РІШЕННЯ

11 липня 2017 року Справа № 913/475/17

Провадження №18/913/475/17

За позовом публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця», м. Дніпро

до відповідача приватного акціонерного товариства «Краснодонвугілля», м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 26295 грн.

Суддя Корнієнко В.В.

Секретар судового засідання-помічник судді Шапошникова О.М.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 17.05.2017,

від відповідача: не прибув.

Суть спору: позивачем на підставі п. 122 Статуту залізниць України заявлено вимогу про стягнення з відповідача штрафу в сумі 26295 грн (у розмірі п'ятикратної провізної плати) за неправильне зазначення у накладній № 52427077 маси вантажу у вагоні № 55095871.

Відповідач відзивом на позовну заяву від 10.07.2017 просить суд зменшити розмір штрафних санкцій у пять разів, посилаючись, зокрема на те, що відповідач не заперечує факт невідповідності маси вантажу зазначеної в накладній, масі, встановленої при його переважуванні.

Відповідач у відзиві зазначив, що він знаходиться у скрутному матеріальному і організаційному становищі, підприємство знаходиться на території зони проведення антитерористичної операції, через що неодноразово зупинялася виробнича діяльність, його працівники працюють у режимі неповного робочого часу, та на сьогоднішній день повністю припинено відвантаження продукції, крім того, відповідач зазначив, що він фактично не здійснює господарську діяльність.

На підтвердження своїх заперечень відповідач надав сертифікат (висновок) про настання обставин непереборної сили № 2758/05-4 від 01.09.2014.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В:

Згідно накладної № 52427077 в грудні 2016 р. на станцію Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці відповідач здійснив відправлення вантажу (концентрат вугільний) у вагоні № 55095871 на адресу ПАТ « Запоріжкокс», що підтверджується вищевказаною накладною (завірена копія залучена до матеріалів справи) та визнано відповідачем.

У зазначеній накладній відповідачем (відправником вантажу) вказано масу вантажу у вагоні 70000 кг.

10 грудня 2016 р. при прибутті вагону на станцію Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці позивачем (залізницею) проведено перевірку маси вантажу, якою встановлено, що фактична маса вантажу, вказана відправником (відповідачем) у залізничній накладній, не відповідає масі вантажу, встановленій на станції Краснодон Донецької залізниці, а саме: у накладній № 52427077 у вагоні № 55095871 вказана маса вантажу складає 70000 кг, маса вантажу при перевірці склала 63750 кг, що на 6250 кг менше, ніж вказано у накладній.

Переважування проводилось на вагонних вагах станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці, повірених 08.11.2016 (завірена копія технічного паспорту вагонних ваг залучена до матеріалів справи).

У звязку із вказаними обставинами було складено комерційний акт від 10.12.2016 РА № 015319/1686 яким зафіксовано невідповідність маси вантажу, вказаної у накладній, його фактичній масі.

На підставі вказаних доводів та п. 122 Статуту залізниць України позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача штрафу в сумі 26295 грн. (у розмірі п'ятикратної провізної плати) за неправильне зазначення у вказаній накладній маси вантажу у зазначеному вагоні.

Відповідач відзивом на позовну заяву від 10.07.2017 просить суд зменшити розмір штрафних санкцій у пять разів, посилаючись, зокрема на те, що відповідач не заперечує факт невідповідності маси вантажу зазначеної в накладній, масі, встановленої при його переважуванні.

Відповідач у відзиві зазначив, що він знаходиться у скрутному матеріальному і організаційному становищі, підприємство знаходиться на території зони проведення антитерористичної операції, через що неодноразово зупинялася виробнича діяльність, його працівники працюють у режимі неповного робочого часу, та на сьогоднішній день повністю припинено відвантаження продукції, крім того, відповідач зазначив, що він фактично не здійснює господарську діяльність.

На підтвердження своїх заперечень відповідач надав сертифікат (висновок) про настання обставин непереборної сили № 2758/05-4 від 01.09.2014.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав:

Пунктом 129 Статуту залізниць України встановлено, що обставини, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодежувача під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач.

Згідно з пунктом 24 Статуту залізниць України встановлено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Факт невідповідності маси вантажу, вказаної відправником (відповідачем) у накладній № 52427077, масі вантажу, встановленій на станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці, підтверджується належним чином оформленим комерційним актом від 10.12.2016 РА № 015319/1686, а також визнано відповідачем у відзиві на позовну заяву.

Згідно пункту 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача та відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 Статуту.

Пунктом 118 Статуту залізниць України встановлено, що за пред'явлення вантажу з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Провізна плата за вагон склала 5259 грн., як зазначив позивач у позовній заяві.

Відповідно, сума штрафу складає 26295 грн. (5259 грн х 5 = 26295 грн), як і було вірно розраховано позивачем.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафу в сумі 26295 грн. законними та обґрунтованими.

Відповідач відзивом на позовну заяву від 10.07.2017 просив суд зменшити розмір штрафу у пять разів, у звязку із скрутним фінансовим становищем.

В обґрунтування вказаної заяви відповідач зазначив, що він знаходиться у скрутному матеріальному і організаційному становищі, підприємство знаходиться на території проведення антитерористичної операції і через це, неодноразово зупиняв свою виробничу діяльність, повністю припинено відвантаження продукції споживачам, а з березня 2017 року господарська діяльність відповідача припинена.

Відповідач у відзиві зазначив, що чисті збитки підприємства за 2016 рік становлять 757813 тис грн., а сума дебіторської заборгованості за 2016 рік контрагентів перед відповідачем становить 1888908 тис. грн (надані копії Балансу, Звіту про фінансовий стан залучені до справи).

Стосовно відповідача господарським судом Луганської області порушено справу про банкрутство № 21/52б.

Розглянувши заяву відповідача про зменшення розміру штрафу, суд дійшов висновку про її часткове задоволення з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання.

В ч. 3 ст. 551 ЦК України вказано, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Статтею 233 ГК України також передбачено, що в разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

В п. 3.17.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначається, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен обєктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобовязання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобовязання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобовязання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобовязання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Як свідчать обставини справи, позивач не зазнав збитків від неправильного зазначення маси вантажу (яка є фактично меншою, ніж вказано в накладних).

Судом приймається до уваги те, що встановлений факт недовантаження не завдав загрози залізничному руху.

Стосовно відповідача господарським судом Луганської області порушено справу про банкрутство № 21/52б (на даний час процедура розпорядження майном боржника). Вказані обставини характеризують майновий стан відповідача як незадовільний.

Судом також враховується, що у звязку з проведенням антитерористичної операції ведення господарської діяльності відповідачем є утрудненим, у звязку з чим, суд зменшує розмір штрафу на 50 % до суми 13147,50 грн. (26295 : 2).

За таких обставин, позов підлягає частковому задоволенню на суму 13147,50 грн.

Відповідно до ст. 44, 49 ГПК України судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову, в сумі 1600 грн. підлягає відшкодуванню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства «Краснодонвугілля», м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Енергетиків, 54, ідентифікаційний код 32363486, на користь публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця», м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108, ідентифікаційний код 40081237, штраф в сумі 13147,50 грн., витрати на судовий збір в сумі 1600 грн.; наказ видати.

3. В решті позову відмовити.

11 липня 2017 р. було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 14 липня 2017 р. і може бути оскаржене протягом 10 днів з цієї дати.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя В.В. Корнієнко