ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2017 року Справа № 918/54/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Катеринчук Л.Й. (головуючого),
Куровського С.В., Ткаченко Н.Г.
розглянувши касаційну скаргуПАТ "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича
на постанову та ухвалуРівненського апеляційного господарського суду від 10.04.2017 Господарського суду Рівненської області від 17.01.2017 (в частині розгляду кредиторських вимог ПАТ "Дельта Банк" та до ТОВ "Агро XXI")
у справі Господарського суду № 918/54/16 Рівненської області
за заявою ТОВ "Агро XXI"
до ТОВ "Агро XXI"
про визнання банкрутом
ліквідаторМамченко Л.Н.
в судовому засіданні взяли участь представники:

ТОВ "Торговий дім "Насіння": Мартиненко О.О. (довіреність №7Д-32 від 14.09.2015),
ПАТ "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В.: Арбузов О.О., Скорик О.О. (довіреність від 23.03.2017),
ТОВ "Агро XXI":Марчук В.Б. (довіреність від 07.07.2017),
ПрАТ "Технологічна Аграрна Компанія Об'єднана":Хільчук О.П. (довіреність від 24.12.2016).
ВСТАНОВИВ:

ухвалою Господарського суду Рівненської області від 16.02.2016 за заявою ТОВ "Агро XXI" (далі - боржника) порушено провадження у справі №918/54/16 про банкрутство боржника за загальною процедурою відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону України №4212-VI від 22.12.2011) (далі - Закон про банкрутство); введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника; розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Мамченко Л.Н. (том 2, а.с. 203 - 207).

Оголошення про порушення справи про банкрутство ТОВ "Агро XXI" оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет 17.02.2016 за №28324 (том 2, а.с. 208 - 209).

17.03.2016 шляхом направлення поштового відправлення до місцевого господарського суду звернулося ПАТ "Дельта Банк" із заявою за вих. №18.5/1038 від 17.03.2016 з грошовими вимогами до боржника на загальну суму 1 387 047 643, 20 грн., яких 1 387 044 887, 20 грн. заборгованості за кредитними договорами, укладеними між банком та боржником у 2008 - 2012, які окремо внести до реєстру вимог кредиторів як забезпечені заставою та іпотекою майна боржника, та 2 756 грн. витрат зі сплати судового збору за подання заяви з грошовими вимогами у першу чергу (вх. №663/16 від 22.03.2016) (том 1 грошових вимог ПАТ "Дельта Банк" у справі №918/54/16, а.с. 1 - 248, том 2 грошових вимог ПАТ "Дельта Банк" у справі №918/54/16, а.с. 1 - 116).

11.05.2016 до місцевого господарського суду надійшла заява ПАТ "Дельта Банк" за вих. №18.5/1131 від 10.05.2016 про уточнення грошових вимог до боржника, в якій банк збільшив розмір заявлених кредиторських вимог до боржника на суму основного боргу до 1 387 089 887, 17 грн. та просив їх включити окремо до реєстру вимог кредиторів як такі, що забезпечені заставою майна боржника (вх. №9962/16) (том 2 грошових вимог ПАТ "Дельта Банк" у справі №918/54/16, а.с. 122 - 166).

18.05.2016 шляхом направлення поштового відправлення ПАТ "Дельта Банк" повторно звернулося до місцевого господарського суду із заявою за вих. №18.5/1164 від 17.05.2016 про уточнення грошових вимог до боржника, в якій підтвердило збільшення розміру грошових вимог до боржника на суму основного боргу до 1 387 089 887, 17 грн. (вх. №11129/16) (том 2 грошових вимог ПАТ "Дельта Банк" у справі №918/54/16, а.с. 167 - 174).

10.06.2016 до місцевого господарського суду надійшли додаткові пояснення ПАТ "Дельта Банк" до заяви з грошовими вимогами до боржника, в яких банк визначив черговість задоволення заявлених ним вимог до боржника та просив визнати його кредитором боржника з вимогами на загальну суму 1 387 044 887, 20 грн., з яких 2 756 грн. судового збору у першу чергу, 323 212 690, 84 грн. основного боргу, комісії, 3% річних у четверту чергу, 455 571 801, 34 грн. пені та штрафів у шосту чергу, а вимоги на суму 608 260 394, 99 грн. окремо внести до реєстру вимог кредиторів як забезпечені заставою майна боржника (вх. №12753/16) (том 2 грошових вимог ПАТ "Дельта Банк" у справі №918/54/16, а.с. 194- 202).

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 16.08.2016 (суддя Заголдна Я.В.) розглянуто грошові вимоги кредиторів по суті та включено їх до реєстру вимог кредиторів боржника; затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ "Агро XXI", в тому числі з вимогами ПАТ "Дельта Банк" на суму 1 387 047 643, 20 грн., з яких 323 212 690, 84 грн. основного боргу у четверту чергу, 455 571 801, 34 грн. штрафу, пені у шосту чергу, 2 756 грн. судових витрат у першу чергу та 608 260 394, 99 грн. вимог, які забезпечені заставою, із внесенням їх до реєстру вимог позачергово (том 4, а.с. 81 - 85).

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 19.09.2016 (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Демидюк О.О., судді: Савченко Г.І., Павлюк І.Ю.) за результатами апеляційного перегляду ухвали попереднього засідання місцевого господарського суду від 16.08.2016 в частині визнання та включення до реєстру вимог кредиторів боржника вимог ПАТ "Дельта Банк" на суму 1 387 047 643, 20 грн. та вимог ТОВ "Стоктайм" на суму 1 000 075 836 грн. її залишено без змін (том 4, а.с. 245 - 252).

Постановою Вищого господарського суду України від 15.11.2016 результат розгляду судами першої та апеляційної інстанцій кредиторських вимог ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Стоктайм" скасовано, а справу направлено на новий розгляд грошових вимог спірних кредиторів до місцевого господарського суду в іншому складі суду в зазначеній частині (том 4, а.с. 312 - 321).

Скасовуючи рішення судів попередніх інстанції про визнання ПАТ "Дельта Банк" кредитором ТОВ "Агро XXI" з вимогами на суму 1 387 047 643, 20 грн. з направленням справи на новий розгляд спірних грошових вимог до суду першої інстанції, колегія суддів касаційного суду виходила з того, що заявлені ПАТ "Дельта Банк" кредиторські вимоги на суму 1 387 089 887, 17 грн. перевищують загальну суму стягнення з боржника на користь банку за судовими рішеннями на понад 485 млн. грн., однак їх визнання судами не обґрунтовано жодним розрахунком та аналізом поданих доказів; суди не звернули увагу на те, що ПАТ "Дельта Банк" та розпорядником майна боржника не надано доказів наявного забезпечення вимог банку майном боржника згідно даних державних реєстрів застав рухомого та нерухомого майна на час розгляду спірних вимог у справі про банкрутство, а також розрахунку вартості предметів забезпечення згідно договірних зобов'язань або проведеної експертної оцінки існуючих предметів забезпечення на час розгляду спірних вимог судом у справі про банкрутство, узгодженої сторонами; банком не надано доказів перебування на виконанні та можливого повного або часткового виконання судових рішень у зазначених справах органами ДВС або задоволення зазначених вимог третіми особами (фінансовими поручителями, заставодавцями), які забезпечували виконання кредитних зобов'язань боржника. Також, суди не досліджували чи не визнавалися недійсними угоди про переведення боргу на боржника, зважаючи на обставини укладення між ПАТ "Дельта Банк" та ПАТ "Златобанк" ряду договорів відступлення прав вимоги кредитних зобов'язань третіх осіб (ТОВ "Рівненський насіннєвий завод "Євронасіння", ТОВ "Інсеко-Трейд", ПСП "Оріана", ТОВ "Міжнародна насіннєва компанія"), за якими переведено борг із третіх осіб на ТОВ "Агро ХХI" у грудні 2012 року, що значно погіршило майновий стан боржника як суб'єкта господарювання; суди не перевірили обставин можливого погашення (припинення) кредитних зобов'язань шляхом реалізації предметів застави (іпотеки) майновими поручителями, зважаючи на забезпечення зобов'язань за договорами відступлення прав вимоги, укладеними в грудні 2012 року, заставою (іпотекою) майна первісних боржників-третіх осіб.

За результатами нового розгляду спірних кредиторських вимог, ухвалою Господарського суду Рівненської області від 17.01.2017 (суддя Політика Н.А.) визнано вимоги ТОВ "Стоктайм" до ТОВ "Агро ХХI" частково на загальну суму 38 756 грн., з яких 36 000 грн. - основний борг як вимоги четвертої черги та 2 756 грн. - судові витрати як вимоги першої черги; вимоги ТОВ "Стоктайм" до ТОВ "Агро ХХI" в розмірі 1 000 037 080 грн. відхилено; визнано вимоги ПАТ "Дельта Банк" до ТОВ "Агро ХХI" частково на загальну суму 906 164 475, 42 грн., з яких 15 344 112, 15 грн. - основний борг як вимоги четвертої черги, 790 482 947, 59 грн. - вимоги, які забезпечені заставою, із внесенням до реєстру вимог позачергово; 100 334 659, 68 грн. - неустойка (штраф, пеня) як вимоги шостої черги та 2 756 грн. - судові витрати як вимоги першої черги; вимоги ПАТ "Дельта Банк" до ТОВ "Агро ХХI" в розмірі 430 424 546, 33 грн. відхилено; зобов'язано розпорядника майна боржника внести відповідні зміни в реєстр вимог кредиторів ТОВ "Агро ХХI" (том 2 матеріалів нового розгляду грошових вимог ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Стоктайм" у справі №918/54/16, а.с. 197 - 207).

Не погоджуючись з результатом розгляду його кредиторських вимог, ПАТ "Дельта Банк" звернулося до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу суду першої інстанції від 17.01.2017 в частині кредиторських вимог ПАТ "Дельта Банк" та задовольнити заяву ПАТ "Дельта Банк" про визнання вимог до боржника на суму 1 387 044 887, 20 грн. у такій черговості: 2 756 грн. судових витрат як вимоги першої черги, 314 827 365, 19 грн. як вимоги четвертої черги, 430 460 304, 62 грн. як вимоги шостої черги та окремо внести до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Агро ХХI" вимоги ПАТ "Дельта Банк" на суму 591 298 595, 94 грн. як забезпечені заставою боржника, мотивуючи неналежною оцінкою місцевим господарським судом доказів, наданих ПАТ "Дельта Банк" на підтвердження обґрунтованості заявлених до боржника грошових вимог на загальну суму 1 387 044 887, 20 грн., та невідповідністю положенням статті 23 Закону про банкрутство про визначення розміру кредиторських вимог до боржника на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами у справу про банкрутство висновків суду про відхилення кредиторських вимог банку на суму 430 424 546, 33 грн., що включають проценти та комісії за кредитними договорами, судові рішення про стягнення заборгованості за якими боржник не виконав на момент порушення даної справи про банкрутство.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 10.04.2017 (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Тимошенко О.М., судді: Саврій В.А., Огороднік К.М.) апеляційну скаргу ПАТ "Дельта Банк" залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Рівненської області від 17.01.2017 в частині розгляду вимог ПАТ "Дельта Банк" у справі №918/54/16 залишено без змін (том 3 матеріалів нового розгляду грошових вимог ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Стоктайм" у справі №918/54/16, а.с. 100 - 104).

Не погоджуючись з прийнятими судовими рішеннями, ПАТ "Дельта Банк" (далі - скаржник) звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просило скасувати постанову апеляційного суду від 10.04.2017 в цілому та ухвалу суду першої інстанції від 17.01.2017 в частині кредиторських вимог ПАТ "Дельта Банк", задовольнити заяву ПАТ "Дельта Банк" про визнання вимог до боржника на суму 1 387 044 887, 20 грн. у такій черговості: 2 756 грн. судових витрат як вимоги першої черги, 314 827 365, 19 грн. як вимоги четвертої черги, 430 460 304, 62 грн. як вимоги шостої черги та окремо внести до реєстру вимог кредиторів боржника вимоги ПАТ "Дельта Банк" на суму 591 298 595, 94 грн. як забезпечені заставою боржника. Касаційна скарга обґрунтована порушенням судами попередніх інстанцій положень статей 525, 526, 599, 611, 631, 1046, 1048, 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статті 23 Закону про банкрутство в редакції з 19.01.2013, статті 1 Закону України "Про банки і банківську діяльність", пункту 8 Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України №280 від 17.06.2004, пунктів 4, 5 Положення про організацію операційної діяльності в банках України №254 від 18.06.2003, статті 336 Розділу I таблиці Переліку типових документів, затвердженого наказом Мін'юсту №578/5 від 12.04.2012, статей 4, 32-35, 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), що полягало у неповноті дослідження обставин справи при новому розгляді спірних кредиторських вимог ПАТ "Дельта Банк" та неправильному застосуванні до спірних правовідносин положень цивільного законодавства про припинення зобов'язань. Скаржник доводить, що стягнення з боржника заборгованості на користь кредитора за судовим рішенням, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин за кредитним договором та не звільняє боржника та його поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, зокрема, сплати процентів за користування кредитними коштами та нарахованих кредитором штрафних санкцій за несвоєчасне виконанням кредитного зобов'язання. Також, скаржник зазначив про помилковість відхилення судом апеляційної інстанції, як доказів обґрунтованості заявлених банком грошових вимог до боржника, наданих ПАТ "Дельта Банк" під час апеляційного перегляду спірних кредиторських вимог, виписок з особових рахунків боржника як клієнта банку, що є первинними документами та підтверджують здійснення банком фінансової операції з надання боржнику кредитних коштів, а також нарахування процентів за користування кредитними коштами та штрафних санкцій за несвоєчасне повернення кредиту позичальником.

У судовому засіданні суду касаційної інстанції від 11.07.2017 оголошувалася перерва до 13.07.2017.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку постанову апеляційного суду від 10.04.2017 та ухвалу суду першої інстанції від 17.01.2017 в частині розгляду кредиторських вимог ПАТ "Дельта Банк" до ТОВ "Агро ХХI" на предмет повноти встановлених обставин справи та правильності їх юридичної оцінки, перевіривши застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, вислухавши представників ТОВ "Торговий дім "Насіння" - Мартиненка О.О., ПАТ "Дельта Банк" - Арбузова О.О. та Скорика О.О., ТОВ "Агро XXI" - Марчука В.Б. та ПрАТ "Технологічна Аграрна Компанія Об'єднана" - Хільчука О.П., дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення касаційної скарги, виходячи з такого.

Відповідно до частини 2 статті 41 ГПК України, провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом з врахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно зі статтею 1 Закону про банкрутство в редакції з 19.01.2013, кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Частинами 1, 2, 6, 8 статті 23 Закону про банкрутство в редакції з 19.01.2013, передбачено, що конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Забезпечені кредитори зобов'язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство лише в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення. Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, у тому числі щодо яких є заперечення боржника чи інших кредиторів, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду, за наслідками розгляду яких господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів. Вимоги конкурсних кредиторів, визнані боржником або господарським судом, вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів. Розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за їх відсутності - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

Відповідно до частини 2 статті 25 Закону про банкрутство в редакції з 19.01.2013, у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження. За результатами розгляду вимог кредиторів господарський суд виносить ухвалу. У реєстрі вимог кредиторів повинні міститися відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов'язаннями, черговість задоволення кожної вимоги.

Згідно з частиною 9 статті 45 Закону про банкрутство в редакції з 19.01.2013, погашення вимог забезпечених кредиторів за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в позачерговому порядку.

Отже, правомірність та обґрунтованість грошових вимог кредитора до боржника та вимог, забезпечених заставою майна боржника, визначає суд незалежно від того, чи визнані ці вимоги боржником разом з розпорядником майна, чи ні. При цьому, обов'язок кредитора полягає у доведенні обґрунтованості своїх вимог до боржника перед судом належними та допустимими доказами, оскільки відповідно до статті 23 Закону про банкрутство, конкурсні кредитори одночасно зі заявою про грошові вимоги до боржника зобов'язані подати до господарського суду документи, що їх підтверджують. Також, у розпорядника майна існує обов'язок включити до реєстру вимоги до боржника, забезпечені заставою його майна згідно з даними обліку боржника, а також внести до реєстру окремо відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

Статтею 572 та частиною 1 статті 575 ЦК України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно статті 19 Закону України "Про заставу", за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Відповідно до частини 1 статті 33 та частини 2 статті 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з частинами 1, 2 статті 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, ухвалою суду від 16.02.2016 порушено справу про банкрутство ТОВ "Агро XXI" за загальною процедурою відповідно до Закону про банкрутство в редакції Закону України №4212-VІ від 22.12.2011, оголошення про що оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет 17.02.2016 (том 2, а.с. 203 - 209).

Судами встановлено, що 17.03.2016 шляхом направлення поштового відправлення до місцевого господарського суду звернулося ПАТ "Дельта Банк" із заявою за вих. №18.5/1038 від 17.03.2016 з грошовими вимогами до боржника на загальну суму 1 387 047 643, 20 грн., яких 1 387 044 887, 20 грн. заборгованості за кредитними договорами, укладеними між банком та боржником у 2008 - 2012, які окремо внести до реєстру вимог кредиторів як забезпечені заставою та іпотекою майна боржника, та 2 756 грн. витрат зі сплати судового збору за подання заяви з грошовими вимогами у першу чергу (том 1 грошових вимог ПАТ "Дельта Банк" у справі №918/54/16, а.с. 1 - 248, том 2 грошових вимог ПАТ "Дельта Банк" у справі №918/54/16, а.с. 1 - 116).

Суди встановили обставини подання ПАТ "Дельта Банк" 11.05.2016 до місцевого господарського суду заяви за вих. №18.5/1131 від 10.05.2016 про уточнення грошових вимог до боржника, в якій банк збільшив розмір заявлених кредиторських вимог до боржника на суму основного боргу до 1 387 089 887, 17 грн. та просив їх включити окремо до реєстру вимог кредиторів як такі, що забезпечені заставою майна боржника (том 2 грошових вимог ПАТ "Дельта Банк" у справі №918/54/16, а.с. 122 - 166).

В ході нового розгляду спірних кредиторських вимог місцевим господарським судом встановлено обставини подання ПАТ "Дельта Банк" додаткових пояснень, за змістом яких банк зменшив розмір заявлених кредиторських вимог до боржника до 1 336 589 021, 75 грн. та визначив таку черговість їх задоволення: 591 298 595, 94 грн. позачергово як вимоги, забезпечені заставою, 314 827 365, 19 грн. у четверту чергу, 430 460 304, 62 грн. у шосту чергу та 2 756 грн. судових витрат за подання заяви з грошовими вимогами у першу чергу (том 1 матеріалів нового розгляду грошових вимог ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Стоктайм" у справі №918/54/16, а.с. 152 - 220).

Розглядаючи спірні вимоги кредитора ПАТ "Дельта Банк" на суму 1 336 589 021, 75 грн., суд першої інстанції встановив отримання боржником за чотирма кредитними договорами №НКЛ-2005422 від 23.11.2010, №НКЛ-2005422/1 від 13.09.2012, №НКЛ-2005512 від 20.08.2012 та №НКЛ-2005438 від 16.09.2011 (з подальшими змінами та доповненнями) кредитних ресурсів, а за двома договорами переведення боргу від 26.12.2012, двома договорами переведення боргу від 21.12.2012, договором переведення боргу від 18.12.2012 прийняття на себе заборгованості третьої особи - ТОВ "Рівненський насіннєвий завод "Євронасіння" за кредитними договорами, укладеними з ПАТ "Златобанк", які було відступлено ПАТ "Дельта Банк", - договором №03/09/КL від 20.01.2009, договорами №25/08/КL, №28/08/КL та №29/08/КL від 06.08.2008, договором про надання овердрафту №100/12-ОVER від 11.05.2012 та договором переведення боргу від 21.12.2012 прийняття на себе заборгованості третьої особи - ПСП "Оріана" за кредитним договором №32/08/KL від 14.08.2008, укладеним з ПАТ "Златобанк", вимоги за яким було відступлено на користь ПАТ "Дельта Банк". Також, місцевим господарським судом прийнято до уваги укладення боржником згідно кредитних договорів забезпечувальних зобов'язань застави, іпотеки та поруки.

Судами встановлено, що заявлені ПАТ "Дельта Банк" грошові вимоги до ТОВ "Агро XXI" на суму 1 336 589 021, 75 грн. є спірними як такі, що частково визнаються боржником та розпорядником майна. Так, розпорядник майна Мамченко Л.Н. визнала грошові вимоги ПАТ "Дельта Банк" на загальну суму 906 718 871, 31 грн., з яких 557 151, 89 грн. судового збору як вимоги першої черги, 15 344 124, 01 грн. основного боргу як вимоги четвертої черги, 5 005 837, 63 грн. як вимоги шостої черги та 885 811 757, 78 грн. окремо як вимоги, забезпечені заставою майна боржника.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, кредиторські вимоги ПАТ "Дельта Банк" частково підтверджені судовими рішеннями у справах №918/360/15 від 28.12.2015, №918/358/15 від 17.02.2016, №918/380/15 від 25.05.2015, №918/379/15 від 01.12.2015, №918/378/15 від 01.12.2015, №918/411/15 від 28.12.2015, №918/409/15 від 01.12.2015 про стягнення з ТОВ "Агро XXI" на користь ПАТ "Дельта Банк" основного боргу, відсотків, інфляційних втрат та 3% річних на загальну суму 805 827 607, 27 грн. та штрафних санкцій (штрафів та пені) на загальну суму 100 334 659, 68 грн. (том 1 матеріалів нового розгляду грошових вимог ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Стоктайм" у справі №918/54/16, а.с. 63 - 106).

З огляду на встановлене, судами визнано вимоги ПАТ "Дельта Банк" до боржника частково на суму 906 164 475, 42 грн., визначивши її виходячи із заборгованості ТОВ "Агро XXI" за кредитними договорами №НКЛ-2005422 від 23.11.2010, №НКЛ-2005422/1 від 13.09.2012, №03/09/КL від 20.01.2009, договорами №25/08/КL, №28/08/КL та №29/08/КL від 06.08.2008 та договором про надання овердрафту №100/12-ОVER від 11.05.2012, що підтверджена судовими рішеннями, які не було виконано боржником на момент порушення даної справи про банкрутство ухвалою місцевого господарського суду від 16.02.2016.

Визначаючи черговість задоволення визнаних вимог ПАТ "Дельта Банк", суди виходили з того, що підтверджена судовими рішеннями заборгованість боржника перед банком за основним боргом, відсотками, інфляційними втратами та 3% річних частково покривається вартістю заставного майна боржника, тому вимоги ПАТ "Дельта Банк" на суму основного боргу в розмірі 790 482 947, 59 грн. підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів окремо як такі, що забезпечені заставою, а вимоги банку на суму 15 344 112, 15 грн. основного боргу у четверту чергу задоволення. Вимоги ПАТ "Дельта Банк" за стягненими за судовими рішеннями штрафними санкціями (штраф, пеня) на загальну суму 100 334 659, 68 грн. віднесено до шостої черги задоволення реєстру вимог кредиторів боржника, а витрати банку на сплату судового збору за подання заяви з грошовими вимогами до боржника на суму 2 756 грн. до першої черги задоволення.

Відхиляючи вимоги ПАТ "Дельта Банк" до ТОВ "Агро XXI" на суму 430 424 546, 33 грн., суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що кредитором в порушення вимог частини 3 статті 23 Закону про банкрутство та статей 32-34, 36 ГПК України не надано належних та допустимих доказів на підтвердження його вимог до боржника на спірну суму.

Так, судами встановлено, що вимоги ПАТ "Дельта Банк" на суму 554 395, 89 грн. судових витрат, які розпорядником майна віднесено до першої черги задоволення, не можуть бути визнанні судом та включені до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Агро XXI", так як при зверненні ПАТ "Дельта Банк" з позовними вимогами про стягнення з боржника заборгованості за спірними кредитними договорами судовий збір не сплачувався, а його стягнено з відповідача - ТОВ "Агро XXI" в дохід Державного бюджету України за результатами розгляду спору по суті в межах справ позовного провадження №918/360/15, №918/358/15, №918/380/15, №918/379/15, №918/378/15, №918/411/15 та №918/409/15 (том 1 матеріалів нового розгляду грошових вимог ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Стоктайм" у справі №918/54/16, а.с. 63 - 106).

Суди встановили, що заявлені ПАТ "Дельта Банк" грошові вимоги на суму 52 392 953, 69 грн. на підставі кредитного договору №НКЛ-2005512 від 20.08.2012 підлягають відхиленню з огляду на те, що кредитні зобов'язання ТОВ "Гранд Хол", як позичальника, було забезпечено майновою порукою боржника - ТОВ "Агро XXI", яка припинилася за згодою сторін у зв'язку з укладенням договору від 30.12.2013 про розірвання договору застави майбутнього врожаю №2005512/S-4 від 29.10.2012 (том 2 нового розгляду грошових вимог ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Стоктайм" у справі №918/54/16, а.с. 139).

Відмовляючи у визнанні вимог ПАТ "Дельта Банк" на суму заборгованості за кредитним договором №32/08/KL від 14.08.2008 в розмірі 544 907, 02 грн., за кредитним договором №НКЛ-2005438 від 16.09.2011 в розмірі 14 904 035, 12 грн. та заборгованості по нарахованих банком відсотках та штрафних санкціях за несвоєчасне повернення боржником кредитних коштів станом на момент порушення провадження у даній справі про банкрутство в розмірі 362 582 650, 50 грн., місцевий господарський суд виходив з того, що зазначена заборгованість перевищує загальну суму стягнення з ТОВ "Агро XXI" на користь ПАТ "Дельта Банк" за судовими рішеннями, а на її підтвердження надано лише цивільно-правові договори та власні розрахунки банку за такими договорами, які не підтверджено бухгалтерською документацією, тому не можуть вважатися належними та допустимими доказами спірних вимог банку до боржника.

Переглядаючи кредиторські вимоги ПАТ "Дельта Банк" в апеляційному порядку, суд апеляційної інстанції зазначив, що згідно законодавства, що регулює організацію операційної діяльності в банках України, виписки з особового рахунку клієнта банку відносяться до регістрів аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, а їх дані вивіряються клієнтами та можуть бути відкориговані, тому виписки з особового рахунку клієнта не є первинними документами, що підтверджують здійснені фінансові операції по рахунку клієнта.

З огляду на таке, надані ПАТ "Дельта Банк" на стадії апеляційного провадження за спірними кредиторськими вимогами виписки з особових рахунків боржника апеляційний суд оцінив як такі, що не є належними та допустимими доказами на підтвердження конкурсної заборгованості боржника перед банком з повернення кредитних коштів на спірну суму (том 3 нового розгляду грошових вимог ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Стоктайм" у справі №918/54/16, а.с. 48 - 89, 103 - зворот, 104).

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з результатом розгляду судами першої та апеляційної інстанцій кредиторських вимог ПАТ "Дельта Банк" до ТОВ "Агро XXI" за змістом оскаржуваних ухвали від 17.01.2017 та постанови від 10.04.2017 та вважає їх такими, що прийняті за умов повноти дослідження обставин справи на предмет обґрунтованості заявлених спірним кредитором грошових вимог до боржника та виконання вказівок суду касаційної інстанції, що містяться у Постанові Вищого господарського суду України від 15.11.2016 у даній справі, відповідно до вимог статей 33, 34, 43, 101, 11112 ГПК України.

Доводи касаційної скарги про безпідставність відхилення судами заявлених ПАТ "Дельта Банк" кредиторських вимог до ТОВ "Агро XXI" на суму 430 424 546, 33 грн. з посиланням на докази, прийняті до уваги та відхилені судом апеляційної інстанції як такі, що не можуть вважатися належними та допустимими доказами в підтвердження спірної суми заборгованості боржника перед банком, зводяться до намагання переконати касаційний суд здійснити переоцінку доказів, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції відповідно до статті 1117 ГПК України, а, отже, такі доводи є необґрунтованими.

Доводи ПАТ "Дельта Банк" про необґрунтованість відмови судів у визнанні вимог банку до боржника, що становлять заборгованість ТОВ "Агро XXI" за кредитними договорами, яку визначено банком станом на момент порушення щодо боржника справи про банкрутство ухвалою місцевого господарського суду від 16.02.2016, колегія суддів касаційного суду відхиляє, оскільки ПАТ "Дельта Банк" не надано судам арифметичного розрахунку такої заборгованості з відображенням її складових (тіло кредиту, проценти за користування кредитом, інфляційні втрати та річні, штрафні санкції) та періодів їх нарахування, що надавало б можливість визначити правову природу спірних вимог банку як конкурсних чи поточних, перевірити обґрунтованість їх заявлення до боржника та у разі визнання господарським судом таких вимог визначити черговість їх задоволення згідно реєстру вимог кредиторів ТОВ "Агро XXI".

При цьому, колегія суддів касаційного суду зазначає, що надані ПАТ "Дельта Банк" до суду апеляційної інстанції виписки з особових рахунків боржника, відкритих у ПАТ "Дельта Банк" на виконання спірних кредитних договорів, містять дані про рух коштів по рахунках боржника за період з 26.03.2015 по 16.03.2017, однак, не відображають даних про склад кредитного зобов'язання боржника по кожному кредитному договору та періодів, за які банком розраховувалася заборгованість боржника за кредитами, а отже є недостатніми для прийняття рішення про визнання спірних вимог.

Отже, висновки судів першої та апеляційної інстанцій про відхилення кредиторських вимог ПАТ "Дельта Банк" до ТОВ "Агро XXI" на суму 430 424 546, 33 грн. за їх необґрунтованістю та недоведеністю належними та допустимими доказами відповідають вимогам статті 23 Закону про банкрутство та статей 33, 34, 36 ГПК України.

З огляду на зазначене, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 10.04.2017 та ухвалу Господарського суду Рівненської області від 17.01.2017 (в частині розгляду кредиторських вимог ПАТ "Дельта Банк" до ТОВ "Агро XXI") у справі №918/54/16 такими, що прийняті з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому правові підстави для їх зміни чи скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ПАТ "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича залишити без задоволення.

2. Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 10.04.2017 та ухвалу Господарського суду Рівненської області від 17.01.2017 (в частині розгляду кредиторських вимог ПАТ "Дельта Банк" та до ТОВ "Агро XXI") у справі №918/54/16 залишити без змін.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді С.В. Куровський

Н.Г. Ткаченко