ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

20.07.17 Справа № 914/3226/16

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді Кордюк Г.Т.

суддів: Гриців В.М. Бойко С.М.

одержавши апеляційну скаргу №2 від 12.07.17 Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м.Сокаль, Львівська область

на рішення Господарського суду Львівської області від 01.02.17

у справі №914/3226/16

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3,м.Червоноград, Львівська область

до відповідача Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2,м.Сокаль, Львівська область

про стягнення коштів та розірвання договору оренди від 01.01.16

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду Львівської області від 01.02.17 у справі №914/3226/16 (суддя Трускавецький В.П.) Позовні вимоги задоволено повністю. Розірвано договір оренди від 01.01.2016 р., укладений між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 73, 950,00 грн. - заборгованості з орендної плати та 2,756,00 грн. відшкодування витрат на оплату судового збору.

Не погоджуючись із рішенням місцевого господарського суду, відповідач подав апеляційну скаргу.

Згідно з ч. 1 ст. 93 ГПК України, апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що апелянтом пропущено строк подання апеляційної скарги, ним подано клопотання про поновлення пропущеного строку.

Подане клопотання скаржник обґрунтовує тим, що не отримував жодної поштової кореспонденції надісланої Господарським судом Львівської області, а тому не знав про наявність оскарженого рішення суду. При цьому, дізнався про таке рішення від державного виконавця лише 04.07.17 у зв'язку із відкриттям виконавчого провадження.

Розглянувши подане клопотання колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне:

Відповідно до ч 2 ст.93 ГПК України апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

За змістом вказаної статті апеляційна скарга, яка подана після закінчення строків, установлених цією статтею, може бути прийнята до розгляду тільки за умови, якщо апеляційний господарський суд за заявою особи, яка її подала знайде підстави для відновлення строку.

Вищий господарський суд України в ч. 8 п. 4 постанови пленуму від 17.05.2011р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" (із змінами і доповненнями) роз'яснив, що клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 53 ГПК України повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку, суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Згідно із ч. 1 ст. 53 ГПК України, за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З правового контексту наведеної норми вбачається, що відновлення пропущеного строку можливе у разі визнання судом причини пропуску встановленого законом процесуального строку поважною. Відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, виходячи з встановлення поважності причин його пропуску.

Водночас суд зазначає, що поважними причинами можна визнати ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Зокрема, причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; це обставина, яка виникла об'єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність відповідних обставин, задля чого особа має довести суду їх наявність та непереборність, у зв'язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, що може використовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Як вбачається з матеріалів справи, місцевим господарським судом здійснено надсилання процесуальних документів на адресу відповідача , яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб - підприємців, а саме: АДРЕСА_1.

Разом з цим, надіслана кореспонденція, в тому числі ухвала про призначення справи до розгляду та рішення суду, повернуто відправнику з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (п.3.9.1 Постанови Пленуму ВГС України №18 від 26.12.11 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи та не був позбавлений можливості оскаржити рішення суду у встановлені процесуальні строки, разом з цим, жодних дій відповідачем протягом майже шести місяців не вчинено.

Водночас згідно з частиною третьою статті 22 ГПК сторони (так само як і інші учасники судового процесу) зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується, виходячи із поважності причин пропуску строку.

Відтак, в даному випадку Львівський апеляційний господарський суд не вбачає обставин і вони скаржником не доведені, які б перешкоджали скаржнику реалізувати своє право на подання апеляційної скарги протягом законодавчо встановленого терміну. При цьому обставини на які скаржник посилається у клопотанні не є тими непереборними обставинами з якими законодавець пов'язує можливість поновлення пропущеного процесуального строку.

Таким чином, у даному випадку, можливість вчасного подання апеляційної скарги залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб'єктивний характер, а тому підстав для відновлення пропущеного процесуального строку у даному випадку колегія суддів не вбачає, відтак, заявлене клопотання не підлягає задоволенню.

За таких обставин, апеляційна скаргаФОП ОСОБА_2, в силу вимог п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України до розгляду не приймається й підлягає поверненню скаржнику.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. 53, 86, 93, п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити ФОП ОСОБА_2, в задоволенні клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Львівської області від 01.02.17 у справі №914/3226/16.

2. Апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2, всього на 13 (тринадцяти) аркушах повернути скаржнику.

Головуючий-суддя Кордюк Г.Т.

Суддя Гриців В.М.

Суддя Бойко С.М.