ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

11 липня 2017 року Справа № 15/46

Суддя Господарського суду Херсонської області Закурін М. К. при секретарі судового засідання Бєловій О.С., розглянувши заяву Дочірньої компанії "ОСОБА_1 України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" про зміну способу та порядку виконання рішення суду, подану у справі

за позовом: Дочірньої компанії "ОСОБА_1 України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України " в особі Херсонської філії ДК "ОСОБА_1 України"

до: Міського комунального підприємства "Херсонтеплокомуненерго"

про стягнення 3583789,81 грн

за участі представників сторін:

від стягувача ОСОБА_1 (представника за дорученням),

від боржника - не з"явився

в с т а н о в и в:

05.07.2017 до суду надійшла заява Дочірньої компанії "ОСОБА_1 України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України " про зміну способу та порядку виконання рішення суду від 22.11.2001, прийнятого у даній справі, за яким стягнуто з розрахункового рахунку Державного комунального підприємства "Херсонтеплокомуненерго" (яке на даний час має назву «Міське комунальне підприємство "Херсонтеплокомуненерго» та правонаступником якого є «Міське комунальне підприємство "Херсонтеплоенерго") на користь Дочірньої компанії "ОСОБА_1 України" в особі Херсонської філії 3585558,81 грн, основного боргу, 1700 грн державного мита та 69 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Ухвалою суду від 03.07.2016 вказана заява прийнята до розгляду в судовому засіданні, призначеному на 11.07.2017. У вказаний час представник від боржника не зявився, а тому розгляд заяви проведено без його участі.

Крім викладеного судом встановлено, що 22.11.2001 Господарським судом Херсонської області у даній справі прийняте рішення, яким стягнуто з Державного комунального підприємства "Херсонтеплокомуненерго" на користь Дочірньої компанії "ОСОБА_1 України" в особі Херсонської філії 3585558,81 грн основного боргу, 1700 грн державного мита та 69 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Зокрема, за рішенням суду його резолютивну частину викладено як стягнення заборгованості з конкретного розрахункового рахунку Державного комунального підприємства "Херсонтеплокомуненерго".

З метою примусового виконання рішення судом 10.12.2001 виданий відповідний наказ № 15/46.

Поряд з цим, в мажах даної справи ухвалою суду від 11.04.2017 замінено відповідача у справі Міське комунальне підприємство «Херсонтеплокомуненерго» на його правонаступника Міське комунальне підприємство "Херсонтеплоенерго".

Таким чином, виконати наказ, в якому зазначено про стягнення заборгованості з розрахункового рахунку іншої особи, ніж та яка є боржником не можливо, а тому суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів статті статі 121 Господарського процесуального кодексу України за наявності обставин, що роблять неможливим виконання судового рішення, за заявою сторони виконавчого провадження, господарський суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може змінити спосіб та порядок виконання судового рішення.

В даному випадку неможливість стягнення заборгованості, присудженої на користь заявника, та винятковість випадку повязана з відсутністю відповідного рахунку, з якого можливе стягнення, а тому заява підлягає задоволенню.

При цьому також суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 129 Конституції України, обовязковість рішень суду є однією з основних засад судочинства. Обов'язковість виконання судових рішень закріплена також у статті 115 ГПК України.

Також Конституційний Суд України зазначив, що виконання судового рішення є невідємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Поряд з цим, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) зазначено, що на державі лежить позитивне зобовязання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обовязкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невідємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також із ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Таким чином, право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом, до підсудності якого вона віднесена. Особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

За таких обставин, заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтею 86, 119 ГПК України,

у х в а л и в:

1.Заяву Дочірньої компанії "ОСОБА_1 України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" про зміну способу та порядку виконання рішення суду від 22.11.2001 задовольнити.

2.Змінити спосіб виконання рішення суду від 22.11.2001 у справі № 15/46, у звязку з чим стягнути з Міського комунального підприємства "Херсонтеплоенерго" (73003 м. Херсон, Острівське шосе, 1, ідентифікаційний код 31653320) на користь Дочірньої компанії "ОСОБА_1 України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (04116 м. Київ, вул. Шолуденка, 1, ідентифікаційний код 31301,81 грн основного боргу, 1700 грн державного мита та 69 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Суддя М.К. Закурін