ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"10" липня 2017 р. Справа № 925/537/17

Господарський суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Єфіменка В.В.,

з секретарем судового засідання Макарченко Н.П.,

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 ліквідатор; ОСОБА_2 за довіреністю,

від відповідача ОСОБА_3 за довіреністю,

від ІІІ особи (ПАТ «Укрексімбанк») ОСОБА_4 за довіреністю,

від ІІІ особи (ТОВ «ЛВС-2012») не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Черкаської області в м. Черкаси справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІГ-Жашківський цукровий завод", м.Черкаси

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промтехтраст-КР", м.Апостолове, Дніпропетровської області,

ІІІ особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство Державний експортно-імпортний банк України, м.Київ;

ІІІ особа, без самостійних вимог на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛВС-2012», с.Воронівка, Городищенський район;

про витребування майна з чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИВ:

11.05.2017 ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю (далі -ТОВ; товариство; позивач) до суду подано позовну заяву про витребування у ТОВ "Промтехтраст-КР" (далі відповідач), як від незаконного володільця нерухомого майна - 83/1000 часток майнового комплексу вартістю 1 327 398,05 грн. не вказуючи при цьому вартість кожного із 56 обєктів нерухомості зазначених у позові, що до жовтня 2015 знаходилися у володінні позивача, які розташовані за адресою: Черкаська область, м.Жашків, вул.Любомської Євгенії,7а (попереднє найменування вулиці Радгоспна), посилаючись на те, що відповідач придбав спірне майно у третьої особи ТОВ ,,ЛВС - 2012 вже після визнання господарським судом недійсними результатів аукціону, організованого Товарною біржею "Електронні торги України" з продажу цього ж майнового комплексу товариства "ВІГ-Жашківський цукровий завод" та договору купівлі-продажу від 06.10.2015, укладеного позивачем із третьою особою.

Ухвалою від 21.06.2017 суд залучив до участі у розгляді справи в якості третіх осіб, без самостійних вимог на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство Державний експортно-імпортний банк України (далі ПАТ Укрексімбанк) та Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) ЛВС-2012.

Представники позивача заявлені вимоги підтримали повністю з мотивів, викладених у позовній заяві. Посилались, зокрема на те, що ухвалою господарського суду Черкаської області від 26.09.2016 по справі №04/5026/803/2012 визнано недійсним договір, на підставі якого набуто право власності на майно позивача, що продано відповідачу, ТОВом «ЛВС-2012», у зв'язку з чим і заявлено вимогу про витребування майна з чужого незаконного володіння ТОВа «ПРОМТЕХТРАСТ-КР».

В подальшому вказана ухвала була скасована постановою Вищого господарського суду України від 06.07.2016. Але в період з 22.03.2016 по 05.07.2016 ухвала господарського суду Черкаської області від 22.03.2016 по справі № 04/5026/803/2012 була чинною.

Посилаючись на пункт 12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 «Про судове рішення» ліквідатор зазначає, що оскільки ухвали господарських судів набирають законної сили в день їх винесення, якщо інше не передбачено законом, то ТОВ «ЛВС-2012» у зв'язку з визнанням недійсним правовстановлюючого документу не мало право відчужувати майно, оскільки не було його власником.

Ліквідатор стверджує, що ТОВ «ПРОМТЕХТРАНС-КР» придбало майно вже після визнання недійсними результатів аукціону та договору, на підставі якого ТОВ «ЛВС-2012» набуло майно (ухвала господарського суду від 22.03.2016).

03.07.2017 від Ліквідатора позивача ОСОБА_1 надійшла заява про «уточнення позовних вимог», в якій заявник вказує на виправлення ним описки щодо визначення розміру часток, які вказані в резолютивній частині позову і просить суд витребувати у ТОВ "Промтехтраст-КР" , як від незаконного володільця нерухомого майна - 839/1000 часток майнового комплексу вартістю 1 327 398,05 грн. не вказуючи при цьому вартість кожного із 56 обєктів нерухомості зазначених у позові. Суд, виходячи із змісту заяви від 03.07.2017, а також із змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, розцінює заяву ліквідатора від 03.07.2017, як заяву про виправлення описки щодо розміру (кількості) часток, які ліквідатор витребовує у відповідача.

Відповідач у відзиві на позов суду та його представники в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог вважаючи заявлений позов як передчасний, стверджуючи, що позивач не є власником майна. Представники відповідача посилались, зокрема на те, що 30.12.2015 частина вищевказаного комплексу будівель у розмірі частки 934/1000 ТОВом ЛВС-2012 за оплатним договором купівлі-продажу було продано відповідачу.

Представники відповідача зазначили, що не відповідає дійсності твердження позивача про те, що продавець майна ТОВ ЛВС-2012 не було власником спірного майна станом на дату укладання договору купівлі-продажу з відповідачем 30.12.2015, а відповідач придбав майно після визнання договору та аукціону недійсними. Договір та аукціон, на підставі яких вказане товариство, набуло прав власності на спірний об'єкт, були скасовані за ухвалою господарського суду 26.09.2016. Посилання позивача на скасовану постановою Вищого господарського суду України 06.07.2016 ухвалу господарського суду Черкаської області від 22.03.2016 є безпідставним, бо вона скасована до укладання договору та не має будь-яких юридичних наслідків з дати винесення у зв'язку з незаконністю.

Представники відповідача вважають, що відповідач є добросовісним набувачем спірного майна, а позов задоволенню не підлягає.

Представник ПАТ Укрексімбанк у наданому до суду письмовому поясненні та у судовому засіданні позов підтримав повністю, просив його задовольнити.

Представник ТОВ «ЛВС-2012» в судове засідання не зявився, про причини незявлення суд не повідомив. Виклик направлявся за адресою, вказаною ліквідатором у клопотанні та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

За змістом роз"яснень, викладених у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Справа розглядається в порядку ст.75 ГПК України.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, приходить до наступних висновків.

Із дослідженого в судовому засіданні Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань і Статуту товариства «ВІГ-Жашківський цукровий завод», затвердженого у встановленому порядку 02.06.2011, вбачається, що місцезнаходження товариства м.Жашків, вул.Радгоспна,7. Товариство є юридичною особою і є власником :

- Майна, переданого йому Учасниками Товариства у власність як вклади до Статутного капіталу Товариства;

- Продукції, виробленої Товариством в результаті господарської діяльності;

- Одержаних доходів;

- Іншого майна, набутого на підставах, що не заборонені законодавством України (а.с.40-48; 67-73).

Рішенням Жашківської міськради від 14.06.2016 №7-5/VII «Про перейменування вулиць м.Жашкова» вулиця Радгоспна переіменована на вулицю ОСОБА_5 (а.с.60-61).

Спірне нерухоме майно є предметом іпотеки за іпотечним договором від 03.03.2011 №151311Z6, який укладено між товариством "ВІГ-Жашківський цукровий завод"(іпотекодавець) і ПАТ « Укрексімбанк» (іпотекодержатель) (а.с.104 111).

У судовому засіданні зясовано, що ухвалою Господарського суду Черкаської області від 29.05.2012 порушено справу № 04/5026/803/2012 про банкрутство ТОВ «"ВІГ-Жашківський цукровий завод". Відтак, товариство "ВІГ-Жашківський цукровий завод" з травня 2012 року перебуває в процедурі банкрутства, порушеній в порядку загальних норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", на стадії ліквідаційної процедури. У зв'язку з чим ліквідатор, посилаючись на порушення внаслідок укладення спірної угоди прав позивача, як власника нерухомого майна, переданого за спірною угодою банкрутом товариству "ЛВС-2012", звернувся з відповідним позовом до господарського суду.

В судовому засіданні зясовано, що ПАТ «Укрексімбанк» є кредитором товариства "ВІГ-Жашківський цукровий завод".

За приписами частини 2 статті 41 ГПК України справи про банкрутство розглядаються в порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

Частина четверта статті 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212- VІ відносить до підвідомчості господарських судів справи зі спорів, пов'язаних з майновими вимогами до боржника, до яких, крім названих у зазначеній статті Закону, слід відносити також й інші спори з майновими вимогами до божника, як-от: спори про визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння. Дана норма кореспондується з положеннями пункту 7 частини першої статті 12 ГПК (у редакції Закону № 5518-VI від 06.12.2012).

Справи у відповідних спорах відносяться до виключної підсудності того господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (остання частина статті 16 ГПК України).

Пунктом 7 ч. 1 ст. 12 ГПК України визначено, що господарським судам підвідомчі спори з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство.

Згідно з ч. 9 ст. 16 ГПК України (виключна підсудність справ) передбачено, що справи у майнових спорах, передбачених п.7 ч. 1 ст. 12 цього Кодексу, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Особливість вирішення таких спорів полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, без порушення нових справ з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Суд враховує, що за змістом п.16 Інформаційного листа ВГСУ від 28.03.2013 № 01-06/606/2013 ,, Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212- VІ) правові наслідки спростування майнових дій та визнання недійсними правочинів (договорів) є однаковими і стосуються включення чи повернення майна боржника до ліквідаційної маси. У зв'язку з цим визнання недійсними правочинів (договорів) та спростування майнових дій боржника у відповідних випадках не тягне за собою припинення правовідносин, що склалися, тому кредитор за недійсним правочином (договором) або спростованою майновою дією має право вибору - погашення свого боргу в першу чергу в процедурі банкрутства або виконання зобов'язання боржником у натурі після припинення провадження у справі про банкрутство.

Право ініціювати такі процедури надано як арбітражному керуючому (ліквідатору), так і конкурсному кредитору. Відповідна заява може бути розглянута на будь-якій стадії провадження у справі про банкрутство.

У наявному випадку предметом судового розгляду є спір про витребування майна із чужого незаконного володіння внаслідок визнання недійсною угоди (правочину) про відчуження частини майнових активів боржника. Між тим, вказана обставина може безпосередньо порушувати права інших осіб учасників справи про банкрутство (зокрема, кредиторів позивача). Отже, даний спір стосується питання щодо формування активу у справі про банкрутство, а тому безпосередньо пов'язаний із здійсненням провадження у справі № 04/5026/803/2012 про банкрутство ТОВ "ВІГ-Жашківський цукровий завод" .

Відповідна правова позиція щодо підвідомчості спорів за участю боржника викладена у постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 у справі № 911/4212/14.

Аналогічна правова позиція висловлена Вищим господарським судом України у постанові від 07.06.2017 у справі № 925/1348/16.

За таких обставин та враховуючи правову позицію Верховного Суду України, суд приходить до переконання, що наявний спір не підлягає вирішенню судом в порядку окремого позовного провадження, а повинен розглядатися в межах справи про банкрутство відповідно до приписів ч. 9 ст. 16 ГПК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що наявний спір, є безпосередньо пов'язаний із здійсненням провадження у справі про банкрутство ТОВ «"ВІГ-Жашківський цукровий завод" і підлягає розгляду в межах справи № 04/5026/803/2012 про банкрутство останнього, а не в окремому позовному провадженні.

Керуючись п.1 ст.80, ст.86 ГПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Спір не підлягає вирішенню в господарських судах України в порядку окремого позовного провадження.

Провадження у справі припинити.

Суддя В.В.Єфіменко