КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" липня 2017 р. Справа№ 910/5016/14
Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: Сітайло Л.Г.
суддів: Андрієнка В.В.
Пашкіної С.А.
за участю секретаря судового засідання Бовсунівської Л.О.
представників
від позивача Семенаш А.В., Шпічка Г.В., Августінов О.М.
від відповідача Кривошей Д.А.
від третьої особи 1 Федорчук В.С.
від третьої особи 2 не з`явився
розглянувши апеляційні скарги Державного підприємства Міністерства оборони України Білоцерківський військовий торг та Міністерства оборони України
на рішення Господарського суду міста Києва від 21.03.2017
по справі №910/5016/14 (суддя Ярмак О.М.)
за позовом Державного підприємства Міністерства оборони України
Білоцерківський військовий торг
до Міністерства оборони України
третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Житомирський військовий інститут імені С.П. Корольова
третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державна казначейська служба України
про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:
Рішенням господарського суду міста Києва від 29.10.2014 по справі №910/5016/14, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.03.2015 відмовлено в задоволенні позовних вимог Державного підприємства Міністерства оборони України "Білоцерківський військовий торг до Міністерства оборони України, за участю третіх осіб: Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова Державного університету комунікацій та Державної казначейської служби України про стягнення 18 572 209,30 грн.
Постановою Вищого господарського суду України від 15.09.2015 постанову Київського апеляційного господарського суду від 31.03.2015 по справі № 910/5016/14 та рішення господарського суду міста Києва від 29.10.2014 скасовано, справу направлено на новий розгляд до господарського суду міста Києва.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.12.2015 по справі № 910/5016/14 за наслідками нового розгляду позов задоволено частково, стягнуто з Міністерства оборони України на користь Державного підприємства Міністерства Оборони України Білоцерківський військовий торг 16344242,76 грн. боргу та 1827,00 грн. судового збору.
Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2016 рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2015 по справі № 910/5016/14 скасовано частково, а саме: стягнуто 16 344 242,76 грн. основного боргу, 275 250,71 грн. інфляційних втрат, 1 393 066,83 грн. річних та 1 827,00 грн. судового збору, в решті рішення від 10.12.2015 залишено без змін.
Постановою Вищого господарського суду України від 22.11.2016 рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2016 по справі № 910/5016/14 скасовано, а матеріали справи передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.03.2017 позов задоволено частково. Стягнуто з Міністерства оборони України на користь Державного підприємства Міністерства оборони України Білоцерківський військовий торг 16344242,76 грн. боргу та 1827 грн. судового збору. Стягнуто з Міністерства оборони України в доход Державного бюджету України 71253 грн. судового збору. В решті частини позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 21.03.2017 частково, виклавши п. 1 його резолютивної частини в наступній редакції: Стягнути з Міністерства оборони України на користь Державного підприємства Міністерства оборони України Білоцерківський військовий торг 16344242,76 грн. боргу, 1827 грн. судового збору та 833556,37 грн. інфляційних втрат, 1394410,19 грн. три відсотки річних.
Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.04.2017 апеляційну скаргу ДП Міноборони Білоцерківський військовий торг прийнято до провадження та призначено до розгляду 22.05.2017.
Також, не погоджуючись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 21.03.2017 та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.04.2017 апеляційну скаргу Міноборони прийнято до провадження та призначено до розгляду 22.05.2017.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційних скарг апелянти зазначили, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.
19 травня 2017 року, через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів, представник позивача подав письмові пояснення по справі та відзив на апеляційну скаргу відповідача.
Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.05.2017 розгляд справи відкладено 12.06.2017.
Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.06.2017 продовжено строк розгляду спору по справі №910/5016/14 на п`ятнадцять днів та відкладено розгляд справи до 12.06.2017.
Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду № 09-52/478/17 від 21.06.2017 справу №910/5016/14, за апеляційними скаргами Державного підприємства Міністерства оборони України Білоцерківський військовий торг та Міністерства оборони України на рішення Господарського суду міста Києва від 21.03.2017, в зв`язку з перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) Алданової С.О. у відпустці, відповідно до підпункту 2.3.50 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено до повторного автоматизованого розподілу.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.06.2017, справу №910/5016/14 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Сітайло Л.Г. судді: Андрієнко В.В., Пашкіна С.А.
Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2017 апеляційні скарги Державного підприємства Міністерства оборони України Білоцерківський військовий торг та Міністерства оборони України прийнято до провадження та призначено до розгляду 17.07.2017.
В судове засідання 17.07.2017 представники позивача, відповідача та третьої особи 1.
Представник третьої особи 2 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Згідно зі ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає розгляд справи, в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.
Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.2011 N 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції у випадку нез`явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.
Беручи до уваги, що представник третьої особи 2 повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутність представника третьої особи 2.
Представники позивача та третьої особи 1, в судовому засіданні підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просили скасувати оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 21.03.2017. Проти апеляційної скарги відповідача заперечили.
Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просив скасувати оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 21.03.2017. Проти апеляційної скарги позивача заперечив.
Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд, за наявними у справі та додатково поданими доказами, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв`язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність та обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.
Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.
Дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи 1, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши, на підставі встановлених фактичних обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд встановив наступне.
12 січня 2007 року та 13.04.2007 між Міністерством оборони України (замовник) та Державним підприємством Міністерства оборони України "Білоцерківський військовий торг" (виконавець) укладено договори №251/4/2/07/4 про закупівлю послуг з організації харчування особового складу військових частин НОМЕР_1 (м. Біла Церква), НОМЕР_2 (с. Дівички) за кошти Державного бюджету України та № 251/4/2/07/12 про закупівлю послуг з харчування особового складу військових частин НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , у тому числі: управління в/ч НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , 1-й підрозділ, командний пункт, 9-й підрозділ, КПС-1, 11-й підрозділ, 5-й підрозділ, 10-й підрозділ, КПС-2, 12-й підрозділ, НОМЕР_19 , НОМЕР_20 , -Л436, АЗ 177, АЗ 193, НОМЕР_21 , НОМЕР_22 , НОМЕР_23 , НОМЕР_24 , НОМЕР_25 , НОМЕР_26 , НОМЕР_27 , НОМЕР_28 , НОМЕР_29 , НОМЕР_30 , Житомирський військовий інститут радіоелектроніки, НОМЕР_31 , НОМЕР_32 , НОМЕР_33 , НОМЕР_34 , НОМЕР_35 , НОМЕР_36 , НОМЕР_37 , НОМЕР_38 , НОМЕР_39 , НОМЕР_40 , НОМЕР_41 і годування тварин за кошти Державного бюджету України (далі Договори).
Відповідно до умов Договорів виконавець зобов`язується надати послуги з харчування особового складу військових частин, визначених сторонами, в стаціонарних та польових умовах, а також військових частин (закладів), що прикріплені на продовольче забезпечення, згідно із затвердженими Кабінетом Міністрів України нормами харчування та вимогами чинного законодавства. Замовник зобов`язується приймати послуги через представників замовника, які діють на підставі довіреності Міністерства оборони України, та здійснювати оплату наданих виконавцем послуг у кількості, строки та за цінами, згідно з положеннями цього договору та специфікації.
Порядок надання послуг визначає представник замовника, відповідно до свого внутрішнього розпорядку та специфіки завдань, які він виконує (п. 2.5 договору від 12.01.2007, 2.4 договору від 13.04.2007);
Згідно з п. 3.2. Договорів кількість та якість наданих послуг оформлюються актом, який складається повноважними особами виконавця та представника замовника щоденно у трьох примірниках:перший примірник-замовнику, другий-представнику замовника, третій-виконавцю.
Відповідно до п.4.5 Договорів прядок розрахунку за договором оплата фактично наданих виконавцем та прийнятих представником замовника послуг протягом 10 діб з дня надходження до замовника належним чином оформлених зведених актів прийому наданих послуг та рахунків фактур.
Договір діє з дати набрання ним чинності до 31.12.2007 (п.11.1 договору від 12.01.2007, п.12.1 договору від 13.04.2007).
Згідно з додатковими угодами, наявними в матеріалах справи строк дії вказаних договорів продовжено до 31.12.2010.
Державне підприємство Міністерства оборони України Білоцерківський військовий торг протягом 2007 2010 років був виконавцем послуг організації харчування особового складу військових частин і годування тварин за рахунок коштів Державного бюджету України.
Скасовуючи рішення та постанову апеляційної інстанції у даній справі Вищий господарський суд України в своїй постанові від 06.12.2016, зазначив, що судами не встановлено, чи дотримані вимоги Закону України "Про здійснення державних закупівель" станом на 01.01.2011 (із змінами, внесеними Законом від 23.12.2010 № 2856-VI) щодо продовження дії договорів про закупівлю послуг з харчування в межах відповідних бюджетних призначень Міністерства оборони України та чи направлено Міністерству оборони України вказані акти наданих послуг.
Місцевим господарським судом встановлено, що Закон України Про здійснення державних закупівель станом на 01.01.2011 (із змінами, внесеними Законом від 23.12.2010 № 2856-VI), визначав правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг за державні кошти.
Відповідно до ч. 4 ст. 40 вищезазначеного закону забороняється укладання договорів, які передбачають витрачання державних коштів до/без проведення процедур закупівель,крім випадків, передбачених цим Законом.
В той же час, Законом України Про внесення змін до розділу XI Прикінцеві положення Закону України "Про здійснення державних закупівель" щодо безперервного забезпечення харчування особового складу Збройних Сил України, учнів (студентів) навчальних закладів та дітей від 11.01.2011 р. N 2899-VI, до розділу XI "Прикінцеві положення" Закону України "Про здійснення державних закупівель" внесено зміни, після пункту 3 доповнено новим пунктом такого змісту:
4. Дозволити у 2011 році:
1) замовникам для безперервного забезпечення харчування особового складу Збройних Сил України, а також учнів (студентів) навчальних закладів та дітей, харчування яких здійснюється за рахунок державних коштів, укладати договори про закупівлю послуг з харчування із суб`єктами господарювання - переможцями процедури закупівлі у 2009 - 2010 роках в межах відповідних бюджетних призначень, із строком їх дії до 31 березня 2011 року;
2) Міністерству оборони України передавати зазначеним суб`єктам господарювання на безоплатній основі та на умовах повернення у стані не гіршому, ніж на момент передачі, закріплене за ними рухоме та нерухоме майно, необхідне для організації харчування в стаціонарних та польових умовах, згідно з визначеним Міністерством оборони України переліком;
3) Міністерству оборони України з метою погашення заборгованості за надані у 2010 році послуги з харчування особового складу Збройних Сил України проводити розрахунки за фактично надані послуги, згідно з укладеними договорами в межах відповідних бюджетних призначень.
Таким чином, доводи відповідача щодо не укладання договору про закупівлю, ґрунтуються на помилковому трактуванні положень чинного законодавства, зокрема пункту 4 розділу XI Прикінцеві положення Закону України "Про здійснення державних закупівель" та ст.41.
З метою виконання зазначених законодавчих приписів щодо безперервного забезпечення харчування особового складу Збройних Сил України, окремим дорученням Міністра оборони України Єжеля М.Б. від 08.02.2011 заступнику Міністра оборони України Кушніру І.М. та тимчасовому виконуючому обов`язки директора Департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України полковнику Браславському І.Л. доручено укласти договори на закупівлю послуг з організації харчування особового складу військових частин (закладів) із суб`єктами господарювання - переможцями процедур закупівлі у 2009-2010 роках.
Листом від 16.12.2010 №286/5/1052 Департамент державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України повідомив Державне підприємство Міністерства оборони України "Білоцерківський військовий торг", що для забезпечення харчування військовослужбовців у період проведення закупівлі цих послуг на 2011 рік та на виконання протокольного доручення Прем`єр-міністра України проводиться відповідна робота, в зв`язку з чим, позивачу запропоновано письмово підтвердити можливості свого підприємства забезпечити надання послуг з харчування особового складу військ з 01.01.2011.
У відповідь на вказаний лист позивач в листі від 28.12.2010 №1651 підтвердив свою можливість надання послуг з харчування у запитуваний період на умовах договорів №251/4/2/07/4 від 12.01.2007 та №251/4/2/07/12 від 13.04.2007.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про виникнення між сторонами зобов`язальних правовідносин з договору про надання послуг, який укладено ними у простій письмовій формі шляхом обміну листами відповідно до положень ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України, що не суперечить Закону України Про здійснення державних закупівель.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання укладеного правочину з надання послуг, позивач в період з 01.01.2011 по 16.02.2011 надав відповідачу послуги з організації харчування особового складу військових частин та годування тварин на суму 16127390,76 грн.
Крім того, позивачем до суми позову включено вартість харчування офіцерів на учбових полігонах (Чауда) в 2010 році на суму 216852,00 грн., яка підтверджується первинними документами, копії яких надані до матеріалів справи.
Колегія суддів звертає увагу, що Листом від 07.07.2011 за № 220/3943 відповідач підтвердив організацію харчування військовослужбовців на загальну суму 16344242,76 грн. з 01.01.2011 по 16.02.2011.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
За змістом ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Беручи до уваги, що сторонами не встановлено строк оплати за укладеним договором, прострочення перед позивачем слід вважати таким, що виникло з моменту звернення позивача до суду з даним позовом.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що вимога позивача про стягнення з відповідача 16 344 242,76 грн. основного боргу є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо відмови в задоволенні стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, оскільки прострочення боржника за договором укладеним у спрощений спосіб не існувало.
Посилання апелянта на вимоги про оплату наданих послуг (том 15 а.с. 217-230), колегією суддів визнано безпідставними, оскільки останні надсилались позивачем в зв`язку з неналежним виконанням договору від 12.01.2007 та договору від 13.04.2007, а не договору укладеному у спрощений спосіб, на підставі якого виникли спірні правовідносини.
Статтями 33, 34, 43 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення ухвалено відповідно до норм матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційних скарг Державного підприємства Міністерства оборони України Білоцерківський військовий торг та Міністерства оборони України, а також скасування рішення Господарського суду міста Києва від 29.10.2014 по справі №910/5016/14.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 99, 101 - 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
1.Апеляційні скарги Державного підприємства Міністерства оборони України Білоцерківський військовий торг та Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 29.10.2014 по справі №910/5016/14 залишити без змін.
2.Матеріали справи №910/5016/14 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді В.В. Андрієнко

С.А. Пашкіна