ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2017 р.Справа № 916/3364/14
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Головея В.М.

Суддів: Гладишевої Т.Я., Савицького Я.Ф.,

секретар судового засідання Селиверстова М.В.,

за участю представників сторін:

від позивача - Паскаль (за довіреністю),

від відповідача ОСОБА_1 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства «Фаворит»

на рішення господарського суду Одеської області від 25.05.2017

у справі № 916/3364/14

за позовом Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго»

до Приватного підприємства «Фаворит»

про стягнення 354 163,04 грн.

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

Представниками сторін в судовому засіданні не було заявлено клопотання про здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, отже фіксація судового процесу не здійснювалась відповідно до ст. 81-1 ГПК України.

В судовому засіданні 04.07.2017 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» (далі Товариства, позовом) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Приватного підприємства «Фаворит» (далі Підприємство, відповідач) про стягнення заборгованості за спожиту активну енергію в розмірі 354 163,04 грн. та 7 083,26 грн. судових витрат (з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 08.09.2014).

Позов обґрунтований тим, що за результатами здійснення технічної перевірки стану засобів обліку електричної енергії Підприємства, представниками Товариства було складено акт про порушення. Однак, розгляду вказаного акту порушень на комісії електропостачальника у порядку передбаченому п. 6.42 Правил користування електричної енергії (далі - ПКЕЕ) не відбулось, оскільки комісією Інформаційно-консультаційного центру (далі - ІКЦ) за участю представників Держенергонагляду, НКРЕ та позивача було прийнято рішення оформлене протоколом про скасування акту про порушення, та проведення перерахунку обсягу електричної енергії згідно з п. 6.20 ПКЕЕ після спільного зняття даних електролічильника. В подальшому Товариством було скасовано акт порушень складений відносно Підприємства та прийнято рішення про здійснення перерахунку згідно з п. 6.20 ПКЕЕ. Після перерахунку згідно з п. 6.20 ПКЕЕ Товариство виставило Підприємству рахунок на оплату, однак відповідач вказаний рахунок не оплатив, у звязку з чим, за останнім утворилась заборгованість.

Ухвалою господарського суду від 12.02.2015 було призначено судову електротехнічну експертизу.

10.12.2015 ухвалою суду першої інстанції призначено повторну судову електротехнічну експертизу.

Рішенням господарського суду Одеської області від 25.05.2017 (колегією суддів у складі: головуючий суддя - Цісельський О.В., суддів: Никифорчук М.І., Петренко Н.Д.) позов Товариства задоволено повністю, стягнуто з відповідача на користь позивача 354 163,04 грн. заборгованості за спожиту активну електричну енергію, 10 164, 00 грн. витрат на проведення судової експертизи та 7 083, 26 грн. витрат на оплату судового збору (з врахуванням ухвали господарського суду від 31.05.2017 про виправлення описки).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції послався на те, що наявні в матеріалах справи докази засвідчують обґрунтованість позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням місцевого суду, Підприємство звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило рішення скасувати, прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Апелянт вважає рішення суду першої інстанції незаконним та таким, що прийнято з порушення норм матеріального та процесуального права. На думку Підприємства, господарський суд зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття неправильного рішення.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 12.06.2017 апеляційна скарга прийнята до провадження та призначена до розгляду на 29.06.2017. Крім цього, даною ухвалою було зобовязано відповідача доплатити суму судового збору в розмірі 2 212,66 грн.

23.06.2017 до Одеського апеляційного господарського суду від Товариства надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач вважає скаргу безпідставною, поданою за відсутністю доказів, які б підтверджували незаконність прийняття судом першої інстанції рішення, а рішення господарського суду законним та обґрунтованим нормами права та відповідними доказами.

В судовому засіданні 29.06.2017 представник відповідача надала пояснення, в яких підтримала доводи апеляційної скарги та просила задовольнити останню. Крім цього, представник відповідача просила суд, оголосити перерву в судовому засіданні для надання можливості відповідачу виконати умови ухвали суду від 12.06.2017, доплатити суму судового збору.

Представник позивача в судовому засіданні 29.06.2017 надала пояснення, в яких просила суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія задовольнила клопотання представника відповідача та оголосила перерву в судовому засіданні до 04.07.2017.

До початку судового засідання 04.07.2017 представник відповідача надала докази доплати суми судового збору.

Представники сторін в судовому засіданні 04.07.2017 підтримали пояснення, які були надані 29.06.2017.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим судом, 03.01.2008 між Товариством в особі Північного РЕМ та Підприємством був укладений договір №010500 про постачання електричної енергії, за умовами якого Товариство зобовязалось надавати Підприємству електричну енергію відповідно до встановлених договором умов, а Підприємство - своєчасно оплачувати спожиту електроенергію.

Згідно п. 9.4 вказаного договору останній набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 01.02.2008.

Однак, в подальшому у період з 01.02.2008 року по 30.11.2013 року сторонами укладались до вказаного договору додаткові угоди (остання від 30.11.2013 року), згідно з якими дія договору продовжувалась.

Згідно з додатком № 10 до договору об'єктом енергопостачання відповідача є виробництво ввід № 1 та ввід № 2, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Старокиївська дорога 19 км. Відповідно до акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін № 156 від 22.10.2007 року, який є додатком до договору, ввід № 1 живиться від РП «Холодильник», ввід №2 - від ПС « 110 кВ Епсілон». Прилади обліку електричної енергії влаштовані по вводу № 1 в РП «Холодильник»; по вводу № 2 в ПС «Епсілон», що підтверджується технічними паспортами та актами про пломбування, копії яких містяться в матеріалах справи (т. 1, а.с. 8 - 48).

Відповідно до статей 26, 27 Закону України «Про електроенергетику», споживання електроенергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний технічний стан забезпечує сам споживач. Він несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником, правил користування електричною та тепловою енергією, виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Порушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України відповідальність. Одним із видів правопорушень в електроенергетиці є порушення правил користування електричною енергією.

27.12.2013 року представниками Товариства в присутності представника Підприємства ОСОБА_2 була здійснена технічна перевірка стану засобу обліку електричної енергії ПП «Фаворит», влаштованого у РП «Холодильник», в результаті чого було складено акт про порушення № 028116 від 27.12.2013 року за формою, передбаченою Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562. У вказаному акті зазначено про виявлення порушення вимірювальних ланцюгів обліку шляхом встановлення перемичці між фазами «В» та «С».

Не погодившись з вказаним актом, Підприємство звернулось з відповідною заявою до Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сфері електроенергетики в Одеській області (далі - НКРЕ), якою спірне питання було передано на розгляд комісії Інформаційно-консультаційного центру (ІКЦ) ПАТ «ЕК Одесаобленерго» за участю представників Держенергонагляду та НКРЕ.

Комісією Інформаційно-консультаційного центру № 7/1 від 12.02.2014 року було прийняте рішення:

скасувати акту про порушення № 028116 від 27.12.2013;

Товариством зняти дані з електролічильника SL 761ОС71 № 36140417 та спільно з Підприємством проаналізувати споживання електроенергії;

за результати спільного розгляду та аналізу інформації, щодо споживання електроенергії та даних, зафіксованих лічильником, провести перерахунок обсягу електричної енергії згідно п. 6.20 ПКЕЕ (т. 1, а.с. 55-56).

Пункт 6.20 ПКЕЕ передбачає, що, у разі тимчасового порушення розрахункового обліку електричної енергії не з вини споживача обсяг електричної енергії, використаної споживачем від дня порушення розрахункового обліку до дня відновлення розрахункового обліку, за згодою сторін, може бути визначений на підставі показів технічних (контрольних) засобів обліку або розрахований постачальником електричної енергії за середньодобовим обсягом споживання електричної енергії попереднього розрахункового періоду до порушення розрахункового обліку або наступного після відновлення розрахункового обліку періоду. Датою початку періоду порушення розрахункового обліку вважається перший день поточного розрахункового періоду, у якому було виявлено порушення обліку, або час та день, зафіксовані засобом обліку (автоматизованою системою обліку).

На виконання протокольного рішення ІКЦ Північним РЕМ ПАТ «ЕК Одесаобленерго» акт порушень, складений відносно відповідача було скасовано та прийнято рішення про здійснення перерахунку згідно з п. 6.20 ПКЕЕ, що оформлено протоколом № 1830 від 06.03.2014 року.

Листом від 08.04.2014 року №33 позивач відкликав протокол №1830 від 06.03.2014 року як помилково складений, про що відповідача було повідомлено (т. 1, а.с. 67-68).

16.05.2014 позивач направив відповідачу лист № 21/472, в якому Товариство підтвердило відкликання протоколу №1830 від 06.03.2014 та запропонувало Підприємству визначитись з варіантом розрахунку за п. 6.20 ПКЕЕ або прийняти розрахунок здійсненний Товариством. Даний лист, 26.05.2014 отримав гол. електрик Підприємства, про що є відповідна відмітка на листі (т. 1, а.с. 105).

В матеріалах справи відсутні будь-які пропозиції відповідача щодо перерахунку згідно з п. 6.20 ПКЕЕ, у звязку з чим, Товариством було здійснено власний перерахунок відповідно до п. 6.20 ПКЕЕ, за період з 14.02.2013 по 27.12.2013, а саме з дати, з якої розпочався недооблік електричної енергії, що була зафіксована приладом обліку, до дати, з якої було відновлено роботу розрахункового засобу обліку, за середньодобовим обсягом споживання визначеним після відновлення схеми обліку, а саме за січень 2014 року (споживання січня 2014 року = 230084 кВт/год : 31 день = 7 422 кВт/год).

В матеріалах справи наявний розрахунок Товариства за п. 6.20 ПКЕЕ, із зазначенням періоду розрахунку та вихідних даних (т.3, а.с. 160), який судова колегія перевірила та дійшла висновку, що даний розрахунок є вірним та відповідає вимогам п. 6.20 ПКЕЕ.

Даний перерахунок був включений до загального рахунку за спожиту електроенергію за липень 2014 року та виставлений позивачем відповідачу.

Проте, зазначений рахунок, відповідачем було залишено без оплати.

Абзацем 2 п. 6.43 ПКЕЕ встановлено, що споживач має оплатити розрахункові документи за недовраховану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що господарський суд дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з Підприємства на користь Товариства заборгованості за спожиту активну енергію в розмірі 354 163,04 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що Товариство застосувало відносно Підприємства оперативно-господарську санкцію, спростовується матеріалами справи.

Судова колегія не погоджується з твердженням апелянта, що п. 6.20 ПКЕЕ може бути застосований лише за згодою сторін, адже:

по-перше, розрахунок за п. 6.20 ПКЕЕ застосовується у разі тимчасового порушення розрахункового обліку навіть за відсутності вини споживача;

по-друге, згода споживача на застосування п. 6.20 ПКЕЕ не вимагається. За згодою сторін визначається період, в якому береться середньодобове споживання, яке застосовується у розрахунку. При цьому, навіть якщо споживач не згоден ні з застосуванням до нього перерахунку за п. 6.20 ПКЕЕ, ні з визначеним періодом середньодобового споживання, ні з періодом перерахунку, вказане не може бути підставою для не проведення такого розрахунку, якщо постачальник електричної енергії обґрунтовує його необхідність, та такий розрахунок відповідатиме п. 6.20 ПКЕЕ.

Крім цього, судова колегія не приймає до уваги висновки судових електротехнічних експертиз, оскільки висновок судового експерта для господарського суду не є обовязком і оцінюється судом за правила встановленими статтею 43 цього Кодексу, за приписами якої, ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили (ч. 5 ст. 42, ч. 2 ст. 43 ГПК України). Матеріали справи містять достатньо належних та допустимих доказів, які підтверджують обґрунтованість позовних вимог.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, судова колегія вважає, що господарський суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, повно і всебічно дослідив матеріали справи, надав вірну юридичну оцінку обставинам справи та наданим доказам, порушень норм матеріального і процесуального права не допустив, у звязку з чим підстави для скасування або зміни рішення суду та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись cm.cm. 99, 101- 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Одеської області від 25.05.2017 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя: Головей В.М.

Судді: Гладишева Т.Я.

ОСОБА_3