ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2017 р. Справа № 922/952/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Слободін М.М., суддя Терещенко О.І. , суддя Сіверін В. І.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача: Сурков О.О. за довіреністю від 01 березня 2017 року

відповідача: Могільовкін Р.Ю. за довіреністю від 28 березня 2017 року

третьої особи: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 (вх. № 1721Х/1) та апеляційну скаргу ПП "Схід-Центр" (вх. №1751Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 10.05.2017 р. у справі № 922/952/17

за позовом ТОВ "Торгова група Бест-Сервіс", м. Харків
до ПП "Схід-Центр", м. Харків третя особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3, м. Харків
про визнання недійсним договору
ВСТАНОВИЛА:

В березні 2017 року ТОВ "Торгова група Бест-Сервіс" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до ПП "Схід-Центр".

В позові ТОВ "Торгова група Бест-Сервіс" просило визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень 1-го поверху №99-1:99-5 в літ. А-12 загальною площею 137,1 кв. метри, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3, укладений 08.04.2014 між ТОВ "Торгова група Бест-Сервіс", в особі директора ОСОБА_5 та ПП "Схід-Сервіс".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.03.2017 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі. Цією ж ухвалою до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача було залучено фізичну особу ОСОБА_3

Рішенням господарського суду Харківської області від 10.05.2017 року у справі № 922/952/17 (суддя Погорелова О.В.) позовні вимоги задоволено повністю.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень 1-го поверху №99-1:99-5 в літ. А-12 загальною площею 137,1 кв. метри, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3, укладений 08.04.2014 між ТОВ "Торгова група Бест-Сервіс", в особі директора ОСОБА_5 (м. Харків, проспект Людвіга Свободи, 35, ) та ПП "Схід-Сервіс" (м. Харків, вул. Уборевіча, 8, кв. 32, ).

Стягнуто з ПП "Схід-Сервіс" на користь ТОВ "Торгова група Бест-Сервіс" судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

ОСОБА_3 з вказаним рішенням не погодилась, звернулась до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Судові витрати покласти на позивача.

Так, в апеляційній скарзі апелянт зазначає, що не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що директор ОСОБА_6 не мав права укладати спірний договір купівлі-продажу.

Крім того, зазначає, що задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Торгова компанія Бест-Сервіс», суд першої інстанції помилково вважав, що відповідач був обізнаний про наявність обмежень щодо повноважень директора ОСОБА_6, посилаючись на той факт, що в Єдиному державному реєстрі судових рішень містились ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова про відкриття провадження та про вжиття заходів забезпечення позову по справі № 63 8/2467/14-ц за позовом ОСОБА_6 до ТОВ «Торгова група Бест-Сервіс» про визнання незаконним звільнення з посади директора та поновлення на посаді.

ПП "Схід-Центр" з вказаним рішенням також не погодилось, звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Судові витрати покласти на позивача.

В своїй апеляційній скарзі відповідач зазначає, що він не знав і за всіма обставинами не міг знати про наявні обмеження повноважень ОСОБА_6, а судом першої інстанції безпідставно відхилені надані відповідачем документи, що підтверджують здійснення розрахунків між сторонами шляхом здійснення заліку зустрічних однорідних вимог, що свідчать про наступне схвалення ТОВ «Торгова група Бест-Сервіс» оспорюваного договору.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 01.06.2017 р. прийнято апеляційні скарги до провадження, об'єднано дані апеляційні скарги в одне апеляційне провадження та призначено їх розгляд на 03.07.2017 р.

В судовому засіданні 03.07.2017 р. колегією суддів оголошено про перерву у розгляді справи до 12.07.2017 р.

Відповідачем 06.07.2017 р. за вх. № 7117 було надано додаткові пояснення до апеляційної скарги.

В судове засідання, призначене на 12.07.2017 р. представник третьої особи не з'явився, причину неявки не повідомив, хоча у відповідності до вимог чинного законодавства про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, будь-яких письмових клопотань (в т.ч. і про відкладення розгляду справи) не заявляв.

Враховуючи належне повідомлення зазначеного учасника процесу про час та місце засідання суду, відсутність будь-яких клопотань, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційні скарги за відсутності зазначеного представника, за наявними у матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційних скаргах доводи, перевіривши наявні у справі матеріали на предмет їх юридичної оцінки судом першої інстанції, проаналізувавши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, враховуючи наступне.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що спірний договір купівлі-продажу від імені ТОВ «Торгова група Бест-Сервіс» було укладено директором ОСОБА_6 з перевищенням повноважень, оскільки відповідно до протоколу загальних зборів засновників (учасників) ТОВ «Торгова група Бест-Сервіс» від 11.02.2014 р. № 01/14 було прийняте рішення про усунення ОСОБА_6 від виконання обов'язків директора товариства, згідно ст. 99 ЦК України, заборонено директору ОСОБА_6 вчиняти від імені товариства будь-які юридичні дії.

Проте, з такими висновками суду колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується, оскільки застосування до даних правовідносин положень ст. 203 ЦК України можливо лише з урахуванням положень ст. 18 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців».

Так, колегія суддів зазначає, що позивачем у позові не зазначено конкретної підстави визнання правочину недійсним, міститься одночасне посилання на приписи статей 215 та 241 ЦК України.

Зі змісту позову очевидно, що позивач посилається на перевищення повноважень представником, який укладав правочин від імені позивача. Правочин відбувся за наступних обставин.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 28.09.2009 року ТОВ "Торгова група Бест-Сервіс", в особі директора ОСОБА_5 набуло право власності на нежитлові приміщення 1-го поверху №99-1:99-5 в літ. А-12 загальною площею 137,1 кв. метри, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3. Даний договір було посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бінус О.О. та зареєстровано в реєстрі за № 2702 (а.с.13-14).

Відповідно до протоколу загальних зборів засновників (учасників) ТОВ "Торгова група Бест-Сервіс" від 11.02.2014 року № 01/14 було прийнято рішення про усунення директора ОСОБА_6 від виконання обов'язків директора, згідно ч. 3 ст. 99 Цивільного кодексу України, заборонено ОСОБА_6 вчиняти від імені Товариства будь які юридичні дії. Призначено директором товариства ОСОБА_8 (а.с.19).

ОСОБА_6, не погоджуючись з рішенням загальних зборів, звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою про визнання незаконним звільнення з посади директора та поновлення на посаді. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.02.2014 р. були прийняті заходи забезпечення позову у вигляді заборони вносити зміни до відомостей ЄДРПОУ стосовно директора ТОВ "Торгова група Бест-Сервіс". Вищевказані заходи забезпечення позову були скасовані ухвалою апеляційного суду Харківської області від 09 квітня 2014 року.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова по справі №638/2467/14-ц від 29.04.2014 року у задоволенні позову було відмовлено, рішення набуло законної сили.

08.04.2014 року між ТОВ "Торгова група Бест-Сервіс", в особі директора ОСОБА_5 та ПП "Схід-Сервіс" було укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень 1-го поверху № 99-1:99-5 в літ. А-12 загальною площею 137,1 кв. метри, що розташовані за адресою АДРЕСА_3, вартість якого становила 303883,00 грн. Даний договір було посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харченко Л.Л. та зареєстровано в реєстрі за № 574 (а.с.17-18).

Згодом, 17.04.2014 р., ПП "Схід-Сервіс" відповідно до договору купівлі-продажу продало це нежитлове приміщення ОСОБА_3. Даний договір було посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лук'яновою О.Б. та зареєстровано в реєстрі за № 1318 (а.с.55-56).

Як стверджує позивач, продаж об'єкту нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення 1-го поверху № 99-1:99-5 в літ. А-12 загальною площею 137,1 кв.м., що розташовані за адресою АДРЕСА_3, було здійснено ОСОБА_6 без наданих на це директору повноважень, оскільки з 11.02.2014 року ОСОБА_6 не є директором ТОВ "Торгова група Бест-Сервіс" та не має права вчиняти від імені Товариства будь які юридичні дії.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень 1-го поверху №99-1:99-5 в літ. А-12 загальною площею 137,1 кв. метри, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3, укладений 08.04.2014 між ТОВ "Торгова група Бест-Сервіс" в особі директора ОСОБА_6 та ПП "Схід-Сервіс" із перевищенням повноважень з боку ОСОБА_6, який на той час був усунутий від керування підприємством.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав вимог і заперечень колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Так, колегія суддів вважає доведеним факт усунення директора ОСОБА_6 від виконання обов'язків загальних зборів засновників (учасників) ТОВ "Торгова група Бест-Сервіс" від 11.02.2014 року № 01/14. Цього факту не оскаржували і відповідач з 3-ю особою.

Таким чином, на день укладення правочину повноваження ОСОБА_6 були тимчасово обмежені.

Однак, відповідно до ч. 3 ст. 92 Цивільного кодексу України у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Пунктом 3.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013 р. «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» визначено, що припис абзацу першого частини третьої статті 92 ЦК України зобов'язує орган або особу, яка виступає від імені юридичної особи не перевищувати своїх повноважень. Водночас саме лише порушення даного обов'язку не є підставою для визнання недійсними правочинів, вчинених цими органами (особами) від імені юридичної особи з третіми особами, оскільки у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження (абзац другий частини третьої статті 92 ЦК України). Отже, позов про визнання недійсним відповідного правочину може бути задоволений у разі доведеності юридичною особою (позивачем) у господарському суді тієї обставини, що її контрагент знав або повинен був знати про наявні обмеження повноважень представника цієї юридичної особи, але, незважаючи на це, вчинив з ним оспорюваний правочин. Наприклад, третя особа, укладаючи договір, підписаний керівником господарського товариства, знає про обмеження повноважень цього керівника, оскільки є акціонером товариства і брала участь у загальних зборах, якими затверджено його статут.

Однак, закон враховує, що питання визначення обсягу повноважень виконавчого органу товариства та добросовісність його дій є внутрішніми відносинами між юридичною особою та її органом, тому сам лише факт учинення виконавчим органом товариства протиправних, недобросовісних дій, перевищення ним своїх повноважень не може слугувати єдиною підставою для визнання недійсними договорів, укладених цим органом від імені юридичної особи з третіми особами.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду України від 21.09.2016 зі справи №3-728-гс16.

В своїй позовній заяві позивач стверджує, що відповідач повинен був знати про відсутність у ОСОБА_6 повноважень діяти від імені позивача.

Таке твердження позивача не відповідає офіційним даним реєстру ЄДРПОУ на час укладення спірного правочину.

Відповідно до ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" (в редакції що діяла на момент укладання оспорюваного договору купівлі - продажу) державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців - засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим законом (в тому числі щодо посадових осіб, повноважних представляти юридичну особу).

Згідно зіст.16 цього закону єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відомості про юридичну особу або фізичну особу - підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратор) за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України (ст. 17 закону).

Приписами ст. 18 вищезазначеного закону встановлено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Відтак, внесення в Єдиний державний реєстр відомостей, зокрема, відносно осіб, уповноважених на підписання договорів від імені товариства, є кінцевим результатом процесу, що здійснюється шляхом прийняття органами суб'єкта господарювання відповідних рішень та засвідчення цих обставин державою перед невизначеним колом учасників цивільного обороту Тобто, у такий спосіб презюмується. зокрема, наявність в особи, що зазначена в реєстрі, відповідних повноважень.

Аналогічна позиція викладена Вищим господарським судом України у постанові від 04.10.2016 р. у справі № 911/713/16.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, виданого станом на 08.04.2014., ОСОБА_6 є особою, уповноваженою представляти юридичну особу (позивача) у правовідносинах з третіми особами та має право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, в тому числі підписувати договори. Інформація про обмеження у керівника (підписанта) ТОВ «Торгова група Бест Сервіс» щодо представництва від імені юридичної особи - відсутня.

Позивач в ході вирішення спору зазначав про те, що дані щодо усунення ОСОБА_6 не внесені в реєстр не з його вини, а внаслідок неправомірного рішення суду - ухвали Дзержинського районного суду у справі № 638/2467/ 14-ц від 18.02.204 р., згідно якої були вжиті заходи забезпечення позову, а саме заборонено державному реєстратору Реєстраційної служби ХМУЮ проводити будь-які реєстраційні дії щодо зміни керівника та зміни даних щодо осіб котрі мають право представляти інтереси підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова Група Бест-Сервіс» () без довіреності колегія суддів вважає за потрібне зазначити, що протоколом загальних зборів ТОВ «Торгова Група Бест-Сервіс» № 01/14, яким ОСОБА_6 було усунуто від виконання обов'язків директора датований 11.02.2014 р., а вищезазначена ухвала Дзержинського районного суду у справі 638/2467/14-ц винесена 18.02.2014 р.

Колегія суддів з цим твердженням погоджується, однак зазначає, що закон не передбачає ігнорування приписів ч. 3 ст. 92 ЦК України навіть за таких обставин. Цінністю, яку захищає зазначена норма, є стабільність цивільного обороту. Одним з аспектів такого захисту є неможливість покладання ризиків недобросовісних дій представника на добросовісного контрагента.

За цих умов колегія суддів вважає, що аргумент позивача щодо неправомірної ухвали суду міг би бути прийнятий до уваги і покладений в основу рішення тільки у випадку, коли у справі будуть наявні дані про те, що контрагент є недобросовісним, тобто знав або за обставинами укладання правочину не міг не знати про відсутність у представника другої сторони належних повноважень. Однак таких даних матеріали справи не містять.

На запитання суду представник позивача пояснив, що відповідач повинний був взнати про відсутність у ОСОБА_6 повноважень з наявної в ЕДРСР ухвали про порушення провадження у спорі між ОСОБА_6 та ТОВ «Торгова Група Бест-Сервіс».

Цей аргумент колегія суддів оцінює критично з огляду на те, що по-перше, на учасника обороту не покладений обов'язок досліджувати судові спори свого контрагента, по-друге, таке дослідження навіть не може вважатися розумною обачністю, оскільки дія позбавлена сенсу - загальновідомим є той факт, що дані в ЕДРСР анонімізовані (відповідно до приписів Закону України «Про доступ до судових рішень», у рішеннях, що розміщуються у відкритому доступі прямо заборонено публікацію будь-яких відомостей, що дають можливість ідентифікувати фізичну особу), з них не можна взнати ПІБ учасників спору і зробити якісь обґрунтовані висновки.

Тому колегія суддів відкидає даний аргумент позивача.

В якості заперечень проти позову, відповідач в ході вирішення спору робив заяву про наступне схвалення правочину позивачем шляхом прийняття виконання за угодою, а саме укладанням договору про залік однорідних зустрічних вимог. Колегія суддів заперечує і цей аргумент з огляду на таке.

На думку відповідача, спірний договір був погоджений уповноваженим органом ТОВ "Торгова група Бест-Сервіс" - директором ОСОБА_6 шляхом підписання 08.04.2014 року між ТОВ "Торгова група Бест-Сервіс" та ПП "Схід-Центр" угоди про припинення зобов'язання заліком зустрічних однорідних вимог. Однак, як зазначалося вище, починаючи з 11.02.2014 ОСОБА_6 був усунений від керівництва підприємством, тому як підписання ним спірного договору, так і підписання ним договору про залік зустрічних однорідних вимог мають однаковий юридичний дефект (неповноважність директора), тому підписання ОСОБА_6 договору про залік, на думку колегії суддів, не є належним схваленням договору купівлі-продажу.

Крім того, оцінюючи матеріали справи у сукупності, колегія суддів вважає за необхідне зауважити таке.

Судом встановлені об'єктивні обставини, які перешкоджали позивачу внести дані щодо неповноважності директора до ЄДРПОУ (винесення Дзержинським районним судом м. Харкова незаконної ухвали). Ця обставина виникла і існувала поза волею позивача, що, на думку останнього, дає йому право вимагати визнання правочину недійсним.

Однак, навіть в даному випадку, виникнення та існування таких обставин є господарським ризиком позивача, який пов'язаний із здійсненням ним власної господарської діяльності. В матеріалах справи відсутні жодні докази того, що відповідач чи третя особа мали відношення до призначення директора позивача, усунення цього директора від посади, винесення ухвали Дзержинського районного суду у справі № 638/2467/ 14-ц від 18.02.204 р. тощо. За таких умов рішення місцевого господарського суду по суті є перекладанням негативних наслідків господарських ризиків позивача на відповідача. Очевидно, що таке тлумачення закону суперечить як букві норми ч.3 ст. 92 ЦК України, так і духу цієї норми, який полягає в забезпеченні стабільності цивільного обороту саме шляхом унеможливлення покладання ризиків господарюючого суб'єкта на його контрагента.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 08.04.2017 р., укладеного між ТОВ "Торгова група Бест-Сервіс" та ПП "Схід-Сервіс", на підстав ч. 2 ст. 203 ЦК України, оскільки відповідач не знав, та за всіма обставинами справи не міг знати про наявність корпоративного конфлікту та відповідного судового процесу під час укладення оспорюваного договору.

На підставі викладеного, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про задоволення апеляційних скарг, скасування оскаржуваного рішення та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у зв'язку з їх необґрунтованістю.

Керуючись статтями 85, 91, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення господарського суду Харківської області від 10.05.2017 р. у справі № 922/952/17 задовольнити.

Апеляційну скаргу ПП "Схід-Центр" на рішення господарського суду Харківської області від 10.05.2017 р. у справі № 922/952/17 задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 10.05.2017 р. у справі № 922/952/17 скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова група Бест-Сервіс" (м. Харків, проспект Людвіга Свободи, 35, ) на користь приватного підприємства "Схід-Сервіс" (м. Харків, вул. Уборевіча, 8, кв. 32, ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1760 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова група Бест-Сервіс" (м. Харків, проспект Людвіга Свободи, 35, ) на користь ОСОБА_3 (61058, АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1760 грн.

Доручити господарського суду Харківської області видати відповідний наказ.

Головуючий суддя Слободін М.М.

Суддя Терещенко О.І.

Суддя Сіверін В. І.