ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.07.2017 Справа № 904/2795/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг",

м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 203 589,12 грн

Суддя Воронько В.Д.

Представники:

від позивача: представник Раснянська І.С., довіреність № 14-27юр від 27.01.2017;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг" звернулося до господарського суду із позовом, яким просить стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 203 589,12 грн., з яких:

- заборгованість по компенсації податку на землю 122 446,07 грн.;

- 3 % річних у розмірі 8 217,41 грн.;

- інфляційні збитки у розмірі 72 925,64 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про компенсацію податку на землю № 2669 від 13 травня 2005 року в частині невиконання взятих на себе господарських зобов'язань по відшкодуванню (компенсації) податку на землю за період з 01.01.2013 по 31.12.2015.

25.04.2017 позивач подав додаткові письмові пояснення до позову.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечив та просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Крім того, заявив про застосування строків позовної давності.

11.05.2017 позивач подав письмові заперечення, якими підтримав заявлені позовні вимоги та заявив про відсутність пропуску позовної давності.

На підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у судовому засіданні 25.04.2017 було оголошено перерву до 11.05.2017.

Розпорядженням господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2017 №332, відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматичний розподіл справи №904/2795/17 у зв'язку з перебуванням судді Євстигнеєвої Н.М. на лікарняному. За результатами повторного розподілу автоматизованою системою документообігу суду у відповідності до вимог ст. 21 ГПК України ця справа передана на розгляд судді Воронько В.Д.

Ухвалою суду від 15.05.2017 справу прийнято до провадження суддею Воронько В.Д. та призначено судове засідання на 05.07.2017.

Відповідач у судове засідання 05.07.2017 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, участі свого повноважного представника у судовому засіданні також не забезпечив. Про дату, час і місце проведення судового засідання відповідач був повідомлений належним чином за місцезнаходженням згідно матеріалів справи за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Від відповідача на адресу господарського суду повернувся конверт з ухвалою суду від 15.05.2017 з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".

З огляду на викладене суд керується ч. 1 ст. 64 ГПК України, у якій зазначено, що ухвала про порушення провадження по справі надсилається зазначеним особам (сторонам) за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження по справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою вважається, що ухвала про порушення провадження по справі вручена їм належним чином.

Згідно до п.п. 3.9.1, 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи-підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців").

Згідно ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" від 15.05.2003 №755-IV якщо документи та відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою; якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні.

Крім того, суд наголошує на тому, що ухвала суду була надіслана відповідачу завчасно, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958.

За таких обставин у суду наявні достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача про дату, час та місце судового слухання, але відповідач не скористався своїм правом на участь його представника у судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

13.05.2005 між відкритим акціонерним товариством "Криворізький гірничо-металургійний комбінат "Криворіжсталь" (правонаступником якого є позивач, далі - комбінат) та суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 (далі - відповідач, платник) укладено договір №2669 про компенсацію податку на землю (далі - договір), відповідно до пункту 1.1 якого платник відшкодовує (компенсую) комбінатові податок, що сплачується комбінатом, на землю, займану платником і розташовану на території комбінату, у тому числі: - земельна ділянка площею 3200,00 м2 території маслобойні. Погоджений сторонами план земельної ділянки із зазначенням меж земельної ділянки, якою користується платник, є невід'ємною частиною цього договору і додається до нього.

Згідно загальних положень нової редакції Статуту Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", затвердженої 28.04.2016 загальними зборами акціонерів (протокол №01/2016), найменування Відкритого акціонерного товариства "Криворізький гірничо-металургійний комбінат "Криворіжсталь" відповідно до рішення загальних зборів акціонерів від 12.01.2006 року змінено на Відкрите акціонерне товариство "Міттал Стіл Кривий Ріг", яке є повним юридичним правонаступником ВАТ "Криворізький гірничо-металургійний комбінат "Криворіжсталь". Відповідно до рішення загальних зборів акціонерів від 14.06.2007 року найменування Відкритого акціонерного товариства "Міттал Стіл Кривий Ріг" змінено на Відкрите акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг", найменування якого відповідно до рішення загальних зборів акціонерів від 21.04.2011 року змінено на Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг", яке є повним юридичним правонаступником ВАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг".

Додатковими угодами №1 від 30.01.2006 та №2 від 31.07.2007 сторонами до преамбули та тексту договору були внесені відповідні зміни щодо найменування комбінату.

За умовами пункту 2.1 договору, платник зобов'язується здійснювати компенсацію сплаченого комбінатом податку на землю шляхом оплати виставлених комбінатом рахунків.

Загальна площа земельної ділянки визначена сторонами в розмірі 3200,00 м2 (п. 3.1 договору).

У відповідності до пункту 3.2 договору розрахунок сум податку на землю, що підлягає компенсації платником, здійснюється комбінатом відповідно до діючого законодавства.

Пунктом 3.3 договору передбачено, що оплата рахунків здійснюється платником в 15-ти денний строк з моменту їх отримання.

У відповідності до пункту 5.1 договору, даний договір набирає сили з 01.01.2005 і діє до 31.12.2005. За відсутності заяви хоча б однієї із сторін про припинення чи зміну договору протягом одного місяця по закінченні терміну, він вважається подовженим на термін до 31 грудня наступного року на тих же умовах, які були передбачені договором (п. 5.2 договору).

Доказів припинення договору або зміни його умов матеріали справи не містять, отже на момент розгляду справи договір є чинним і в силу положень статті 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) обов'язковим до виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були виставлені та направлені відповідачу рахунки про компенсацію податку на землю за договором, у тому числі:

- рахунок № від 14.01.2014 на суму 40580,35 грн за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 (а.с. 26);

- рахунок № від 08.08.2014 на суму 40932,86 грн за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 (а.с. 29);

- рахунок № від 10.07.2015 на суму 40932,86 грн за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 (а.с. 32).

Вказані рахунки були направлені відповідачу рекомендованими поштовими відправленнями з повідомленнями про вручення за адресою, зазначеною у розділі договору "Юридичні адреси і банківські реквізити сторін", яка відповідає адресі місця проживання відповідача відповідно до відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: 50056, АДРЕСА_1. Про направлення зазначених поштових відправлень на адресу відповідача свідчать наявні у матеріалах справи копії рекомендованих реєстрованих поштових відправлень №26 за 24.02.2014, №125 за 12.08.2014, №105 за 13.07.2015 та квитанції відділення зв'язку від 24.02.2014 і 12.08.2014 (а.с. 28, 31, 35-36).

Направлені на адресу відповідача поштові відправлення рахунків були повернуті позивачу у зв'язку зі спливом строку зберігання, що підтверджується відповідними відмітками підприємства зв'язку на конвертах.

Також позивачем на адресу відповідача було направлено претензію від 06.07.2016 року за №со-47-16 на загальну суму 122446,07 грн, яка складається із сум боргу по сплаті компенсації податку на землю за період з 10.01.2013 по 31.12.2015.

Відповідач компенсації позивачу податку на землю за період 2013-2015 років не здійснив шляхом своєчасної оплати виставлених йому рахунків, чим порушив умови укладеного сторонами договору. Що і стало причиною заявлення даного позову.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Умовами укладеного між сторонами договору не передбачено строку направлення комбінатом рахунків про компенсацію податку на землю, однак строк для здійснення платником такої компенсації чітко визначено - протягом 15-ти днів з моменту їх отримання (п. 3.3 договору).

У постанові Пленуму Вищого Господарського Суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" №14 від 17.12.2013 (з наступними змінами та доповненнями) роз'яснено, що днем пред'явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв'язку і підприємством зв'язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред'явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення (абз. 2 пункті 1.7 постанови).

З матеріалів справи вбачається, що:

- рахунок № від 14.01.2014 на суму 40580,35 грн був направлений позивачем засобами поштового зв'язку 24.02.2014, а повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення оформлено підприємством зв'язку 28.03.2014;

- рахунок № від 08.08.2014 на суму 40932,86 грн був направлений позивачем засобами поштового зв'язку 12.08.2014, а повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення оформлено підприємством зв'язку 16.09.2014;

- рахунок № від 10.07.2015 на суму 40932,86 грн. був направлений позивачем засобами поштового зв'язку 13.07.2015 разом із супровідним листом №142-16/301 від 10.07.2015, а повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення оформлено відділенням поштового зв'язку 12.08.2015.

Отже, у відповідності до приписів статті 530 ЦК України та вимог пункту 3.3 договору відповідач повинен був виконати свої зобов'язання з компенсації податку на землю перед позивачем у такі строки: - на підставі рахунку № від 14.01.2014 у строк до 14.04.2014; на підставі рахунку № від 08.08.2014 - до 01.10.2014; на підставі рахунку № від 10.07.2015 - до 27.08.2015 (включно).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З огляду на те, що на момент розгляду справи доказів погашення заборгованості зі сплати компенсації податку на землю перед позивачем відповідачем не надано, суд вважає позовні вимоги в цій частині позову доведеними та обґрунтованими.

Стосовно заяви відповідача про застосування строку позовної давності до вимог позивача, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі ст. 253 цього Кодексу, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Частиною 5 статті 261 ЦК України встановлено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

В даному випадку перебіг строку позовної давності починається за рахунком № від 14.01.2014 - 15.04.2014 і спливає 14.04.2017; за рахунком № від 08.08.2014 - 02.10.2014 і спливає 01.10.2017; за рахунком № від 10.07.2015 - з 28.08.2015 і спливає 27.08.2018.

Позивач звернувся до суду 10.03.2017, що вбачається з відбитку поштового штемпеля на конверті, в якому позовні матеріали було направлено на адресу господарського суду Дніпропетровської області.

Отже, на момент пред'явлення позову строк, в межах якого позивач міг звернутися до суду з вимогою про захист своїх порушених прав шляхом стягнення заборгованості з компенсації податку на землю за 2013-2015 роки, інфляційного збільшення суми заборгованості та 3% річних, ним пропущений не був.

Приписами статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача, який судом визнано обґрунтованим та арифметично вірним, інфляційні нарахування складають 72925,64 грн (за загальний період з травня 2014 по січень 2017), а річні - 8217,41 грн (за загальний період з 15.04.2014 по 24.02.2017).

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по компенсації податку на землю в сумі 122446,07 грн, інфляційних нарахувань у сумі 72925,64 грн та 3% річних у сумі 8217,41 грн.

Інші заперечення відповідача не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують доводів позивача, наведених в обґрунтування позовних вимог.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" (50095, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Криворіжсталі, 1; ідентифікаційний код 24432974) 122446,07 грн заборгованості по компенсації податку на землю за 2013-2015 роки, 72925,64 грн інфляційних нарахувань, 8217,41 грн 3% річних та 3053,84 грн витрат по сплаті судового збору, видати позивачу наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

В судовому засідання відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано - 10.07.2017.

Суддя В.Д. Воронько