УХВАЛА

06.07.2017Справа № 910/17206/16
За скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА страхування»

на бездіяльність старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Федоріної А.М.

у справі №910/17206/16

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА страхування»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування»

про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 54 238,80 грн.

Суддя: Демидов В.О.

Представники сторін:

від скаржника (позивача) - не з'явився;

від відповідача - не з'явився;

від ВДВС - не з'явився.

встановив :

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА страхування» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 54 238,80 грн.

Рішенням господарського суду м. Києва від 18.10.2016 у справі №910/17206/16, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.02.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 26.04.2017, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА страхування» задоволено повністю, стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА страхування» суму страхового відшкодування у розмірі 54 238,80 грн. та судовий збір у розмірі 1 378,00 грн.

22.02.2017 на виконання вказаного рішення суду господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

23.05.2017 Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА страхування» звернулось до господарського суду міста Києва зі скаргою на бездіяльність старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Федоріної А.М., в якій просить:

- зобов'язати державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві Федоріну Анастасію Михайлівну, накласти арешт на рахунки Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» та стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА страхування» присуджені 55 616,80 грн.

Скарга обґрунтована тим, що станом на 17.05.2017 рішення суду є невиконаним, а сума заборгованості з відповідача не стягнута і заявнику не сплачена, що порушує як ст. ст. 2, 13, 48 Закону України «Про виконавче провадження», так і майнові права заявника та його інтереси.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.05.2017 скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА страхування» призначено до розгляду на 06.07.2017.

У судове засідання 06.07.2017 представники сторін та ВДВС не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, про розгляд скарги були належним чином повідомлені.

Суд вважає можливим розглянути скаргу відповідно до вимог ч. 2 ст. 121-2 ГПК України у відсутності представників сторін та ВДВС за наявними матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Розглянувши документи і матеріали, які знаходяться в матеріалах справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення скарги, суд вважає, що у скарзі слід відмовити з таких підстав.

Рішенням господарського суду м. Києва від 18.10.2016 у справі №910/17206/16, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.02.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 26.04.2017, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА страхування» задоволено повністю, стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА страхування» суму страхового відшкодування у розмірі 54 238,80 грн. та судовий збір у розмірі 1 378,00 грн.

22.02.2017 на виконання вказаного рішення суду господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

Зазначений наказ було пред'явлено стягувачем до виконання у Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

14.04.2017 старшим державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №537609 з виконання наказу №910/17206/16, виданого 22.02.2017 Господарським судом міста Києва, про стягнення боргу у сумі 55 616,80 грн.

На переконання скаржника, бездіяльність органу Державної виконавчої служби у вказаному виконавчому провадженні є незаконною, оскільки жодних дій щодо виконання рішення в примусовому порядку державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві не вчинено.

Виходячи з вищенаведеного, скаржник подавши вказану скаргу просить суд зобов'язати державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві Федоріну Анастасію Михайлівну, накласти арешт на рахунки Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» та стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА страхування» присуджені 55 616,80 грн.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною другою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Згідно зі ст. 4-5 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов.

Рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» (ч.1 ст.115 ГПК України).

У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом (п.1 ч.2 ст.11 Закону).

Частиною 3 ст.11 Закону державному виконавцеві у процесі здійснення виконавчого провадження надано право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) здійснювати перевірку виконання юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами, фізичними особами-підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; 4) безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища; 5) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 6) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 7) за згодою власника використовувати приміщення, у тому числі комунальної власності, для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника для перевезення майна; 8) звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення; 9) звертатися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, про роз'яснення змісту документа; 10) звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 11) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи Національної поліції; 12) залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, поліцейських, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для оцінки майна суб'єктів оціночної діяльності суб'єктів господарювання; 13) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 14) застосовувати під час провадження виконавчих дій відеозапис, фото- і кінозйомку; 15) у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням поліцейських, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення; 16) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 17) з метою профілактичного впливу повідомляти органам державної влади, громадським об'єднанням, трудовим колективам і громадськості за місцем проживання або роботи особи про факти порушення нею вимог законодавства про виконавче провадження; 18) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням; 19) у разі необхідності залучати до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 20) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Відповідно до статті 32 Закону, заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень від 16.05.2017 за ВП № 53760907, старшим державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, крім винесення постанови про відкриття виконавчого провадження не було вчинено жодної передбаченої законодавством дії спрямованої на виконання наказу Господарського суду міста Києва від 22.02.2017 у справі №910/17206/16.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника (ч.5 ст.52 Закону).

Згідно з ч.8 ст.52 Закону, державний виконавець проводить перевірку майнового стану боржника не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання. У подальшому така перевірка проводиться державним виконавцем кожні два тижні щодо виявлення рахунків боржника, кожні три місяці щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Частиною першою ст.57 Закону передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ч.2 згаданої статті, арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Виконавче провадження №53760907 відкрито 14.04.2017, проте державним виконавцем не надано суду належних та допустимих доказів того, що ним дотримано зазначених вище норм законодавства, зокрема, щодо невідкладного звернення стягнення на належне боржнику інше майно у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, та щодо своєчасності і періодичності перевірки майнового стану боржника шляхом вжиття заходів для виявлення рахунків боржника, виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до підпункту 4.1.8. пункту 4.1. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012, розпочинаючи виконання рішення про стягнення коштів, державний виконавець зобов'язаний винести постанову відповідно до частини другої статті 57 Закону.

Абзацом 2 пункту 3.12. Інструкції встановлено, що організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

З даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень та поданих суду матеріалів не вбачається, що державним виконавцем здійснювався розшук майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів шляхом направлення запитів до органів, перелічених в п.3.12. Інструкції або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, а також за даними інших джерел інформації.

За таких обставин, суд приходить до висновку про невжиття виконавчою службою, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів, спрямованих на забезпечення реального виконання рішення суду за вищезазначеним виконавчим документом.

При цьому, вимог щодо визнання бездіяльності державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві незаконною подана Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» скарга не містить.

Разом з тим, суд зазначає, що пунктом 9.13. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» визначено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому суд не вправі зобов'язувати державного виконавця чи іншу посадову особу державної виконавчої служби до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, а також не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Якщо під час розгляду скарги господарським судом буде виявлено порушення законності або недоліки в діяльності органу Державної виконавчої служби, учасників виконавчого провадження, суд має вжити заходів, передбачених частинами першою і другою статті 90 ГПК. Разом з тим суд не може визначати порядок та умови здійснення виконавчого провадження.

За таких обставин, суд визнає доводи скаржника про зобов'язання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві Федоріну Анастасію Михайлівну, накласти арешт на рахунки Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» та стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА страхування» присуджені 55 616,80 грн неправомірними, а скаргу відхиляє.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» на бездіяльність старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Федоріної А.М. у справі № 910/17206/16 відхилити.

Суддя В.О.Демидов