УХВАЛА

26.06.2017Справа № 14/102

За скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

На дії Дніпровського районного відділу державної міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві

У справі за позовом відкритого акціонерного товариства фірми «Євго»

До відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

Про стягнення 35136,12 грн.

Суддя: Ковтун С.А.

Представники учасників процесу:

не прибули

Обставини справи:

10.09.2008 Господарський суд міста Києва ухвалив рішення про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь відкритого акціонерного товариства фірми «Євго» 29800 грн. боргу, 5336,12 грн. інфляційних нарахувань, 351,36 грн. державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

10.12.2008 Київський апеляційний господарський суд залишив рішення без змін.

24.03.2008 суд видав відповідний наказ.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду міста Києва зі скаргою на дії Дніпровського районного відділу державної міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, в якій просить: визнати постанову про відкриття виконавчого провадження № 52330712 від 26.09.2016 недійсною; визнати постанови від 10.02.2017 про звернення стягнення на заробітну плату, стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження у виконавчому провадженні № 52330712 недійсними.

Скаржник вважає, що орган виконання рішень не перевірив питання про дотримання стягувачем строку пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Одночасно з скаргою скаржник подав клопотання про відновлення процесуального строку для подання скарги.

Суд своєю ухвалою від 22.05.2017 поновив строк для подачі скарги, розгляд скарги призначив на 12.06.2017.

12.06.2017 суд відклав розгляд скарги на 26.06.2017.

У судове засідання представники учасників процесу не прибули, що, відповідно до ст. 121-2 ГПК України, не є перешкодою для розгляду скарги по суті.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги виходячи з такого.

24.03.2008 господарський суд міста Києва видав наказ зі строком його пред'явлення до виконання до 12.03.2012.

Нормами Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) в різних редакціях було передбачено переривання строку давності пред'явлення виконавчого документа до виконання та поновлення перебігу строку після переривання, а також передбачено, що час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачеві у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або часткового виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення. Тобто відлік строку пред'явлення виконавчого документа до виконання починається з дня повернення виконавчого документа, а не з дня першого прийняття його до виконання.

Органи виконання рішень неодноразово повертали наказ господарського суду міста Києва від 24.03.2008 стягувачеві та встановлювали строки для повторного пред'явлення наказу до виконання з врахуванням положень Закону в редакції, чинній на дату повернення виконавчого документа.

При цьому ні попередні редакції Закону, ні чинна не містять обмежень щодо кількості переривань та поновлень строку давності пред'явлення виконавчого документа до виконання.

У постанові про повернення виконавчого документа стягувачеві від 04.03.2016 встановлено, що виконавчий документ може бути пред'явлено до виконання в строк до 04.03.2017.

Оскільки стягувач звернувся з заявою про відкриття виконавчого провадження 22.09.2016, він не пропустив строк пред'явлення наказу до виконання.

Таким чином, державний виконавець виносячи постанову від 26.09.2016 про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду міста Києва № 14/102 від 24.03.2008, постанови від 10.02.2017 про звернення стягнення на заробітну плату, про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження у виконавчому провадженні № 52330712, діяв в межах наданих йому повноважень.

З огляду на викладене, суд відхиляє скаргу.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 86, 121-2 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на дії Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві відхилити.

Суддя С. А. Ковтун