КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2017 р. Справа№ 910/5977/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Дідиченко М.А.

Руденко М.А.

за участю представників:

від позивача - представник не прибув;

від відповідача - Павлов Р.І., довіреність №б/н від 01.11.2016,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Украгросервіс Т.О.В." на рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2017 у справі №910/5977/17 (суддя Чебикіна С.О.) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Украгросервіс Т.О.В." до товариства з обмеженою відповідальністю "Басф Т.О.В." про зобов'язання вчинити дії.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про зобов'язання відповідача підписати додаткову угоду від 05 квітня 2017 року до договору поставки № 18112016 від 09 листопада 2015 року в редакції позивача.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.06.2017 у справі №910/5977/17 у задоволенні позову відмовлено, з огляду, зокрема, на відсутність підстав для внесення змін договору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2017 у справі №910/5977/17 скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Обґрунтовуючи вимоги за скаргою, позивач зазначає, зокрема, про порушення судом першої інстанції норм процесуального права з огляду на розгляд справи за відсутності представника позивача, яким було подано клопотання про відкладення.

Представник відповідача у судовому засіданні 17.07.2017 проти апеляційної скарги заперечив та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Апелянт правом на участь представника у даному судовому засіданні не скористався та надіслав до суду клопотання про відкладення розгляду справи через перебування представника Товариства за межами території України.

Дослідивши обставини, заявленого клопотання, матеріали справи, судом відмовляється у його задоволенні, з огляду на те, що позивачем у справі є товариство, а не окремий його представник, а Господарським процесуальним кодексом України передбачена участь у судовому засіданні товариства саме через представника, що надає можливість направити в судове засідання іншу уповноважену належним чином на те особу.

При цьому, слід також зазначити, що докази перебування представника Товариства за межами території України до клопотання додані не були.

Явка представників сторін не визнавалася судом обов'язковою. В свою чергу, позиція позивача викладена в апеляційній скарзі та зрозуміла суду.

Колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, третіх осіб, чи клопотання цих осіб про відкладення розгляду справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Застосовуючи відповідно до ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи наведене вище, апеляційна скарга розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно зі ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Між товариством з обмеженою відповідальністю "Басф Т.О.В." (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Украгросервіс Т.О.В." (покупець) 09.11.2015 року було укладено договір поставки № 18112016 (надалі - договір), згідно умов якого постачальник зобов'язується поставити у встановлені договором строки продукцію групи компаній BASF, надалі - товар, визначений у відповідних видаткових накладних, які є невід'ємною частиною договору, а покупець - прийняти та оплатити поставлений товар (п. 1.1. договору).

Згідно п. 4.4 договору розрахунки покупця за поставлену партію товару здійснюється одним з наступних способів:

100% передплати грошових коштів на банківський рахунок постачальника протягом 3 банківських днів з моменту виписки рахунку - фактури;

сплати 100% вартості поставленої партії товару не пізніше 15-го числа календарного місяця, який наступає за місяцем, в якому була проведена поставка товару (рання оплата);

100% відстрочка платежу з фіксованою датою остаточної оплати в залежності від періоду поставки:

період поставки: листопад 2015 - грудень 2015; 20 % від вартості товару, вказаної у видаткових накладних: до 31.03.2016; 80 % від вартості товару, вказаної у видаткових накладних: до 31.08.2016;

період поставки: січень 2016 - березень 2016; 20 % від вартості товару, вказаної у видаткових накладних: до 31.05.2016; 80 % від вартості товару, вказаної у видаткових накладних: до 31.10.2016;

період поставки: квітень 2016 - червень 2016; 20 % від вартості товару, вказаної у видаткових накладних: до 31.07.2016; 80 % від вартості товару, вказаної у видаткових накладних: до 31.10.2016;

період поставки: липень 2016 - жовтень 2016; 20 % від вартості товару, вказаної у видаткових накладних: до 31.10.2016; 80 % від вартості товару, вказаної у видаткових накладних: до 31.10.2016.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Басф Т.О.В." звернулося до Господарського суду Київської області з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Украгросервіс Т.О.В." 8 510 000,00 гривень основного боргу та 79 210,69 гривень 3% річних за договором поставки №18112016 від 09.11.2015.

Наразі провадження у вказаній справі №911/465/17 зупинено до розгляду даної справи.

Після порушення провадження у зазначеній справі №911/465/17 товариство з обмеженою відповідальністю "Украгросервіс Т.О.В." направило на адресу товариства з обмеженою відповідальністю "Басф Т.О.В." лист № 20 від 06 квітня 2017 року та два екземпляри проекту додаткової угоди до договору поставки №18112016 від 09 листопада 2015 року в редакції позивача з пропозицією її підписати.

Так, вказана додаткова угода стосувалася внесення змін у строк здійснення розрахунків за отриманий товар.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Басф Т.О.В." вважаючи, що підстави для укладення додаткової угоди та відповідно внесення змін у договір поставки №18112016 від 09 листопада 2015 року відсутні, вказану угоду не підписало, що і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Предметом даного позову є вимоги про зобов'язання відповідача підписати додаткову угоду до договору поставки №18112016 від 09 листопада 2015 року в редакції позивача.

Фактично позивач просить внести зміни до договору поставки в частині строків розрахунків за товар та викласти п. 4.4 цього договору в наступній редакції: розрахунки за отриманий товар здійснюються покупцем з 01 липня 2017 року по 31 липня 2017 року.

Колегія суддів вважає вказані вимоги позивача необґрунтованими та відповідно такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

За приписами статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 цього Кодексу визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Частиною 1 статті 651 Цивільного кодексу України також передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 652 цього Кодексу у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що укладаючи договір сторони розраховують на його належне виконання і досягнення поставлених ним цілей. Проте, під час виконання договору можуть виявлятись обставини, які не могли бути враховані сторонами при укладенні договору, але істотно впливають на інтереси однієї чи обох сторін.

При укладенні договору та визначенні його умов сторони повинні розумно оцінювати ті обставини, при яких він буде виконуватися.

Інтереси сторін можуть порушуватись будь-якою зміною обставин, що виникають у ході виконання договору, проте, лише істотна зміна обставин визнається підставою для вимоги про зміну чи розірвання договору.

Зміна обставин вважається істотною, тільки якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Позивач не наводить жодної обставини, яка може бути підставою для внесення змін до договору.

Також, позивачем не наведено доводів стосовно того, що відбулася зміна обставин та вона при цьому є істотною.

Взагалі, позивачем не надано суду належних і допустимих доказів, на підтвердження наявності одночасно чотирьох умов, визначених в частині 2 статті 652 Цивільного кодексу України, відповідно до яких укладений між сторонами договір може бути змінений за рішенням суду.

Окрім наведеного, колегією суддів враховується також те, що строк оплати покупцем поставленого товару, встановлений у договорі №18112016 від 09 листопада 2015 року, сплив ще до моменту подання даного позову до суду.

В свою чергу, внесення змін у договір №18112016 в частині строків проведення розрахунків вже після того, як вони закінчилися, може мати наслідком уникнення позивачем відповідальності за порушення виконання ним грошового зобов'язання за договором (у разі встановлення судом відповідного порушення), з позовом про стягнення заборгованості за яким товариство з обмеженою відповідальністю "Басф Т.О.В." звернулося до суду (справа №911/465/17).

Отже, позов не підлягає задоволенню.

Щодо доводів апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права з огляду на розгляд справи за відсутності представника позивача, яким було подано клопотання про відкладення, слід зазначити наступне.

Колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, третіх осіб, чи клопотання цих осіб про відкладення розгляду справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Зважаючи на те, що позивач був повідомлений про дату та час судового засідання, неявка його представників не перешкоджала всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, судом першої інстанції було розглянуто справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, судом враховується, що позивач мав достатньо часу протягом всього розгляду справи надати свої додаткові пояснення чи докази до суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, доводи апелянта у вказаній частині відхиляються апеляційним судом за необґрунтованістю.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Украгросервіс Т.О.В." залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2017 у справі №910/5977/17 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - позивача у справі.

3. Матеріали справи №910/5977/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку та строки.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Дідиченко

М.А. Руденко