РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2017Справа №910/8006/17
За позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лаяр віннер"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Територіальне медичне об'єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області

про розірвання Договору оренди від 05.09.2016 № РОФ-1516.

Суддя Грєхова О.А.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: Лисий В.І., за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лаяр віннер" (далі - відповідач) про розірвання Договору оренди від 05.09.2016 № РОФ-1516.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.05.2017 було порушено провадження у справі № 910/8006/17, залучено до участі у справі Територіальне медичне об'єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, розгляд справи призначено на 06.06.2017.

Представники учасників судового процесу в судове засідання 06.06.2017 не з`явилися.

Враховуючи те, що представники учасників судового процесу у судове засідання 06.06.2017 не з'явились, а також у зв'язку з невиконанням учасниками судового процесу вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 19.05.2017 про порушення провадження у справі, розгляд справи було відкладено на 17.07.2017.

20.06.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшли письмові пояснення.

03.07.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від представника третьої особи надійшли письмові пояснення.

Представник позивача у судове засідання 17.07.2017 з'явився, надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

У судове засідання 17.07.2017 представники відповідача та третьої особи не з'явились, про час, дату та місце судового засідання були належним чином повідомлені, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка відповідача та третьої особи не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 17.07.2017 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

05.09.2016 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Миколаївській області (далі - орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лаян-Віннер» (далі - орендар, відповідач) укладено Договір оренди державного нерухомого майна, розташованого за адресою: вул. Флотська, 71, м. Миколаїв, що перебуває на балансі Державної установи «Територіальне медичне об'єднання МВС України в Миколаївській області» № РОФ-1516 (далі - Договір), відповідно до умов якого, орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування державне нерухоме майно - нежитлові приміщення, п'ятиповерхової будівлі (інв. № 10310001) площею 156,5 кв.м. (далі - майно), згідно з планом розміщення орендованого майна (Додаток № 1 до Договору оренди), розташоване за адресою: вул. Флотська, 71, м. Миколаїв, що перебуває на балансі «Територіального медичного об'єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області» (далі - третя особа, баланосоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість майна на 30.04.2016 і становить за незалежною оцінкою 297 200 грн.

Відповідно до п. 2.1 Договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний в Договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору та акта приймання-передавання майна.

Згідно з п. 3.1 Договору орендна плата визначена за результатами проведеного 10.08.2016 конкурсу на право укладання Договору оренди (протокол № 2 засідання конкурсної комісії по передачі в оренду нерухомого майна, затверджений в.о. першого заступника начальника Регіонального відділення Костенко Н.О. 11.08.2016) і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (липень 2016) 4 953,33 грн.

У відповідності до п. 3.2 Договору нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством.

У відповідності до п. 3.3 Договору розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Пунктом 3.6 Договору визначено, що орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 50 % до 50 % щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Орендар самостійно розділяє кожен черговий платіж за оренду державного майна та направляє відповідні частини орендної плати безпосередньо до державного бюджету (на рахунки, визначені фінансовими органами) та балансоутримувачу.

Згідно з п. 5.3 Договору орендар зобов'язувався своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу (у платіжних дорученнях, які оформлює орендар вказується «Призначення платежу» за зразком, який надає орендодавець листом при укладенні Договору оренди).

Цей Договір укладено строком на 2 роки 364 дні, що діє з 05.09.2016 до 03.09.2019 включно (п. 10.1 Договору).

За умовами пункту 10.3 Договору зміни до умов цього Договору або його розірвання допускаються за взаємної згодою сторін. Пропозиції розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншою стороною.

05.09.2016 між сторонами було підписано Акт приймання-передавання державного майна, відповідно до якого, орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування державне нерухоме майно - нежитлові приміщення, п'ятиповерхової будівлі (інв. № 10310001) площею 156,5 кв.м. (далі - майно), розташоване за адресою: вул. Флотська, 71, м. Миколаїв, що перебуває на балансі «Територіального медичного об'єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області», вартість якого визначена згідно з висновком про вартість майна на 30.04.2016 і становить за незалежною оцінкою 297 200 грн. Технічний стан майна - незадовільний, фізичний знос 45 %.

Як зазначає позивач, у відповідача виникла заборгованість з орендної плати в розмірі 15 037,34 грн. за період з жовтня 2016 по березень 2017 року, в зв'язку з чим просить суд розірвати Договір оренди.

02.02.2017 позивач звернувся до відповідача із Пропозицією щодо розірвання Договору оренди № 07/139 від 01.02.2017.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 759 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 та 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 180 Господарського кодексу України при укладенні господарського договору сторони зобов'язанні у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Зі змісту статті 632 Цивільного кодексу України вбачається, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, тобто є вільною, за виключенням випадків визначених законом, у яких ціни (тарифи, ставки тощо) встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Відповідно ч. 1 до ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Отже, істотними вважаються насамперед ті умови договору, які названі такими за законом.

Частиною 1 ст. 759 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 та 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Втім, як зазначає позивач, відповідачем не було сплачено орендну плату за жовтень 2016 по березень 2017 року включно в розмірі 15 037,34 грн.

Третя особа, надаючи пояснення по справі зазначає, що у порушення умов Договору з 05.09.2016 по 31.05.2017 кошти за використання орендованого державного майна на розрахункові рахунки балансоутримувача орендарем взагалі не перераховувалися, що сторонами не спростовано.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідачем в свою чергу, не було надано суду доказів на підтвердження належного виконання умов Договору оренди в частині своєчасного та повного внесення орендних платежів.

Згідно з частиною третьою статті 291 ГК України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених ЦК України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

При цьому повинні враховуватися приписи частини другої статті 651 ЦК України, які є загальними для розірвання договору та які передбачають можливість розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї з сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, установлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 284 Господарського кодексу України визначено, що істотними умовами договору оренди є: об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» істотною умовою договору оренди є, зокрема об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації) та орендна плата з урахуванням її індексації.

Орендна плата, як істотна умова договору оренди, за розміром, формою та порядком її сплати визначається статтями 19, 20 цього Закону.

В свою чергу, статтею 782 ЦК України передбачено спеціальний спосіб розірвання договору шляхом вчинення наймодавцем односторонньої відмови від нього, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Визначена статтею 782 ЦК України можливість розірвати договір найму шляхом відмови від договору в позасудовому порядку є правом, а не обов'язком наймодавця.

Право наймодавця на відмову від договору найму, передбачене частиною першою статті 782 ЦК України, не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою розірвати договір у разі несплати наймачем (орендарем) платежів, якщо вбачається істотне порушення умов договору.

Отже, істотне порушення орендарем такої умови договору оренди майна, як сплата орендної плати, є достатньою правовою підставою для розірвання договору оренди в судовому порядку та повернення орендованого майна орендодавцю.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 08.05.2012 року у справі №5021/966/2011.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідач належним чином не виконував свої зобов'язання за Договором щодо сплати орендної плати, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з жовтня 2016 року по березень 2017 року, що не спростовано відповідачем.

Отже, враховуючи вищевикладене та приписи зазначених вище статей, суд вважає, що систематичне неналежне виконання відповідачем умов договору щодо внесення орендної плати за користування майном у строки і розмірах, обумовлених умовами договору, є наслідком позбавлення ефективного надходження коштів, і таке порушення відповідачем умов договору є істотним, і є підставою для розірвання Договору оренди державного нерухомого майна, розташованого за адресою: вул. Флотська, 71, м. Миколаїв, що перебуває на балансі Державної установи «Територіальне медичне об'єднання МВС України в Миколаївській області» № РОФ-1516 від 05.09.2016 за рішенням суду.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про належне виконання ним своїх обов'язків за Договором оренди та відповідно відсутності підстав для розірвання Договору оренди.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Розірвати Договір оренди державного нерухомого майна, розташованого за адресою: вул. Флотська, 71, м. Миколаїв, що перебуває на балансі Державної установи «Територіальне медичне об'єднання МВС України в Миколаївській області» № РОФ-1516 від 05.09.2016, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Миколаївській області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лаян-Віннер».

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лаян-Віннер» (03049, м. Київ, вулиця Курська, будинок 10; ідентифікаційний код: 35007886) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області (54017, Миколаївська обл., місто Миколаїв, вулиця Чкалова, будинок 20; ідентифікаційний код: 20917284) судовий збір в розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 18.07.2017.

Суддя О.А. Грєхова