ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.07.2017 Справа № 907/403/17

Господарський суд Закарпатської області у складі головуючого судді Ушак І.Г., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом приватного акціонерного товариства "Закарпаттяобленерго", с. Оноківці Ужгородського району (далі позивач, товариство) до Ужгородської міської ради, м. Ужгород (далі відповідач, рада) за участю Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради, м. Ужгород як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (далі третя особа, департамент) про визнання договорів оренди землі від 29.11.2016 року за №№ 1932, 1933 укладеними з урахування протоколів розбіжностей

представники:

позивача ОСОБА_1 представник за довіреністю, ОСОБА_2, представники за довіреністю;

відповідача ОСОБА_3, представник за довіреністю;

третя особа - ОСОБА_3, представник за довіреністю

Позивач (з урахуванням зміни його найменування з публічного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго») - приватне акціонерне товариство «Закарпаття» - звернувся до суду з вимогами про визнання договорів оренди землі від 29.11.2016 року за №№ 1932, 1933 укладеними з урахування протоколів розбіжностей, вважаючи, що відповідач, одержавши зазначені договори, укладення яких є обовязковим для сторін за законом, з протоколами розбіжностей, у порушення встановленої законом процедури не передав на розгляд суду неврегульовані розбіжності. Вважає, що такі дії відповідача порушують право позивача на оренду земельної ділянки, зокрема, перешкоджають здійсненню державної реєстрації цього права.

Представники позивача у ході судового розгляду наполягають на задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх обґрунтованість матеріалами справи.

Відповідач письмовим відзивом на позов та представник його усними поясненнями у ході судового розгляду справи проти позову заперечує проти позову, наполягаючи на відсутності порушення відповідачем права позивача як підстави звернення за судовим захистом, вважає, також, що позивачем не доведено факту відмови у здійсненні реєстрації його права на оренду за зазначеними договорами оренди. Разом з тим, наполягає на власній редакції договорів, викладеній у надісланих департаментом проектах, як таких, що відповідають типовому договору оренди землі, форма якого затверджена рішенням Ужгородської міської ради від 30.08.16 № 356 «Про тимчасове положення про порядок надання земельних ділянок, що знаходяться в розпорядженні Ужгородської міської ради, в оренду фізичним та юридичним особам», зокрема, і в частині права міської ради на внесення в односторонньому порядку внесення змін до договору шляхом надсилання відповідних повідомлень при зміні розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки, коефіцієнтів інфляції, ставок земельного податку та ставок орендної плати відповідно до змін чинного законодавства.

Третя особа письмовими поясненнями та усними поясненнями представника у ході судового розгляду заперечує проти позову з тих же підстав, що і відповідач.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу у ході судового розгляду, керуючись законом, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог повністю.

При цьому суд виходив з того, що у ході судового розгляду справи встановлено таке:

- публічному акціонерному товариству «Закарпаттяобленерго» - позивачеві у даній справі з урахуванням зміни його найменування згідно підп.1.38, 1.40 п. 1 рішення Ужгородської міської ради від 29.11.16 № 478 «Про затвердження та відмову у затвердженні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд, обєктів передачі електричної та теплової енергії відповідно площею 0,0010 га по вул. Баконія-Підгірна (кадастровий номер :05:001:0083) та площею 0,0020 га по вул. Олександра Блистіва (вул. Краснодонців) (кадастровий номер :64:001:0037) строком на 1 рік до 29.11.2017р.;

- 13.12.16 департамент третя особа у справі, діючи від імені Ужгородської міської ради та на підставі наведеного вище рішення Ужгородської міської ради листом за № 24.01-10/3300 - надіслав позивачеві пропозицію по укладенню договорів оренди землі, долучивши в додатку проекти таких договорів (договору оренди землі № 1932 від 29.11.2016 щодо оренди земельної ділянки по вул. Олександра Блистіва (вул. Краснодонців) б/н, кадастровий номер :64:001:0037 та договору оренди землі № 1933 від 29.11.2016 щодо оренди земельної ділянки по вул. Баконія-Підгірна, кадастровий номер :05:001:0083 (далі договори №№ 1932, 1933);

- 30.12.16 позивач листом за № 116-25/8186 повідомив відповідача у справі про підписання договорів №№ 1932, 1933 з протоколами розбіжностей, долучивши в додатку по одному примірнику підписаних договорів та по два протоколів розбіжностей до зазначених договорів. Цим же листом позивач повідомив відповідача про надання згоди на врегулювання таких розбіжностей в судовому порядку;

- 31.01.17 позивач листом за № 116-25/647 повідомив департамент про надіслання Ужгородській міській раді підписаних договорів №№ 1932, 1933 з протоколами розбіжностей;

- 3.02.17 позивач, у звязку з поверненням без вручення адресату - відповідачу у справі - зазначеного вище відправлення, супровідним листом за № 116-25/745 повторно надіслав відповідачеві власного листа за № 116-25/8186 та в додатку до нього по одному примірнику підписаних договорів та по два протоколи розбіжностей до зазначених договорів;

- 9.02.17 департамент листом на адресу позивача повідомив про відхилення пропозицій останнього наведених у протоколах розбіжностей та про передачу до управління правового забезпечення матеріалів для вирішення питання у судовому порядку.

Разом з тим, ні Ужгородська міська рада, на адресу якої позивачем надіслано у встановленому порядку підписані з протоколами розбіжностей договори оренди землі №№ 1932, 1933, що доведено матеріалами справи, ні департамент, який від імені Ужгородської міської ради надіслав пропозицію по укладенню договорів оренди та відхилив пропозиції наведені у протоколах розбіжностей, не передали у двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими.

Наведені обставини, що доведені матеріалами справи та визнаються всіма учасниками процесу, передували зверненню позивача до суду з даним позовом та слугують його підставою - позивач наполягає на визнанні договорів оренди укладеними з урахуванням протоколів розбіжностей.

Суд, вирішуючи даний спір по суті, виходить з того, що спірні відносини сторін виникли щодо земель, що є комунальною власністю, передача яких в оренду відповідно до приписів ст. 124 Земельного кодексу України та ст. 16 Закону України «Про оренду землі», здійснюється на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування згідно з його повноваженнями, шляхом, зокрема, укладення договору оренди земельної ділянки.

З огляду на наведені приписи закону, відповідач як орган місцевого самоврядування наділений повноваженнями приймати рішення з передачі земельних ділянок комунальної власності в оренду та виступати орендодавцем такої ділянки і обовязковість укладення ним договору оренди з орендарем прямо передбачена законом.

Приписами Господарського кодексу України встановлено загальний порядок укладення господарських договорів (ст. 181 ГКУ), відповідно до якого господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами.

Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо).

Якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов'язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

Матеріалами справи та з усних пояснень учасників процесу судом встановлено, що відповідач як сторона, яка щонайпізніше 7.02.17 (з урахуванням нормативного часу поштового перебігу щодо відправлення позивача від 3.02.17 за № 116-25/745 відповідачу у справі повторно примірників підписаних договорів та по два примірники протоколи розбіжностей до договорів) одержала протокол розбіжностей щодо умов договорів оренди землі №№ 1932, 1933, укладення яких є обовязковим для сторін на підставі закону, у встановлений законом двадцятиденний строк не передала до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, тому відповідно до ч. 7 ст. 181 ГКУ - пропозиції другої сторони позивача у справі вважаються прийнятими.

Тобто, договори оренди землі №№ 1932, 1933 є укладеними з урахуванням складених позивачем протоколів розбіжностей у силу приписів закону, оскільки такі розбіжності не були передані відповідачем до суду, а отже вважаються прийнятими останнім.

При цьому, дії відповідача по непереданню протоколів розбіжностей на розгляд суду не можуть вважатися протиправними як стверджує позивач, обгрунтовуючи позов, оскільки ці дії відповідача як сторони, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договорів оренди землі №№ 1932, 1933, укладення яких є обовязковим для сторін на підставі закону, узгоджуються з приписами ч.ч. 5-7 ст. 181 ГКУ.

Позивачем не доведено також наявності його порушених прав у звязку непереданням відповідачем протоколів розбіжностей до суду. Посилання позивача на те, що такі дії відповідача позбавили можливості позивача здійснити реєстрацію права оренди на землю, не доведені ніякими доказами у справі, як і не доведено, власне, факту звернення позивача до відповідних органів з питанням здійснення реєстрації права оренди на землю та факту відмови у здійсненні такої реєстрації.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обстави, оскільки позивачем не доведено протиправності дій відповідача та порушення прав позивача відповідачем, на чому ґрунтуються позовні вимоги, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

За змістом ст.ст. 44-49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір сплачений при поданні позову покладається на позивача.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 4-3, 33, 43, 44 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

2. Судові витрати за розгляд справи покласти на позивача.

Дане рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Львівського апеляційного господарського суду в порядку передбаченому цим же кодексом. Повний текст рішення складено 13.07.17

Суддя Ушак І.Г.