ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11 липня 2017 р. Справа № 909/1139/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П.А. секретарі судового засідання Кучма І.І., розглянувши заяву ліквідатора ТзОВ "Файн-ЕЛ" (вх№6755/17 від 23.06.17р.) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, у справі:

за позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю "Файн-Ел", вул. Хмельницького, 33,с. Підлісся, Тисменицький район, Івано-Франківська область,77451

адреса для листування: вул. К. Данила 20, м. Івано-Франківськ, 76010

до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Драйв-ІФ" АДРЕСА_1,76000

про стягнення заборгованості в сумі 55482,47грн.

за участю:

Від позивача: ОСОБА_1, (довіреність б/н від 01.10.15 )-представник;

від заявника: не з"явився

ВСТАНОВИВ

відповідач (заявник)- Товариство з обмеженою відповідальністю "Драйв-ІФ", звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з заявою (вх№6755/17 від 23.06.17р.), в якій просить суд визнати наказ №1308 від 01.12.15р.., таким, що не підлягає виконанню.

Заявник у судове засідання не з"явився, у поданій заяві просить суд визнати наказ №1308 від 01.12.15р.., таким, що не підлягає виконанню.

Представник ТзОВ "Файн-ЕЛ" у судове засідання з"явився, подав суду відзив на заяву вих. 10/07 від 10.07.2017року ( вх. 10800/17 від 10.07.2017року), у якій зазаначає, що подана заява є безпідставною , не підлягає до виконання.

Приписи ст. 117 Господарського процесуального кодексу України, надають право господарському суду, який видав наказ, за заявою стягувача або боржника, зокрема, визнати наказ таким, що не підлягає виконанню. Господарський суд розглядає заяву в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і виносить ухвалу. Неявка стягувача чи боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Ст.16 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців" передбачено, що з метою забезпечення органів державної влади та учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб (підприємців) створюється Єдиний державний реєстр, який містить відомості щодо місцезнаходження юридичної особи, дати та номеру записів про проведення державної реєстрації юридичної особи, дату та номеру записів про внесення змін до нього, дати видачі або зміни свідоцтва про державну реєстрацію, дані про установчі документи, дати та номери записів про внесення змін до них, прийняття рішень про припинення юридичної особи, про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням, тощо.

Відповідно до вимог ст. 17 вказаного Закону в Єдиному державному реєстрі містяться дані про перебування юридичної особи в процесі припинення, зокрема дата реєстрація рішення засновників (учасників) або уповноважених ними органів про припинення юридичної особи, відомості про комісію з припинення (ліквідатора, ліквідаційну комісію, тощо).

Відповідно до вимог частин 1, 3 ст. 18 вказаного Закону, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою.

Згідно з ч.1 ст. 59 Господарського кодексу України припинення діяльності суб'єкта господарювання здійснюється шляхом його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації за рішенням власника (власників) чи уповноважених ним органів, за рішенням інших осіб засновників суб'єкта господарювання чи їх правонаступників, а у випадках, передбачених цим кодексом, за рішенням суду.

Як встановлено судом, відповідно до витягу з ЄДРПОУ Товариство з обмеженою відповідальністю "Драйв-ІФ" за рішенням засновників 14.06.2017року припинило свою діяльність як юридична особа.

Отже, ліквідатор боржника, повноваження якого закінчилися на момент звернення до суду, втратив право звертатися до суду , як строна процесу.

Частиною 4 статті 117 ГПК України визначено, що господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Положеннями п. 3.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України передбачено, що частина четверта статті 117 ГПК містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті: якщо його видано помилково; якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Наказ може бути визнаним таким що не підлягає виконанню лише у випадках скасування рішення на підставі якого його було видано, або якщо його видано випадково, або якщо зобов'язання виконано. Зобов'язання Відповідача перед Позивачем не виконані, тому суд вважає, що підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню відсутні.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись ст. 86, ст 117 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволені заяви ліквідатора ТзОВ "Файн-ЕЛ" (вх№6755/17 від 23.06.17р.) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню- відмовити.

СУДДЯ ШКІНДЕР П.А.