Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
Р І Ш Е Н Н Я

13 липня 2017 року Справа №927/527/17

ЗА ПОЗОВОМ: Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія" "Надра України"

просп. Повітрофлотський, 54, м. Київ, 03151

поштова адреса: вул. Є. Мірошніченко, 10, м. Київ, 03057

До ВІДПОВІДАЧА: Товариства з обмеженою відповідальністю "Геобуртехнологія"

вул. Енергетиків, 1, м. Чернігів, 14014

Про стягнення 124562,73 грн.

Суддя І.В. Кушнір

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від Позивача: ОСОБА_1 представник, довіреність №99 від 26.12.2016.

Від Відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія" "Надра України" подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Геобуртехнологія" про стягнення 124562,73 грн., в тому числі суму заборгованості по ОСОБА_2 №О-125/15 від 01.04.2015р. оренди індивідуально-визначеного майна у розмірі 95596,58 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 2655,75 грн., пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ 14558,89 грн. та інфляційні збитки за прострочення зобов'язання в розмірі - 11751,51грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням умов договору №О-125/15 від 01.04.2015.

Ухвалою суду від 06.06.2017 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №927527/17, розгляд справи призначено на 27.06.2017.

До початку судового засідання 27.06.2017 від Відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з неможливістю забезпечити явку повноважного представника.

Ухвалою суду від 27.06.2017 розгляд справи відкладено та призначено на 13.07.2017.

У судове засідання 13.07.2017 з'явилась повноважний представник Позивача.

Представник Позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі та надала довідку щодо заборгованості Відповідача за договором №О-125/15 від 01.04.2015.

Представник Відповідача у судове засідання 13.07.2017 не з'явився.

Ухвала суду від 27.06.2017 про відкладення розгляду справи, направлена на адресу Відповідача, зазначену в позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: вул. Енергетиків, 1, м. Чернігів, 14014, повернулась до суду неврученою адресату з відміткою оператора поштового зв'язку про причини повернення "за місцем обслуговування".

Разом з тим, ухвала суду від 27.06.2017 про відкладення розгляду справи надіслана повторно Відповідачу на вказану адресу, була отримана Відповідачем 04.07.2017, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, наявним у матеріалах справи.

З викладеного вбачається, що Відповідач належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Враховуючи, що Відповідач належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, проте не скористався своїм правом брати участь у судових засіданнях, передбаченим ст.22 Господарського процесуального кодексу України, заяв та клопотань від Відповідача не надійшло, суд доходить висновку про розгляд справи без участі представника Відповідача на підставі ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши пояснення представника Позивача, суд,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 02.06.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Геобуртехнологія" зареєстровано в реєстрі 09.02.2015.

01 квітня 2015 року між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія" "Надра України" (Орендодавець за ОСОБА_2, Позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Геобуртехнологія" (ОСОБА_3 за ОСОБА_2, Відповідач у справі) було укладено договір оренди індивідуально визначеного майна (далі - Договір).

Згідно з п.1.1. ОСОБА_2 на виконання умов даного ОСОБА_2 Орендодавець зобовязується передати, а ОСОБА_3 зобовязується прийняти в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно, а саме: Свердловину №1 Ядутівська (далі Свердловина або ОСОБА_3), яка розташована за адресою: Чернігівська область, Борзнянський район та є власністю Орендодавця.

За умовами п.1.2. ОСОБА_2 ОСОБА_3 погоджується з тим, що після підписання акту приймання-передачі ОСОБА_3 в оренду, у нього відсутні будь-які перешкоди щодо користування зазначеним Майном відповідно до мети, визначеної в п.1.3. ОСОБА_2.

Відповідно до п. 1.3. ОСОБА_2 Свердловина передається в оренду з метою:

1.3.1. розконсервації (відновлення) Свердловини, виконання підготовчих та ремонтних робіт по Свердловині;

1.3.2. використання для видобування вуглеводнів та іншої діяльності, повязаної з промисловою експлуатацією Свердловини, після завершення капітального ремонту Свердловини.

Як передбачено п.1.4. ОСОБА_2 склад ОСОБА_2 визначається в ОСОБА_4 приймання-передачі орендованого майна (Додаток 1).

Згідно з п.п.2.1.,2.2. ОСОБА_2 ОСОБА_3 вступає у строкове платне користування Майном з дати підписання акта приймання-передачі ОСОБА_3 між Орендодавцем та ОСОБА_3. Орендодавець зобовязаний передати ОСОБА_3 в день підписання цього ОСОБА_2.

Відповідно до п.2.3. ОСОБА_2 передача ОСОБА_2 в оренду не тягне за собою виникнення в ОСОБА_3 права власності на це ОСОБА_3. ОСОБА_5 залишається Орендодавець, а ОСОБА_3 користується ним протягом строку оренди, передбаченого цим ОСОБА_2.

Згідно з п.п.2.4.-2.6. ОСОБА_2 у разі припинення дії цього ОСОБА_2 повертається ОСОБА_3 Орендодавцю (або уповноваженій ним особі) протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту припинення дії цього ОСОБА_2. Майно повертається у стані не гіршому ніж було одержано Орендодавцем, з урахуванням нормального зносу. Майно вважається поверненим Орендодавцю з моменту підписання ОСОБА_4 прийому-передачі ОСОБА_2 між ОСОБА_3 та Орендодавцем. Обовязок по складанню ОСОБА_4 приймання-передачі покладається на Сторону, яка передає ОСОБА_3.

Відповідно до п.2.7. ОСОБА_2 вартість майна відповідно до звіту про експертну оцінку, виконаного Товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕР-ТАС" станом на 01 лютого 2015 року становить без врахування ПДВ 2470760,00 грн. (два мільйони чотириста сімдесят тисяч сімсот шістдесят гривень 00 коп.).

За умовами п.3.1. ОСОБА_2 орендна плата визначається за домовленістю сторін і становить за базовий місяць оренди під час користування майном з метою визначеною п.1.3.1. становить 10000,00 (десять тисяч гривень) грн. 00 коп. з ПДВ за один календарний місяць (п.п.3.1.1. п.3.1. ОСОБА_2). Базовий місяць оренди - це місяць в якому ОСОБА_4 підписано цей Договір. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за період з дати підписання цього ОСОБА_2 до місяця за який здійснюється оплата.

Відповідно до п.п.3.3.-3.4. ОСОБА_2 орендна плата перераховується ОСОБА_3 на поточний рахунок Орендодавця не пізніше 20 (двадцятого) числа місяця, наступного за місяцем оренди, за який проводиться оплата. Нарахування орендної плати виходячи з розміру визначеного п.3.1.1. цього ОСОБА_2 починається з дати підписання ОСОБА_4 приймання-передачі ОСОБА_2.

За умовами п.п.11.1., 11.2. ОСОБА_2 цей Договір є укладеним та набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення та діє протягом десяти років, тобто до першого квітня дві тисячі двадцять пятого року. Умови цього ОСОБА_2 зберігають силу протягом всього строку його дії, а в частині зобов'язань ОСОБА_3 щодо сплати орендної плати до повного виконання зобов'язань.

Договір посвідчено 01.04.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстровано в реєстрі за №711.

Майно, визначене в ОСОБА_2, було передане Позивачем Відповідачу за актом приймання-передачі орендованого майна, підписаного між сторонами 01.04.2015.

Відповідач, в порушення умов вищевказаного ОСОБА_2, орендну плату сплачував не своєчасно та не в повному обсязі.

25.05.2016 Позивачем була направлена Відповідачу вимога на суму 73638,48 грн. вих.№644/2/01/13, яка була отримана останнім 30.05.2016, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копія якого міститься в матеріалах справи.

Відповідно до п.п.11.4.1. п.11.4. ОСОБА_2 Орендодавець має право в односторонньому порядку відмовитись від цього ОСОБА_2 достроково при несплаті ОСОБА_3 орендної плати протягом трьох місяців підряд.

Згідно з п.11.5. ОСОБА_2 при відмові Сторони від ОСОБА_2 у випадках, передбачених п.11.4. цього ОСОБА_2, дія останнього припиняється з моменту одержання іншою ОСОБА_4 повідомлення про відмову від цього ОСОБА_2, якщо інше не передбачено цим ОСОБА_2.

Відповідно до п.п. "в" п.11.6. ОСОБА_2 дія ОСОБА_2 припиняється у випадку настання будь-якої із зазначених обставин: відмови Орендодавця від ОСОБА_2 відповідно до п.11.4.1. ОСОБА_2.

17.06.2016 Позивачем був направлений Відповідачу лист-повідомлення №776/2/01/13 від 17.06.2016 про відмову від ОСОБА_2 на підставі п.п.11.4.1. п.11.4. ОСОБА_2.

Вказаний лист-повідомлення був отриманий Відповідачем 21.06.2016, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копія якого міститься в матеріалах справи.

З урахуванням п.11.5. ОСОБА_2 та ч.2 ст.782 Цивільного кодексу України Позивач вважає, що договір є розірваним та припинив свою дію з 21.06.2016.

З урахуванням викладеного, Позивач просить стягнути з Відповідача суму заборгованості по ОСОБА_2 №О-125/15 від 01.04.2015р. оренди індивідуально-визначеного майна у розмірі 95596,58 грн. за жовтень 2015 року - червень 2016 року.

Згідно ч.ч.1,2,6 ст.283 Господарського кодексу України:

1. За договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

2. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

6. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму.

Статтею 782 Цивільного кодексу України визначено:

1. Наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

2. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.ч.1,7 ст.193 Господарського кодексу України (далі ГКУ):

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно зі ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст.599 Цивільного кодексу України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.631 Цивільного кодексу України:

Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Матеріалами справи підтверджується наявність Відповідача суми заборгованості по ОСОБА_2 № О-125/15 від 01.04.2015р. оренди індивідуально-визначеного майна у розмірі 95596,58 грн. з орендної плати за жовтень 2015 року - червень 2016 року.

Відповідно до ч.2 ст.193 ГКУ:

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно з ч.1 ст.216 ГКУ:

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.217 ГКУ:

Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Згідно з ч.1 ст.218 ГКУ:

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГКУ:

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з п.1 ст.546 Цивільного кодексу виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 547 Цивільного кодексу правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно з ч.1 ст.548 Цивільного кодексу виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до частин 1 та 3 ст.549 Цивільного кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За умовами п.9.1. ОСОБА_2 за невиконання або неналежне виконання зобовязань за цим ОСОБА_2 Сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством та умовами, визначеними цим ОСОБА_2.

Згідно з п.9.2. ОСОБА_2 виконання зобовязань ОСОБА_3 забезпечується неустойкою. ОСОБА_3, який прострочив виконання грошових зобовязань, передбачених пунктом 3.1. цього ОСОБА_2, на вимогу Орендодавця зобовязаний сплатити йому пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення вказаних платежів, включаючи день оплати.

На підставі зазначеного Позивач просить стягнути з Відповідача пеню у розмірі 14558,89 грн. за період з 22.06.2016 по 22.12.2016 відповідно до наданого розрахунку.

Згідно з ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п.2.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань (із змінами):

Щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Відповідно до п.3.3. ОСОБА_2 орендна плата перераховується ОСОБА_3 на поточний рахунок Орендодавця не пізніше 20 (двадцятого) числа місяця, наступного за місяцем оренди, за який проводиться оплата.

З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку, що прострочення виконання зобовязання Відповідачем з орендної плати виникло з 21 числа місяця наступного за місяцем оренди, за який проводиться оплата, по кожному місяцю окремо на суму боргу, яка підлягає сплаті за даний місяць.

Проте, як вбачається з розрахунку пені, наведеного Позивачем у позовній заяві, Позивачем нарахована пеня на суму 95596,58 грн. за період з 22.06.2016 по 22.12.2016, тобто пеня нарахована одночасно на загальну суму боргу за шість місяців період з наступного дня, коли Позивач вважає, що договір є розірваним та припинив свою дію, без дотримання вимог ч.6 ст.232 Господарського кодексу України.

Згідно з п.1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" (із змінами) з огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню в частині 7254,26 грн. з урахуванням вимог ч.6 ст.232 Господарського кодексу України та не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання

В стягненні 7304,63 грн. пені має бути відмовлено з підстав, зазначених вище.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач, враховуючи вищевикладене, просить стягнути 3% річних у розмірі 2655,75грн. за період з 22.06.2016 по 25.05.2017.

Крім того, Позивач просить стягнути 11751,51 грн. інфляційних збитків за прострочення зобовязання за період з 22.06.2016 по 25.05.2017 (фактично за липень 2016 року-квітень 2017 року).

За результатами здійсненої судом перевірки нарахування Позивачем заявлених до стягнення сум 3% річних та інфляційних встановлено, що розмір 3% річних та інфляційних збитків за прострочення зобовязання Позивачем розрахований правильно, а тому дані суми підлягають стягненню з Відповідача в повному обсязі.

Згідно зі ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач доказів своєчасної повної сплати орендної плати за вищевказаний період, як і доказів, які б спростовували обставини щодо нарахування пені, 3% річних та інфляційних збитків за прострочення зобовязання, не надав.

На підставі викладеного суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню в частині стягнення суми заборгованості по ОСОБА_2 №О-125/15 від 01.04.2015р. оренди індивідуально-визначеного майна у розмірі 95596,58 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 2655,75 грн., пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ 7254,26 грн., інфляційних збитків за прострочення зобов'язання в розмірі 11751,51 грн.

В решті позову має бути відмовлено з підстав, зазначених вище.

В частині розподілу судових витрат суд доходить наступних висновків.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.49 Господарського процесуального кодексу України:

"Судовий збір покладається:

· у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

· у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору."

Враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.22, 33, 49, 75, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Геобуртехнологія" (вул.Енергетиків, 1, м. Чернігів, 14014, ідентифікаційний код 39629321) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія" "Надра України" (просп. Повітрофлотський, 54, м. Київ, 03151, поштова адреса: вул. Є. Мірошніченко, 10, м.Київ, 03057, ідентифікаційний код 31169745) суму заборгованості по ОСОБА_2 №О-125/15 від 01.04.2015р. оренди індивідуально-визначеного майна у розмірі 95596 грн. 58 коп., 3% річних від простроченої суми у розмірі 2655 грн. 75 коп., пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ 7254 грн. 26 коп., інфляційні збитки за прострочення зобов'язання в розмірі 11751 грн. 51 коп. та 1758 грн. 87 коп. на відшкодування судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. У стягненні 7304 грн. 63 коп. пені відмовити.

Повне рішення складено 18 липня 2017 року.

Суддя І.В. Кушнір