РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2017Справа №910/6287/17

За позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО

Україна";

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування";

про стягнення 11 474,88 грн.

Суддя О. В. Мандриченко

Представники:

Від позивача: Гаркуша Г. В., представник, довіреність № 3 від 01.01.2017 р.;

Від відповідача: не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з відповідача 11 474,88 грн. грошових коштів, а також 1 600,00 грн. витрат по сплаті судового збору з мотивів, вказаних у позовній заяві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.04.2017 року порушено провадження у справі № 910/6287/17, розгляд справи призначено на 16.05.2017 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.05.2017 року відкладено розгляд справи до 06.06.2017 р.

У судовому засіданні 06.06.2017 р. оголошено перерву у справі до 27.06.2017 р.

У судовому засіданні 27.06.2017 р. представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач був належним чином повідомлений про час, день і місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням, яке повернулось на адресу суду і підтверджує факт отримання ухвали господарського суду представником відповідача.

Відповідач своїх повноважних представників у судове засідання не направив, у своєму письмовому відзиві на позовну заяву проти позовних вимог заперечував, у задоволенні позову просив відмовити.

Через відділ діловодства господарського суду 27.06.2017 року представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи та долучено до матеріалів справи платіжне доручення № 341033 від 09.06.2017 р. про доплату страхового відшкодування в розмірі 6 653,13 грн.

У відповідності до п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів у розумінні ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, що підтверджують факт відсутності у відповідача, як юридичної особи, можливості направити представника у судове засідання.

Доказів того, що керівництво відповідача, яке в силу ст. 28 Господарського процесуального кодексу України може бути представником юридичної особи, не в змозі прийняти участь в судовому засіданні не подано.

З огляду на неявку представника відповідача в судове засідання, господарський суд враховує, що за змістом ст. 22 Господарського процесуального кодексу України прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України, а неявка представника відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Між ПрАТ "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" та ОСОБА_2 21.08.2013 року було укладено договір добровільного страхування засобів наземного транспорту № 250548367.13, предметом якого є страхування транспортного засобу "Форд", державний номер НОМЕР_1.

В м. Києві, на перехресті вул. Братської та вул. Бориспільської, 16.04.2014 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Форд", державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, та автомобіля "Рено", державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 В результаті вказаної ДТП зазначені транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 30.04.2014 року ОСОБА_3, водія автомобіля "Рено", державний номер НОМЕР_2, було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі рахунка-фактури ФОП ОСОБА_4 № ГРК2-0148 від 25.04.2014 р. та страхового акту № 113196 від 25.04.2014 р. позивачем було виплачено страхове відшкодування у розмірі 13 166,05 грн.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно із статтею 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки "Рено", державний номер НОМЕР_2, на момент скоєння ДТП була застрахована Приватним акціонерним товариством " Страхова компанія "АХА Страхування " згідно із полісом № АC/3016238, що підтверджується витягом з централізованої бази даних МТСБУ.

У п. 2 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа має право на відшкодування в повному обсязі реальних збитків, тобто втрат, яких вона зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ч. 3 ст. 386 Цивільного кодексу України власник, права якого порушені, має право на відшкодування йому майнової та моральної шкоди.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України закріплено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, а п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

У ч. 2 ст. 1192 Цивільного кодексу України вказується, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку, страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках необхідності визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Згідно з ч. 4 ст. 3 та ч. 1 ст. 12 вказаного Закону процедури оцінки майна встановлюються нормативно- правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органами державної влади та органами місцевого самоврядування складається акт оцінки майна. Звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

З огляду на викладене, належним доказом в підтвердження оціненого розміру реальної вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу є саме звіт суб'єкта оціночної діяльності про визначення вартості матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу в результаті його пошкодження в ДТП, складання якого є обов'язковим при визначення збитків, що підлягають відшкодуванню.

Таким чином, рахунок-фактура № ГРК2-0148 від 25.04.2014 р., складений ФОП ОСОБА_4, щодо ремонту автомобіля "Форд", державний номер НОМЕР_1, на суму 13 666,06 грн., не є документом, який визначає розмір спричиненого збитку. Також суд зазначає, що у вказаному рахунку не розраховано коефіцієнт фізичного зносу деталей пошкодженого ТЗ.

З урахуванням положень ст. 29 Закону та того, що строк експлуатації пошкодженого автомобіля на момент ДТП перевищує 7 років, відповідачем розраховано коефіцієнт фізичного зносу, який становить 0,56.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки "Форд" , державний номер НОМЕР_1, з урахуванням коефіцієнту зносу, становить 8 344,30 грн., а до позивача перейшло право зворотної вимоги в межах даної суми.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було перераховано на користь позивача 1 691,17 грн. до звернення останнім з даним позовом до суду. Платіжним дорученням № 341033 від 09.06.2017 року відповідачем на користь позивача було перераховано 6 653,13 грн. страхового відшкодування.

Господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 статті 80 ГПК), зокрема, у таких випадках, як спір врегульовано самими сторонами шляхом перерахування боргу (передачі майна чи усунення перешкод у користуванні ним) після звернення кредитора з позовом за умови подання доказів такого врегулювання.

Відповідно п. 1-1 ст. 80 ГПК України, судом прийнято рішення про припинення провадження у справі в частині стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 6 6 653,13 грн.

Позовні вимоги про стягнення 4 821,75 грн. матеріальної шкоди підлягають відхиленню як недоведені та безпідставні.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування", оскільки спір виник з вини відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст. ст. 43, 49, 75, 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Провадження у справі в частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди в розмірі 6 653,13 грн. припинити.

2. У задоволенні іншої частини позову відмовити.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" (01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 33, ) 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору. Видати наказ.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

5. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 03.07.2017