ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2017 року Справа № 916/3159/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддів: Ковтонюк Л.В., Карабаня В.Я., Корнілової Ж.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "Ізмаїльський виноробний завод"
на постановуОдеського апеляційного господарського суду від 16.03.2017
у справі № 916/3159/16господарського суду Одеської області
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фрутаром Етол (Україна)"
до приватного акціонерного товариства "Ізмаїльський виноробний завод"
простягнення 67 090,84 грн.
Згідно рішення господарського суду Одеської області від 06.02.2017 (суддя Щавинська Ю.М.):

1.Позов задоволено частково.

2. Стягнуто з приватного акціонерного товариства "Ізмаїльський виноробний завод" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фрутаром Етол (Україна)" основну заборгованість у розмірі 32 800 грн., 3 % річних у сумі 3 027,87 грн., 27 967,17 грн. інфляційних втрат, 3 280 грн. штрафу, 1378 судового збору.

3. В решті позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 16.03.2017 (колегія у складі суддів: Разюк Г.П., Колоколова С.І., Принцевської Н.М.) рішення господарського суду Одеської області від 06.02.2017 залишено без змін.

Не погоджуючись із постановою Одеського апеляційного господарського суду від 16.03.2017, приватне акціонерне товариство "Ізмаїльський виноробний завод" звернулось з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Одеського апеляційного господарського суду від 16.03.2017 та рішення господарського суду Одеської області від 06.02.2017 як такі, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

Дослідивши матеріали справи, Вищий господарський суд України

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю "Фрутаром Етол (Україна)" звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до приватного акціонерного товариства "Ізмаїльський виноробний завод" про стягнення 32 800 грн. основного боргу, 3043,67 грн. 3% річних, 27 967,17 грн. інфляційних втрат та 3280 грн. штрафу. Як на підставу вимог послалось на договір № 242 від 10.04.2014, відповідно до умов якого, як стверджує позивач, він поставив 14.04.2014 відповідачу товар "Екстракт вермут 01388" кількістю 600 кг на суму 82 800 грн., проте підписаний ним примірник видаткової накладної, яку згідно умов договору підписують сторони в момент передачі товару, відповідачем не було повернуто. Посилаючись на те, що відповідач частково здійснив оплату вартості отриманого товару, а саме: 19.09.2014 - 10 000 грн., 22.09.2014 - 10 000 грн., 26.09.2014 - 10 000 грн., 08.10.2014 - 20 000 грн., просив стягнути решту основного боргу в сумі 32 800 грн. на підставі п. 5.4 договору - штраф в розмірі 3280 грн., на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України - 3043,67 грн. 3% річних та 27 967,17 грн. інфляційних втрат.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 10.04.2014 між товариством з обмеженою відповідальністю ТОВ "Фрутаром Етол (Україна)" як постачальником та приватним акціонерним товариством "Ізмаїльський виноробний завод" як покупцем укладено договір поставки № 242, згідно п. 1.1 якого у порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов'язується постачати покупцеві товар в асортименті, кількості та за ціною, що погоджується сторонами в накладних, які є невід'ємною частиною цього договору, вільний від прав та претензій третіх осіб, а покупець зобов'язується прийняти зазначений вище товар і оплатити його вартість. Відповідно до п. 3.1 договору кожна партія товару повинна бути поставлена покупцю не пізніше 21-го календарного дня з моменту отримання відповідного замовлення. Замовлення покупцем може коригуватись та вважається прийнятим, якщо подане не пізніше за 21 календарний день до дати поставки товару. Постачальник відвантажує товар на адресу покупця на умовах: DDР склад перевізника за місцем знаходження покупця відповідно до правил Інкотермс 2000 у чинній редакції. Згідно з п. 3.5 договору моментом переходу права власності на товар та ризику випадкового пошкодження або знищення товару від постачальника до покупця є момент передачі товару від постачальника до покупця (чи його представника) в пункті доставки та підписання покупцем видаткової (товарно-транспортної) накладної.

Приймаючи рішення та постанову щодо позовних вимог про стягнення основного боргу в сумі 32 800 грн. та 3 % річних у сумі 3 027,87 грн., 27 967,17 грн. інфляційних втрат, місцевий та апеляційний господарські суди обґрунтовано виходили з того, що про отримання відповідачем товару у кількості 600 кг на суму 82 800 грн. свідчить прийняття приватним акціонерним товариством "Ізмаїльський виноробний завод" податкової накладної № 127 від 14.04.2014, виданої товариством з обмеженою відповідальністю "Фрутаром Етол (Україна)" та включення операцій по даній податковій накладній до податкової звітності з ПДВ (до податкового кредиту), а саме: податкової декларації з ПДВ з додатком Д.5 (розшифровки в розрізі контрагентів) за період квітень 2014 року та відповідно визнання здійснення і відображення відповідачем господарської операції за видатковою накладною № 1-000001110 від 14.04.2014 у свої податкових зобов'язаннях.

Що стосується позовних вимог про стягнення штрафу, то за відсутності підписаної сторонами накладної щодо отримання товару у місцевого та апеляційного господарського суду були відсутні підстави для висновку про здійснення вказаної господарської операції в межах договору № 242 від 10.04.2014, та відповідно для застосування до відповідача штрафних санкцій у розмірі 3280 грн. відповідно до п. 5.4 цього договору, що є підставою для скасування постанови Одеського апеляційного господарського суду від 16.03.2017 та рішення господарського суду Одеської області від 06.02.2017 в частині задоволення позовних вимог про стягнення 3280 грн. штрафу з прийняттям в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення 3280 грн. штрафу, у зв'язку з чим змінити п.2 резолютивної частини рішення господарського суду Одеської області від 06.02.2017.

В іншій частині рішення господарського суду Одеської області від 06.02.2017 та постанова Одеського апеляційного господарського суду від 16.03.2017 є такими, що підлягають залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 1115, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "Ізмаїльський виноробний завод" задовольнити частково.

Скасувати постанову Одеського апеляційного господарського суду від 16.03.2017 та рішення господарського суду Одеської області від 06.02.2017 в частині задоволення позовних вимог про стягнення 3280 грн. штрафу, прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні вимог про стягнення з приватного акціонерного товариства "Ізмаїльський виноробний завод" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фрутаром Етол (Україна)" 3280 грн. штрафу.

Викласти п. 2 резолютивної частини рішення господарського суду Одеської області від 06.02.2017 в такій редакції:

"Стягнути з приватного акціонерного товариства "Ізмаїльський виноробний завод" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фрутаром Етол (Україна)" основну заборгованість у розмірі 32 800 грн., 3 % річних у сумі 3 027,87 грн., 27 967,17 грн. інфляційних втрат, 1309,10 грн. судового збору."

В іншій частині рішення господарського суду Одеської області від 06.02.2017 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 16.03.2017 у справі № 916/3159/16 залишити без змін.

Головуючий Л.Ковтонюк

судді: В.Карабань

Ж.Корнілова