ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2017 року Справа № 910/10754/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючий, суддяЯценко О.В.
суддіБакуліна С.В., Ходаківська І.П.
розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "ДАТАГРУП"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 06.04.2017 року
у справі№ 910/10754/16
Господарського судуміста Києва
за позовомПублічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Хмельницької філії ПАТ "Укртелеком"

доПриватного акціонерного товариства "ДАТАГРУП"

про стягнення 48 553,43 грн,
в засіданні взяли участь представники:

- позивача:Проскуровський О.М., Ярема В.В., Ціммерманн В.А.
- відповідача:Строжова О.Р.
ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Хмельницької філії ПАТ "Укртелеком" (позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Дата Груп" 48553,43 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.09.2016 (суддя Якименко М.М.) в задоволені позовних вимог відмовлено повністю.

Суд першої інстанції керувався тими мотивами, що розрахунок плати за надання послуг позивачем відповідачу є невірним, оскільки передбачає плату за канали кабельної каналізації, що не належать ПАТ "Укртелеком", а належать ПрАТ "Дата Груп", тобто по суті встановив право власності останніх за відповідачем.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.04.2017 (судді: Агрикова О.В., Мальченко А.О., Жук Г.А.) рішення Господарського суду міста Києва від 14.09.2016 скасовано та прийнято нове рішення яким:

" 1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Дата Груп" (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 31-33, ідентифікаційний код 31720260) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Хмельницької філії ПАТ "Укртелеком" (29013, м. Хмельницький, вул. Проскурівська, 13, ідентифікаційний код 01182500) 44 995 (сорок чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп. боргу, 2 707 (дві тисячі сімсот сім) грн. 19 (дев`ятнадцять) коп. пені, 443 (чотириста сорок три) грн. 12 (дванадцять) коп. збитків від зміни індексу інфляції, 407 (чотириста сім) грн. 52 (п`ятдесят дві) коп. 3 % річних та судові витрати за подання позовної заяви 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.".

Апеляційний господарський суд в обґрунтування своїх висновків навів, зокрема такі мотиви: «… уклавши договір №26/15-к про надання в користування кабельної каналізації електрозв'язку ПАТ "Укртелеком" від 04.08.2015 року та додаткову угоду №1 від 21.12.2015 року сторони поставили свої підписи скріплені печатками без заперечень, тобто було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов, в тому числі і переліку ділянок та технічних даних на прокладення кабелю; вимоги про визнання права власності на спірні ділянки ККЕ відповідачем не заявлялась, з відповідними пропозиціями щодо внесення змін до договору до позивача не звертався»; «…при наявності спірних питань, щодо розбіжностей в умовах договору, сторони вирішують шляхом переговорів, як то передбачено у п. 7.1. Договору, а у разі недосягнення згоди між сторонами спори вирішуються в порядку встановленому чинним законодавством України, як то передбачено п. 7.2. Договору»; «… факт існування заборгованості відповідача перед позивачем в розмірі 44 995, 60 грн. належним чином доведена та підтверджується матеріалами справи».

Позивач не погодився з судовими рішеннями та звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою в якій просить постанову апеляційного господарського суду скасувати з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, рішення місцевого господарського суду без змін.

Скаржник вважає, що судом апеляційної інстанції не надано відповідачу, який з поважної причини не зміг прибути до суду, можливості для захисту прав та охоронюваних законом інтересів, не зважаючи на клопотання про відкладення розгляду справи (яке було подано за 20 хвилин до початку розгляду справи через канцелярію суду - Додаток №1).

Скаржник доводить, що придбав у власність майно «Кабельна мережа АТС - 748» і «Кабельна мережа АТС 748» (надалі - АТС) до яких входять спірні канали кабельної каналізації, тому вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного та законного висновку, що рахунок плати за надання місця в каналі ККЕ, що закріплено в додатку №3/1 в редакції додаткової угоди №1 від 22.12.2015 р. (наявні в матеріалах справи), є невірним, так як передбачає плату за користування майном, що не належить Позивачу, а сума заборгованості не відповідає дійсним відносинам, що склалися між сторонами та нарахована за користування майном, що не знаходиться у власності ПАТ «Укртелеком».

Ухвалою Вищого господарського суду України від 26.06.2017 у складі колегії: головуючий, суддя - Яценко О.В., судді - Бакуліної С.В., Ходаківська І.П. касаційна скарга Приватного акціонерного товариства "ДАТАГРУП" прийнята до провадження, справа призначена до розгляду у судовому засіданні на 13.07.2017.

Учасників судового процесу відповідно до статті 1114 ГПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку судові акти, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.08.2015 року між Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Хмельницької філії ПАТ "Укртелеком" (далі по тексту - позивач, Укртелеком) та Приватним акціонерним товариством "ДАТАГРУП" (далі по тексту - відповідач, ПрАТ "ДАТАГРУП", Замовник) укладено №26/15-к про надання в користування кабельної каналізації електрозв'язку ПАТ "Укртелеком" (далі по тексту - Договір).

Відповідно до п.2.1. Договору, предметом цього Договору є технічні, організаційні та економічні умови прокладання кабелів електрозв'язку Замовника (відповідача) в каналах кабельної каналізації Укртелекому (позивача).

Згідно з п.2.2. Договору, Укртелеком надає Замовнику в користування кабельну каналізацію електрозв'язку, що передбачає виконання комплексу організаційно-технічних заходів та надання таких послуг:

- а) бронювання місця в кабельній каналізації електрозв'язку (ККЕ) Укртелекому;

- б) погодження робочого проекту;

- в) технічний нагляд за роботою Замовника в ККЕ Укртелекому;

- г) надання місця в каналі ККЕ Укртелекому;

- ґ) використання ККЕ Укртелекому.

Замовник зобов'язується оплачувати послуги відповідно до умов цього Договору, додаткових угод та додатків до нього. (п.2.3. Договору)

Пунктом 3.2.1. Договору передбачено, що Замовник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату за цим Договором, відповідно до його умов та вимог чинного законодавства України, на підставі виставлених Укртелекомом рахунків.

Згідно з п.4.1. Договору, вартість послуги за цим Договором визначається на підставі Граничних тарифів на надання в користування кабельної каналізації електрозв'язку операторів телекомунікацій, встановлених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації (далі Граничні тарифи). Граничні тарифи застосовуються для здійснення розрахунків за цим Договором з дня набрання ними чинності або внесення до них змін.

Відповідно до п.4.6. Договору, вартість послуг з надання місяця в каналі ККЕ визначається відповідно до Граничних тарифів, що діють на момент виконання робіт та встановлені в додатках №3/1-3N до Договору.

Пунктом 4.8. Договору передбачено, що оплату вартості послуги з надання місця в каналі ККЕ Укртелекому та послуг з технічного нагляду за роботою сторонньої організації Замовник здійснює одноразово протягом 5 банківських днів з дати виставлення відповідного рахунка.

Згідно з п.4.9. Договору, вартість послуг з використання ККЕ визначається відповідно до Граничних тарифів та встановлюється в додатках №4/l-4/N до Договору.

Відповідно до п.4.10. Договору, оплату послуги з використання ККЕ Замовник повинен проводити щомісяця, не пізніше 20-го числа поточного місяця, на підставі рахунку Укртелекому.

Пунктом 7.1. Договору встановлено, що всі спірні питання та розбіжності, які виникають між сторонами в процесі укладення, зміни, виконання та припинення цього договору, вирішуються шляхом переговорів.

Також, пунктом 7.2. Договору встановлено, що у разі недосягнення згоди між сторонами спори вирішуються в порядку, встановленому чинним законодавством України.

Строк дії договору встановлено у п. 10.1 Договору, а саме цей договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і розповсюджується на правовідносини, що вникли з 01.01.2015 року відповідно до п. 3 ст. 631 ЦК України і діє протягом трьох років.

Термін дії договору продовжується на кожний наступний рік на тих самих умовах, якщо жодна зі сторін не заявить письмово іншій стороні про своє небажання продовжити дію договору не менше ніж за чотири місяці до закінчення строку його дії. (п. 10.2. Договору).

Відповідно до п. 10.5. Договору зміни та доповнення до договору вносяться сторонами шляхом укладання відповідних додаткових угод.

Пунктом 12.2. Договору передбачено, що додаткові угоди, додатки, а також всі зміни і доповнення до цього договору підписані сторонами, є його невід`ємною частиною.

В подальшому, між сторонами було укладено додаткову угоду №1 від 21.12.2015 року, якою збільшили об`єм послуг за вказаним договором.

Вказана додаткова угода підписана та скріплена печатками сторін.

Пунктом 1 додаткової угоди №1 встановлено, що Укртелеком надає замовнику послуги з надання в користування кабельної каналізації електрозв`язку (ККЕ) Укртелекому у м. Хмельницькому відповідно до технічних умов від 01.12.2015 року №076-2015, 01.12.2015 року №077-2015, 01.12.2015 року №078-2015, 01.12.2015 року №079-2015, 01.12.2015 року №080-2015, 01.12.2015 року №081-2015, 01.12.2015 року №082-2015, 01.12.2015 року №083-2015, 01.12.2015 року №084-2015, 01.12.2015 року №085-2015, 01.12.2015 №086-2015, 01.12.2015 року №087-2015, а замовник оплачує їх згідно з умовами договору від 04.08.2015 року №26/15-К та цієї додаткової угоди.

Пунктом 2 додаткової угоди №1 встановлено, що дана додаткова угода набуває чинності з моменту підписання і розповсюджується на правовідносини, що виникли з 01.01.2015 року відповідно до п.3, ст. 631 ЦК України, є невід`ємною частиною договору від 04.08.2015 року №26/15-К про надання в користування кабельної каналізації електрозв`язку ПАТ "Укртелеком" та діє на період дії зазначеного договору.

Також, в п. 3 додаткової угоди №1 перелічено додатки до додаткової угоди, а саме:

3.1. Додатки №1/1-1/12. Перелік ділянок та технічні дані на прокладення кабелю.

3.2. Додаток №3/1. Розрахунок плати за надання місця в ККЕ.

3.3. Додаток №4/1. Розрахунок плати за використання ККЕ.

Вказані додатки підписані та скріплені печатками сторін без заперечень, та наявні в матеріалах справи.

Встановлено також, що зазначені договори є чинними.

Позивач на виконання умов Договору надав відповідачу послуги з надання місця в каналі ККЕ та надає послуги з використання ККЕ у зв`язку з чим виставив відповідачу п`ять рахунків-актів позивача про надання послуг за одним й тим самим номером, а саме, № 091033, за грудень 2015 року та відповідні місяці 2016 року.

Відповідач в порушення умов договору, своєчасно (в строк передбачений договором) та в повному обсязі оплати цих послуг не здійснив.

В матеріалах справи наявний лист від 25.01.2016 року, яким відповідач повідомив позивача, що до усунення розбіжностей між сторонами рахунок-акт №091033, за грудень від 31.12.2015 року на суму 41 900,17 грн. не може бути оплачений.

Зі змісту вказаного, вбачається, що розбіжності на які посилається відповідач полягають в тому, що в додатку до додаткової угоди №1 до договору №26/15-К від 04.08.2015 року переплутано нумерацію каналів, які належать на правах власності як ПрАТ "Дата Груп", так і ПАТ "Укртелеком", через що весь додаток є не вірним як в частині переліку ділянок та технічних даних на прокладання кабелю, так і в частині розрахунку плати за надання місця в каналі ККЕ та використання ККЕ.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Кодексу.

Згідно з п.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 627 Цивільного кодексу України визначено, що, відповідно до статті 6 цього кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

За приписами ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст.903 Цивільного кодексу України передбачений обов'язок замовника оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Заперечуючи проти наявності заборгованості відповідач зазначає, що позивач безпідставно виставив йому рахунок на оплату за надання послуг, оскільки останній передбачає плату за канали кабельної каналізації, що не належать ПАТ "Укртелеком", а є власністю відповідача.

Позивач в свою чергу заперечує право власності відповідача на спірні ККЕ.

Касаційна інстанція визнає правомірними висновки апеляційного господарського суду, що уклавши договір №26/15-к про надання в користування кабельної каналізації електрозв'язку ПАТ "Укртелеком" від 04.08.2015 року та додаткову угоду №1 від 21.12.2015 року сторонами було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов, зокрема переліку ділянок та технічних даних на прокладення кабелю.

Зміни та доповнення до договору вносяться сторонами шляхом укладання відповідних додаткових угод.

Додаткові угоди, додатки, а також всі зміни і доповнення до цього договору підписані сторонами, є його невід`ємною частиною.

Суд апеляційної інстанції обґрунтовано вказав, що при наявності спірних питань, щодо розбіжностей в умовах договору, сторони вирішують шляхом переговорів, як то передбачено у п. 7.1. Договору, а у разі недосягнення згоди між сторонами спори вирішуються в порядку встановленому чинним законодавством України, як то передбачено п. 7.2. Договору.

Таким чином, слід визнати правильним, що апеляційна інстанція обмежилася дослідженням обставин щодо існування заборгованості відповідача перед позивачем в розмірі 44 995, 60 грн.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних у сумі 407, 52 грн. та збитки від інфляції у сумі 443, 12 грн.

Нормами ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок 3% річних та збитків від інфляції наданий позивачем до суду першої інстанції, перевірено апеляційним господарським судом та визнано арифметично вірним.

Крім того, позивачем заявлена до стягнення пеня у сумі 2 707, 19 грн.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 6.2. Договору визначено, що за порушення строків сплати, передбачених цим договором замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня від вартості неоплачених послуг за кожний день прострочення включаючи день оплати.

Розрахунок пені наданий позивачем до суду першої інстанції, перевірено апеляційним господарським судом та визнано арифметично вірним.

Скаржник не доводить неправильність висновків суду апеляційної інстанції щодо розрахунку 3% річних, інфляційних збитків та пені.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку про правомірність задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача боргу в розмірі 44 995, 60 грн., 443, 12 грн. інфляційних втрат, 407, 52 грн. 3% річних та 2 707, 19 грн. пені.

Відповідно до ст. 1117 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Доводи скаржника відхиляються, оскільки не спростовують правильності правових висновків з огляду на норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, зводяться до заперечення цих висновків на підставі доведення інших обставин, що виходить за межі касаційного перегляду.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення.

Враховуючи наведене, підстав для скасування чи зміни оскаржуваної постанови апеляційного господарського суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 108, 1115, 1117, 1119, 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДАТАГРУП" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.04.2017 року залишити без задоволення.
2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.04.2017 року у справі № 910/10754/16 Господарського суду міста Києва залишити без змін.

Головуючий, суддяО.В. Яценко

СуддіС.В. Бакуліна
І.П. Ходаківська