиявленими обставинами, враховуючи факт скасування ухвали суду від 29.10.15 по справі №904/9154/15 про порушення справи про банкрутство ТОВ "Хімпроменерго", що стала підставою для припинення провадження у справі № 904/6261/16, заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали господарського суду за нововиявленими обставинами задоволено, ухвалу про припинення провадження у справі від 21.09.2016 року скасовано, продовжено розгляд справи № 904/6261/16.

Як убачається з матеріалів справи, заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що укладаючи спірний договір від імені Товариства, виконавчий орган (директор) діяв із перевищенням повноважень, наданих йому статутом товариства та чинним законодавством України, що є підставою визнання спірного правочину недійсним.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, ОСОБА_1 стверджував, що внаслідок укладення спірного правочину, фактично зменшився розмір його частка в статутному капіталі ТОВ «Хімпроменерго», у зв'язку із чим, він несе матеріальні збитки.

Відповідач надав заперечення по суті заявленого позову, за змістом яких послався на не доведення Позивачем факту порушення його прав внаслідок укладення спірного правочину, яке за доводами позовної заяви, полягало у знецінення його частки в статутного капіталі ТОВ «Хімпроменерго». Крім того, заперечуючи проти заявлених вимог, Відповідач вважає, що під час укладення спірного правочину, директор товариства діяв в межах своїх повноважень, що в тому числі підтверджується рішенням загальних зборів учасників товариства, оформлених протоколом № 05/2013 від 02.09.2013 року.

Третя особа-1 надала суду свої письмові пояснення по суті заявленого позову, за змістом яких проти позову заперечувала, посилаючись на недоведеність матеріалами справи факту обізнаності Третьої особи-1 про існування обмежень представника Відповідача на укладення спірного правочину.

Третя особа-2 явку представника в судові засідання не забезпечила, письмових пояснень по суті спору суду не подала.

В засіданні суду 13.07.2017 року оголошувалася перерва до 17.07.2017 року, згідно ст. 77 ГПК України.

У судовому засіданні 17.07.2017 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення, згідно ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та інших учасників процесу, дослідивши подані докази, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

Як убачається з матеріалів справи, згідно статуту ТОВ «Хімпроменерго» в редакції змін, зареєстрованих 20.08.2012 року, Позивач (ОСОБА_1) являється учасником товариства із часткою в статутному капіталі, розмір якої становить 50%. Другим учасником товариства, якому також належить частка в статутному капіталу у розмірі 50%, є Третя особа-2 (ОСОБА_3).

09.09.2013 року ТОВ «Хімпроменерго» в особі директора Чистякова Анатолія Володимировича, діючого на підставі статуту товариства, як Поручителем, та Фізичною особою ОСОБА_2, як Кредитором, був укладений договір поруки, згідно умов якого Поручитель поручився перед кредитором за виконання ОСОБА_3 (Боржник) її зобов'язань за Договором, передбаченим розділом 2 цього Договору (далі основний договір).

За змістом розділу 2 Договору поруки, основним договором є договір безвідсоткової позики від 09.09.2013 року, укладений між Кредитором (в основному договорі іменується «Позикодавець») та Боржником (в основному договорі іменується «позичальник»), згідно якого Позикодавець ОСОБА_2 на умовах безвідсоткової позики передав у власність Позичальника ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 5 000 000,00 грн., а Позичальник зобов'язався поверни Позикодавцеві вказану суму позики.

Поручитель зобов'язався у разі порушення Боржником обов'язку за основним договором, самостійно виконати зазначений обов'язок Боржника перед Кредитором на підставі письмової вимоги Кредитора в строк двох календарних днів будь-яким законним шляхом.

Заперечуючи чинність наведеного правочину, Позивач звернувся з даним позовом до суду, та вимагає визнання спірного договору недійсним на підставі ст.ст. 92, 145, 203, 215 Цивільного кодексу України. При цьому, Позивач вважає, що під час укладення спірного правочину від імені Товариства, виконавчий орган (директор) діяв з перевищенням повноважень, наданих йому статутом товариства та чинним законодавством України.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; тощо.

У відповідності зі ст. ст. 140-145 ЦК України, ст. ст. 50, 58 Закону України "Про господарські товариства" товариством з обмеженою відповідальністю є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється Статутом. Статут товариства є установчим документом, який має містити відомості про розмір статутного капіталу, з визначенням частки кожного учасника, склад та компетенцію органів управління, порядок прийняття ними рішень. Вищим органом товариства є загальні збори учасників.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 145 ЦК України у товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган (колегіальний або одноособовий), який здійснює поточне керівництво його діяльністю і є підзвітним загальним зборам його учасників. Компетенція виконавчого органу товариства з обмеженою відповідальністю, порядок ухвалення ним рішень і порядок вчинення дій від імені товариства встановлюються ЦК, Законом України "Про господарські товариства", іншими законами і статутом товариства.

Статтею 92 ЦК України визначено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Згідно з положеннями статуту ТОВ «Хімпроменерго», в редакції, яка була чинна на час укладення спірного договору, вищим органом управління товариством є загальні збори його учасників, виконавчим органом Товариства є директор.

Виходячи зі змісту п. 9.3. Статуту, Директор без доручення дії від імені товариства, представляє його у державних органах, підприємствах, установах та організаціях як на території України, так і за її межами, та має повноваження, зміст яких визначено п.п. 9.3.1 - 9.3.24 статуту товариства.

У наступних випадках, повноваження директора мають такі обмеження:

- проведення операції щодо розпорядження рухомим та нерухомим майном - виключно після розгляду такого питання на загальних зборах учасників та прийняття відповідного рішення;

- проведення операцій щодо розпорядження грошовими коштами товариства, але виключно після винесення та прийняття відповідного рішення загальними зборами учасників товариства;

- укладення від імені Товариства договорів (контрактів), здійснення інших юридичних дій - виключено після розгляду такого питання на загальних зборах учасників та прийняття такого рішення;

- підписання правочинів щодо відчуження основних виробничих та невиробничих фондів Товариства - виключно після розгляду такого питання на загальних зборах учасників та прийняття такого рішення;

- укладення договорів (контрактів), угод та інших правочинів, але загальна вартість яких не перевищує 150 000,00 грн., а у разі якщо вартість є більшою - виключно після розгляду такого питання на загальних зборах учасників та прийняття такого рішення.

В свою чергу, згідно п. 8.2. Статуту, до компетенції загальних зборів учасників Товариства належить в тому числі:

- прийняття рішень щодо надання повноважень директору товариства для укладення та підписання різного характеру угод та договорів, а також вчинення правочинів, загальна вартість яких перевищує 150 000,00 грн. (п.п. 20 п. 8.2. Статуту);

- прийняття рішень про одержання чи видачу позик (кредитів), в тому числі дострокових, укладення договорів поруки і видачі гарантій, уступки вимоги переведення боргу, а також передачі в довірче управління майна Товариства (п.п. 21 п. 8.2. Статуту).

Системний аналіз наведених положень Статуту ТОВ «Хімпроменерго», свідчить про встановлення обмежень повноважень директора на укладення від імені товариства договорів та здійснення інших юридичних дій, а також, віднесення до виключної компетентності вищого органу товариства, вирішення питання про укладення та підписання відповідних правочинів, в тому числі договорів поруки.

Як убачається з матеріалів справи, загальними зборами учасників ТОВ «Хімпроменерго», проведення яких оформлено протоколом № 5/2013 від 02.09.2013 року, з третього питання порядку денного прийнято рішення про укладення та надання Чистякову А.В. повноважень на підписання майнових договорів (угод) контрактів та інших правочинів майнового характеру, в тому числі, але не виключно передбачених п.п. 21. П. 8.2. статуту товариства ліміт вартості кожного з яких не перевищує 7 000 000,00 грн. , а загальна вартість не перебільшує 20 000 000,00 грн. в період з 03.09.2013 по 03.12.2013.

З огляду на вищевикладені обставини, зважаючи на те, що укладенню спірного договору поруки передувало прийняття рішення вищого органу управління товариством, яким директору Чистякову А.В. надані повноваження на укладення та підписання від імені товариства договорів, у тому числі, але не виключно передбачених п.п. 2.1 п. 8.2. Статуту, слід дійти висновку, що під час вчинення даного правочину, виконавчий орган діяв в межах повноважень, визначених статутом та вищім органом управління товариством, що в свою чергу свідчить про додержання під час вчинення правочину вимог ч. 2 ст. 203 ЦК України.

З урахуванням наведених вище обставин, суд дійшов висновку, що Позивачем не доведено існування обставин, з якими закон пов'язує недійсність правочину, у зв'язку із чим, заявлені вимоги підлягають відхиленню в повному обсязі.

Згідно зі статтею 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати у справі покладаються на Позивача.

Керуючись статтями, 4, 12, 32, 33, 34, 36, 43-45, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 17.07.2017

Суддя О.В. Ліпинський