ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12 липня 2017 р. Справа № 903/444/17

за позовом державного підприємства "Дослідне господарство "Перше Травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України, с. Копачівка, Рожищенського району, Волинської області

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с. Гірка Полонка, Луцького району, Волинської області

про зобов'язання повернути майно,

Суддя Якушева І.О.,

при секретарі судового засідання Хомич О.В.

за участю представників:

від позивача: Рущак В.М. - адвокат (договір про надання юридичних послуг № 29/17 від 16.06.2017р.)

від відповідача: ОСОБА_1 - підприємець, ОСОБА_3 - представник (дов. б/н від 19.06.2017р.)

Суть спору: позивач в позовній заяві просив виселити відповідача - підприємця ОСОБА_1 з приміщення будівель телятників загальною площею 730,0 кв.м. (реєстровий номер 00729310.1.ЕФОЦЯЖ397); 751,0 кв.м. (реєстровий номер 00729310.1.ЕФОЦЯЖ398); 890,0 кв.м. (реєстровий номер 00729310.1.ЕФОЦЯЖ396); 703,0 кв.м. (реєстровий номер 00729310.1.ТЖЕЧСТ14633); приміщення будівлі свинарника площею 747,0 кв.м. (реєстровий номер 00729310.1.ТЖЕЧСТ14640); приміщення будівлі свинарника-телятника загальною площею 720,0 кв.м. (реєстровий номер 00729310.1.ТЖЕЧСТ16840); приміщення кормоцеху площею 249,0 кв.м. (реєстровий номер 00729310.1.ЕФОЦЯЖ399); приміщення пункту штучного осіменіння площею 81 кв.м. (реєстровий номер 00729310.1.ТЖЕЧСТ14624); стягнути з відповідача 3000 грн. за надання юридичної допомоги.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору оренди індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності №1 від 01.04.2010р., та додаткового договору від 01.02.2014р. до договору оренди № 1 від 01.04.2010р. щодо добровільного повернення орендованого майна після закінчення строку дії договору.

Ухвалою суду від 30.05.2017р. було порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 31.05.2017р., зобов'язано позивача подати суду документи, додані до позовної заяви, завірені належним чином; зобов'язано відповідача подати суду обґрунтовані письмові пояснення на заявлений позов, докази на їх підтвердження.

14.06.2017р. відповідач через канцелярію суду подав заперечення на позов №б/н від 13.06.2017р., в яких позов не визнає, вважає його необгрунтованим та просить припинити провадження у справі, посилаючись на таке:

- позивачем не було дотримано вимог п. 10.4 договору № 1 від 28.01.2010р. оренди індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності. Згідно з договором підставою для припинення відносин оренди мала бути відповідна, чітка заява однієї зі сторін щодо припинення або зміни умов договору. Як випливає з листа позивача від 11.01.2017р. була пред'явлена вимога щодо несплати заборгованості за вищезгаданим договором оренди. І лише у випадку несплати цієї заборгованості позивач попереджав про припинення договірних відносин та необхідність повернення майна відповідачем відповідно до п. 10.9 договору. Лист позивача від 06.02.2017р. фактично дублює вимогу щодо несплати заборгованості за договором оренди та знову ж не містить вмотивованої заяви щодо рішення позивача відмовитися від продовження договірних відносин згідно з п. 10.4 договору.

Крім цього, позивач не згадує про наявність власної заборгованості перед відповідачем, частину якої в грудні 2016 року позивачу було запропоновано зарахувати в рахунок погашення взаємних зобов'язань. Питання належного проведення належного заліку зустрічних вимог триває між сторонами не перший рік. На підтвердження складено акт зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.01.2014 р.

Договір № 1 від 28.01.2010р. оренди індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності є пролонгованим на той самий строк і на тих же умовах, що були передбачені цим договором, оскільки протягом місяця після закінчення строку його чинності позивачем та відповідачем не було подано належних заяв про припинення відносин оренди в порядку, передбаченому п. 10.4 договору.

13.01.2014 р. ухвалою господарського суду Волинської області була затверджена мирова угода між сторонами, позивач втратив право звертатися з черговою позовною вимогою про виселення. Доказів невиконання чи порушення мирової угоди позивачем не було надано.

20.06.2017р. позивач на виконання вимог ухвали суду від 30.05.2017р. через канцелярію суду подав належним чином завірені документи, додані до позовної заяви.

В судовому засіданні 21.06.2017р. представник позивача позовні вимоги підтримав.

В судовому засіданні 21.06.2017р. відповідач, представник відповідача позову не визнали з підстав, наведених у запереченнях на позов №б/н від 13.06.2017р.

Ухвалою суду від 21.06.2017р. розгляд справи було відкладено на 05.07.2017р. у зв'язку з необхідністю витребування додаткових пояснень і доказів.

04.07.2017р. представник позивача на виконання вимог ухвали суду від 21.06.2017р. через канцелярію суду подав пояснення б/н від 03.07.2017р., в яких зазначає наступне:

- майно, яке було передане підприємцю ОСОБА_1 в оренду належить державі Україна в особі Української академії аграрних наук, а державному підприємству "Дослідне господарство "Перше Травня" - на праві господарського віддання.

- на підставі висновку Національної академії аграрних наук України від 15.05.2013р. № 102-17/297 щодо можливості передачі в оренду державного майна ДП "Дослідне господарство "Перше Травня" уклало додатковий договір від 01.02.2014р.

- ДП "Дослідне господарство "Перше Травня" вважає, що у відповідності до п. 10.04. договору №1 від 28.01.2010р. індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності, повідомило підприємця про те, що 31.01.2017р. закінчується строк оренди і він припиняється; форма заяви про припинення договору оренди не визначена.

- позивачем подана до суду заява про виселення, а не про стягнення заборгованості, а тому заперечення відповідача про наявність заборгованості у сторін є безпідставне та не підлягає до дослідження в судовому процесі.

В судовому засіданні 05.07.2017р. було оголошено перерву до 12.07.2017р. для ознайомлення з письмовими поясненнями представника позивача від 03.07.2017р.

В судовому засіданні 12.07.2017р. представник позивача позовні вимоги підтримав та пояснив, що прохальна частина позовної заяви викладена некоректно, посилаючись на п.п.5.10.,10.9. договору, ч.1 ст.27 Закону України «Про оренду державного і комунального майна», просив зобов'язати відповідача повернути орендоване ним на підставі договору№1 від 01.04.2010р. майно.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

в с т а н о в и в:

28.01.2010р. між державним підприємством "Дослідне господарство "Перше Травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України як орендодавцем та підприємцем ОСОБА_1 як орендарем було укладено договір оренди №1 індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності, який було затверджено Президентом Української академії аграрних наук 01.04.2010р.

Згідно з п.1.1. договору оренди орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно: приміщення будівель телятників загальною площею 730,0 кв.м. (реєстровий номер 00729310.1.ЕФОЦЯЖ397); 751,0 кв.м. (реєстровий номер 00729310.1.ЕФОЦЯЖ398); 890,0 кв.м. (реєстровий номер 00729310.1.ЕФОЦЯЖ396); 703,0 кв.м. (реєстровий номер 00729310.1.ТЖЕЧСТ14633); приміщення будівлі свинарника площею 747,0 кв.м. (реєстровий номер 00729310.1.ТЖЕЧСТ14640); приміщення будівлі свинарника-телятника загальною площею 720,0 кв.м. (реєстровий номер 00729310.1.ТЖЕЧСТ16840); приміщення кормоцеху площею 249,0 кв.м. (реєстровий номер 00729310.1.ЕФОЦЯЖ399); приміщення пункту штучного осіменіння площею 81 кв.м. (реєстровий номер 00729310.1.ТЖЕЧСТ14624).

Згідно із п. 1.2. договору майно передається в оренду з метою проведення господарської діяльності.

У відповідності із п. п. 2.1., 2.2. договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін , вказаний в договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору (у разі оренди нерухомого майна на строк не менше ніж три роки - не раніше дати державної реєстрації договору) та акта приймання-передачі майна.

Передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на це майно. Власником майна залишається держава, а орендар користується ним протягом строку оренди.

Як узгоджено в п. 10.4 договору у разі відсутності заяви однієї зі сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформляються додатковим договором, який є невід'ємною частиною договору при обов'язковій наявності дозволу УААН.

Пунктом 10.9. договору визначено, що у разі припинення або розірвання цього договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем орендодавцю.

Зазначені умови договору кореспондуються з положеннями ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», якою визначено, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

01.02.2014р. між сторонами у справі було укладено додатковий договір до договору №1 від 28.01.2010р. Як зазначено в ньому, він укладений на той же термін і на тих самих умовах. Дія договору: з 01.02.2014р. по 31.01.2017р. (два роки одинадцять місяців).

11.01.2017р. позивачем було надіслано відповідачу - підприємцю ОСОБА_1 лист-повідомлення № 6 від 11.01.2017р., в якому ДП "Дослідне господарство "Перше Травня" зазначало про те, що станом на 01.01.2017р. за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 110336,37 грн.; 31.01.2017р. закінчується строк договору оренди; в разі несплати заборгованості до 31.01.2017р. договір оренди буде припинено; після припинення договору у відповідності до п. 10.9. договору підприємець зобов'язаний повернути майно орендодавцю.

Про те, що лист №6 від 11.01.2017р. було отримано відповідачем свідчить його відповідь позивачу №130 від 30.01.2017р.

06.02.2017р. позивачем було надіслано відповідачу лист № 15 від 06.02.2017р., в якому ДП "Дослідне господарство "Перше Травня" зазначало про те, що 31.01.2017р. закінчується строк договору №1 оренди індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності від 28.01.2010р. та додатку до договору від 01.02.2014р.; заборгованість по сплаті за оренду приміщень не погашена; у відповідності з п. 10.9. договору ДП "Дослідне господарство "Перше Травня" просить повернути орендоване майно до 15.02.2017р.; в разі невиконання умов договору підприємство змушене буде звернутись до суду.

Лист № 15 від 06.02.2017р. підприємцем ОСОБА_1 було отримано 11.02.2017р., що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Як випливає із змісту статтей 759, 763 і 764 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 291 Господарського кодексу України, ч. 2 ст. 17 та ч. 2 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець.

Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

Аналогічна правова позиція викладена в п. 4.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року N 12 «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна».

Листом № 15 від 06.02.2017р., тобто протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, відповідача, як орендаря, було повідомлено про відсутність наміру його продовжувати, тому договір слід вважати припиненим після закінчення строку, на який його було укладено (з урахуванням попередньої пролонгації), тобто з 31.01.2017р.

У зв'язку з закінченням строку дії договору на підставі ст. 785 Цивільного кодексу України, 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», умов п.п. 5.10., 10.9. договору відповідач зобов'язаний повернути орендоване майно позивачу.

З огляду на викладене, вимога позивача про зобов'язання відповідача повернути орендоване на підставі договору№1 від 01.04.2010р. майно підлягає до задоволення.

Заперечення відповідача про те, що 13.01.2014р. ухвалою господарського суду Волинської області у справі № 903/1118/13 була затверджена мирова угода і припинено провадження у справі між тими ж сторонами, про той же предмет, і з тих же підстав, а тому позивач втратив право повторно звертатися з вимогою про виселення, судом відхиляються, оскільки підставою вимоги позивача виселити з орендованого майна у справі № 903/1118/13 був лише договір оренди №1 від 28.01.2010р., а у справі № 903/444/17 - і договір оренди №1 від 28.01.2010р., і додатковий договір від 01.02.2014р., тобто, інші підстави.

В позовній заяві позивач просить також покласти на відповідача понесені ним витрати на оплату правову допомогу в розмірі 3000 грн.

Відповідно до розділу VІ Господарського процесуального кодексу України судовими витратами є витрати сторін та інших учасників судового процесу в господарському суді, які пов'язані з розглядом справи і складаються з: сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом; витрат, пов'язаних з оглядом і дослідженням речових доказів у місці їх знаходження; оплати послуг перекладача, адвоката; інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України в п.6.3. постанови №7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України" витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною 5 ст.49 ГПК.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного документа або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його права на вчинення окремих процесуальних дій.

До позовної заяви позивачем додано договір про надання юридичних послуг №29/17 від 16.06.2017р., підписаний адвокатом Рущаком В.М. та клієнтом - ДП "Дослідне господарство "Перше Травня", копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №498, копію посвідчення адвоката № 105.

Платіжного документа або іншого документа, який підтверджував би сплату відповідних послуг, позивачем не подано.

З огляду на викладене, правові підстави для відшкодування витрат на оплату послуг адвоката відсутні.

У зв'язку із задоволенням позову на відповідача на підставі ст.49 ГПК України покладається судовий збір по справі.

Керуючись ст.ст. 759, 763 і 764, 785 ЦК України, ст. 291 ГК України, ст. ст. 17, 26, 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш ив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати фізичну особу - суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) повернути державному підприємству "Дослідне господарство "Перше Травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України (45110, с. Копачівка, Рожищенського району, Волинської області, вул. Першотравнева, 46, ) приміщення будівель телятників загальною площею 730,0 кв.м. (реєстровий номер 00729310.1.ЕФОЦЯЖ397); 751,0 кв.м. (реєстровий номер 00729310.1.ЕФОЦЯЖ398); 890,0 кв.м. (реєстровий номер 00729310.1.ЕФОЦЯЖ396); 703,0 кв.м. (реєстровий номер 00729310.1.ТЖЕЧСТ14633); приміщення будівлі свинарника площею 747,0 кв.м. (реєстровий номер 00729310.1.ТЖЕЧСТ14640); приміщення будівлі свинарника-телятника загальною площею 720,0 кв.м. (реєстровий номер 00729310.1.ТЖЕЧСТ16840); приміщення кормоцеху площею 249,0 кв.м. (реєстровий номер 00729310.1.ЕФОЦЯЖ399); приміщення пункту штучного осіменіння площею 81 кв.м. (реєстровий номер 00729310.1.ТЖЕЧСТ14624).

3. Стягнути з підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь державного підприємства "Дослідне господарство "Перше Травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України (45110, Волинська область, Рожищенський район, с. Копачівка, вул. Першотравнева, 46, ) 1600 грн. витрат, пов'язаних з оплатою судового збору.

3. У стягненні 3000 грн. витрат на оплату послуг адвоката відмовити.

У відповідності із ст.85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до вимог ст.84 цього Кодексу.

Повне рішення складено: 17.07.2017р.

Суддя І. О. Якушева