КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2017 р. Справа№ 925/187/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Сітайло Л.Г.

Руденко М.А.

За участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Телепинської сільської ради Кам'янського району Черкаської області

на рішення Господарського суду Черкаської області від 11.04.2017 р.

у справі № 925/187/17 (суддя Пащенко А.Д.)

за позовом Колективного підприємства Кам'янська фірма "Шляховик"

до Телепинської сільської ради

про стягнення 61670, 70 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 11.04.2017 р. у справі №925/187/17 позов задоволено частково. Стягнуто з Телепинської сільської ради на користь колективного підприємства Кам'янська фірма "Шляховик" - 51759 грн. боргу, 3312 грн. 58 коп. інфляційних втрат, 1747 грн. 23 коп. три проценти річних, 1474 грн. 08 коп. витрат на сплату судового збору. У решті позову відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що умовами договору передбачено обов'язок відповідача оплатити виконану позивачем роботу, однак строк оплати решти вартості виконаних робіт договором №287 не встановлений, отже відповідно до ст. 530 ЦК України відповідач зобов'язаний був перерахувати позивачу до 26.12.2015р. кошти в сумі 51759 грн., що вказана в договорі №287 та акті приймання виконаних робіт. Відповідач не виконав своїх зобов'язань за договором та не сплатив позивачу борг за виконані роботи в сумі 51759 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 11.05.2017р. та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що як вбачається з листів Телепинської сільської ради від 29.12.2015 № 236/02-21 та від 26.01.2016 № 36, рада заявляла про надання доказів про проведення фактичного ремонту щебеневого покриття, не визнавала обсягу і вартості робіт, тобто вказала на неналежне виконання робіт та порушення порядку укладення договору. В судовому засіданні не встановлено, який саме об'єм робіт по ремонту вулиці виконано та яка вартість цих робіт.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.06.2017р. розгляд апеляційної скарги призначено на 26.06.2017р.

В судове засідання апеляційного господарського суду 26.06.2017р. не з'явились представники сторін, у зв'язку з чим розгляд апеляційної скарги відкладено на 10.07.2017р.

В судове засідання апеляційного господарського суду 10.07.2017р. не з'явились представники сторін.

26.06.2017р. від позивача надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача та 07.07.2017р. від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності відповідача. Враховуючи зазначені клопотання судова колегія ухвалила розгляд апеляційної скарги у відсутності представників сторін.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали судова колегія встановила.

Між Телепинською сільська рада Кам'янського району Черкаської області, як замовником, в особі сільського голови Конюшенка О.Д., що діяв на підставі Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та Колективним підприємством Кам'янська фірма "Шляховик", як підрядником, в особі директора Буцького B.C., що діяв на підставі Статуту, укладено договір № 204 від 2015 року, за умовами якого підрядник зобов'язався виконати роботи по поточному ремонту щебеневого покриття вул. Молодіжна в с. Телепино.

Згідно пункту 2.1. договору зміст та обсяг робіт визначається кошторисом та актом виконаних робіт, підписаним сторонами, які є невід'ємною частиною цього договору. Вартість робіт за цим договором складала 97246грн.

Відповідно до пунктів 2.4., 2.5. договору № 204 замовник зобов'язався перерахувати підряднику кошти в розмірі 30% авансу з урахуванням єдиного податку від кошторисної вартості для закупівлі будівельних матеріалів; решту коштів кошторисної вартості перераховується після завершення будівельних робіт та підписання актів виконаних робіт сторонами.

20.10.2015 складено акт приймання виконаних будівельних робіт на суму 97246 грн., який підписаний повноважними представниками сторін і скріплений їх печатками.

Із матеріалів справи вбачається, що Телепинська сільська рада, в особі сільського голови Конюшенка О.Д., та Колективне підприємство Кам'янська фірма "Шляховик", в особі директора Буцького B.C., уклали два договори: договір № 286 та № 287 без дат, в яких вказаний один і той же предмет договору, що і в договорі № 204, однак сума договору № 286 складала 45500 грн., на яку було складено і підписано акт приймання виконаних будівельних робіт та 03.11.2015 було перераховано кошті в сумі 45500 грн. по платіжному дорученню № 38 із посиланням на договір № 286 від 02.11.2015; та на суму 51759 грн. було підписано договір № 287 без дати, на цю ж суму складено і підписано повноважними представниками сторін акт приймання виконаних будівельних робіт.

Договір № 287 по поточному ремонту щебеневого покриття вул. Молодіжна в с. Телепне на суму 51759 грн. затверджений сесією Телепинської сільської ради від 02.11.2015 № 28-2/VI "Про затвердження договору на ремонт доріг". В пункті 2 цього рішення вказано профільній комісії Телепинської сільської ради та сільському голові передбачити фінансування по вказаному договору під час коригування бюджету Телепинської сільської ради та (або) складання бюджету на наступний рік.

В договорі № 287 передбачені аналогічні умови, що і в договорі № 204 (що наведені вище).

16.12.2015 позивач надіслав Телепинській сільській раді лист із вимогою провести розрахунок із позивачем до 26 грудня 2015 року, на який сільський голова Грогуленко В.А. у листі від 29.12.2015 вказала, що вимога позивача є неправомірною, так як спочатку питання потрібно було винести на розгляд сесії, прийняти рішення, а потім заключати угоду по поточному ремонту щебеневого покриття.

В подальшому у листах від 15.01.2016, від 02.02.2016 позивач наполягав на оплаті вартості всієї виконаної роботи в сумі 51759 грн. Відповідач у листі від 26.01.2016 повідомляла, що не може провести оплату по договору № 287 та акту приймання виконаних робіт, оскільки на них відсутні дати, та цей договір є незаконним.

За приписом статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

В силу частини 1 статті 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько - договірними зобов'язаннями.

Господарським судом встановлено, що договори № 204, 287 підписані повноважними представниками сторін, вони містять всі істотні умови для договорів підряду. Договір № 287 затверджений сесією Телепинської сільської ради від 02.11.2015 № 28-2/VI як такий, що обов'язковий до виконання та необхідність фінансування на його виконання.

Із матеріалів справи вбачається перерахування відповідачем позивачу коштів в сумі 45500 грн., тобто частини вартості роботи, що була передбачена в договорі № 204 та вказана у акті приймання виконаних будівельних робіт. Відсутність у договорі № 287 запису про те, що у зв'язку з його підписанням договір № 204 втрачає силу, за викладених обставин не може свідчити про недійсність чи нікчемність договору № 287, про що обґрунтовано зазначає місцевий господарський суд.

Не можуть бути покладено в основу рішення доводи відповідача в апеляційній скарзі про неналежне виконання робіт, порушення порядку укладення договору, не встановлення, який саме об'єм робіт по ремонту вулиці виконано та яка вартість цих робіт, оскільки такі доводи не підтверджено належними та допустимими доказами.

Згідно частини 1 статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною 1 статті 879 ЦК України встановлено, що матеріально-технічне забезпечення будівництва покладається на підрядника, якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

У пунктах 2.4, 2.5 договору № 287 передбачено, що замовник перераховує підряднику кошти в розмірі 30% авансу з урахуванням єдиного податку від кошторисної вартості для закупівлі будівельних матеріалів. Решта коштів кошторисної вартості перераховується після завершення будівельних робіт та підписання актів виконаних робіт сторонами.

Тобто умовами договору передбачено обов'язок відповідача оплатити виконану позивачем роботу, однак строк оплати решти вартості виконаних робіт договором № 287 не встановлений.

У листі від 16.12.2015 позивач вимагав у Телепинської сільської ради провести розрахунок із позивачем до 26 грудня 2015 року. Факт отримання відповідачем цього листа підтверджується у відповіді відповідача від 29.12.2015.

Отже, як обґрунтовано зазначає місцевий господарський суд, відповідно до статті 530 ЦК України відповідач зобов'язаний був перерахувати позивачу до 26.12.2015 не сплачену частину вартості роботи в сумі 51759грн., що вказана в договорі № 287, акті приймання виконаних робіт, у рішенні Телепинської сільської ради від 02.11.2015 № 28-2/VІ, однак відповідач не виконав своїх зобов'язань за договором та не сплатив позивачу борг за виконані роботи в сумі 51 759 грн.

Відповідно до статей 193, 202 ГК України та статей 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписом частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судова колегія, погоджується з розрахунком суду інфляційних та 3% річних, оскільки позивачем безпідставно виконано розрахунок прострочення сплати коштів із 13.11.2015, з урахуванням того, що позивачем не доведено, що прострочення сплати коштів повинне розраховуватися саме із вказаної дати, таким чином з відповідача підлягають стягненню 1738 грн. 81 коп. - три проценти річних та 3312 грн. 58 коп. індексу інфляції за прострочення розрахунку з 26.12.2015 по 10.02.2017.

Враховуючи викладене, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду Черкаської області від 11.04.2017 р. не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Телепинської сільської ради Кам'янського району Черкаської області залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 11.04.2017 р. у справі №925/187/17 залишити без змін.

3. Справу №925/187/17 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді Л.Г. Сітайло

М.А. Руденко