РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2017Справа №910/8297/17
За позовом Військової частини НОМЕР_1

до Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Гранум Ресурс»

про стягнення забезпечення виконання договору про закупівлю, інфляційних втрат та 3 % річних у розмірі 22146,60 грн.

Суддя Грєхова О.А.

Представники учасників судового процесу:
від позивача: Гнілуша С.І., за довіреністю;

від відповідача: Печерський П.М., за довіреністю;

від третьої особи: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Військової частини НОМЕР_1 (далі позивач) до Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» (далі відповідач) про стягнення 73 178,11 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та гарантійного листа №24-05-3208 від 30.10.2014 (гарантія забезпечення виконання договору про закупівлю №490/10-Г) не виконав взяті на себе гарантійні зобов`язання щодо виплати позивачу 13851,66 грн. гарантії забезпечення виконання Товариством з обмеженою відповідальністю Гранум Ресурс договору про закупівлю №261/14 від 03.11.2014, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 13851,66 грн. Крім основного боргу, за прострочення виконання грошового зобов`язання, позивач просить стягнути з відповідача 7587,94 грн. інфляційних втрат та 707,00 грн. 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.05.2017 порушено провадження у справі № 910/8297/17, залучено до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Гранум Ресурс», розгляд справи призначено на 19.06.2017.

16.06.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником відповідача було подано письмові пояснення.

У судове засідання 19.06.2017 представник позивача з`явився.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явились.

Враховуючи те, що представники відповідача та третьої особи у судове засідання 19.06.2017 не з`явились, а також у зв`язку з невиконанням позивачем та третьою особою вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 24.05.2017 про порушення провадження у справі, розгляд справи було відкладено на 17.07.2017.

16.06.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником відповідача було подано письмові пояснення, у яких відповідач заперечує проти позову, посилаючись при цьому на той факт, що на підставі рішення Правління Національного банку України від 12 липня 2016 року № 124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12 липня 2016 р. №1213, «Про початок процедури ліквідації ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Відповідно відносини, які виникають у зв`язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються спеціальним законодавством, зокрема главами 15-16 Закону України "Про банки і банківську діяльність" та положеннями Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Таким чином, Закон України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб є спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює порядок задоволення вимог вкладників та інших кредиторів неплатоспроможних банків, які виникли до або після віднесення банку до категорії неплатоспроможних та його ліквідації. Вказаний закон є пріоритетним та основним для врегулювання вказаних відносин.

Відтак, після запровадження у Банку тимчасової адміністрації, задоволення вимог кредиторів відбувається у особливому передбаченому зазначеним спеціальним законом порядку з дотриманням принципів черговості, та виходячи з того, що найвищий пріоритет мають зобов`язання банку за вкладами фізичних осіб, гарантованими Фондом відповідно до змісту якого відповідач проти задоволення позову заперечує. Також, 17.07.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником відповідача було подано додаткові письмової пояснення, у яких відповідач, заперечуючи проти позову, зазначає, що до вимог про виплату грошової суми бенефіціаром були додані документи, які не відповідають умовам гарантії, а тому підстави для проведення виплат в межах гарантованої суми, у гаранта були відсутні.

У судове засідання 17.07.2017 представник позивача з`явився, надав суду усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав.

Відповідач в засідання господарського суду з`явився, надав усні пояснення по суті спору, проти позову заперечив з підстав викладених у письмових поясненнях.

Приймаючи до уваги п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011 учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час і місце проведення наступного судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом. Зважаючи, що неявка повноважних представників третьої особи не перешкоджає розгляду спору по суті, суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол судових засідань, який долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 17.07.2017 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

03.11.2014 між Військовою частиною НОМЕР_1 (далі замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гранум Ресурс» (далі постачальник, третя особа) укладено Договір про закупівлю товару за державні кошти № 261/14 (далі Договір поставки), за умовами постачальник зобов`язувався у 2014 році постити замовникові товар, зазначений у пункті 1.2 та у Специфікації товару (Додаток № 1 до Договору). Замовник зобов`язувався прийняти та оплатити такий товар.

Найменування товару: наріжчик швів (далі товар), код 28.24.1 Інструмент електромеханічний для роботи однією рукою; інструмент ручний портативний із силовим урухомлювачем/приводом, інший згідно з Державним класифікатором продукції та послуг ДК 016:2010. Кількість товару зазначена у специфікації товару (Додаток № 1 до Договору) (п. 1.2 Договору поставки).

Відповідно до п. 1.4 Договору поставки постачальник здійснює постачання товару за цим Договором після відправлення замовником (командиром військової частини НОМЕР_1 ) письмового повідомлення про готовність до виконання умов Договору. яким замовник визначає обсяги закупівлі товару.

У разі планування закупівлі за рахунок коштів спеціального фонду дане письмове повідомлення надається постачальнику замовником виключно після надходження коштів на рахунки замовника на вищевказані цілі.

Згідно з п. 1.5 та 1.6 Договору поставки підставою замовлення є «Річний план закупівель на 2014 рік Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 », , затверджений рішенням комітету з конкурсних торгів від 23.12.2013 № 239/13 (зі змінами). Підставою укладення Договору є «Протокол оцінки пропозицій конкурсних торгів військової частини НОМЕР_1 » від 20.10.2014 № 600/14.

У відповідності до пункту 3.1 Договору поставки сума цього Договору становить 692 583 грн., у тому числі ПДВ (20%) у розмірі 115 430,50 грн.

Сума цього Договору включає всі витрати постачальника, які пов`язані з постачання товару. У випадку перевищення постачальником суми Договору, сума перевищення оплаті не підлягає.

Пунктом 3.2 Договору поставки обумовлено, що ціна одиниці товару, визначена за результатами процедури торгів у протоколі погодження ціни (Додаток № 2 до Договору).

За умовами п. 4.1 Договору поставки розрахунки за товар здійснюються за фактом постачання згідно з чинним законодавством протягом 2014 бюджетного року, за умови проведення платежів Головним управлінням Державної казначейської служби України у Вінницькій області, після отримання представником замовника (військовою частиною НОМЕР_2 ) наступних документів:

- рахунку фактури;

- видаткової накладної;

-акту прийому поставленого товару (форма Додаток № 3 до Договору), затвердженого командиром військової частини НОМЕР_1 ;

- акту прийому (форма № 4, затверджена наказом Міністерства оборони України від 24.12.2010 № 690), затвердженого командиром військової частини НОМЕР_3 .

Відповідно до п. 4.6 Договору поставки після закінчення постачання товару та проведення розрахунків за цим Договором) або по факту припинення дії цього Договору) сторони у місячний строк проводять остаточну звірку взаєморозрахунків з підписання акту виконання умов та документальної звірки взаєморозрахунків (форма Додаток № 4 до Договору). Акт виконання умов та документальної звірки взаєморозрахунків є підтвердженням взаємного виконання сторонами зобов`язань за даним Договором.

Згідно з п. 5.1, п. 5.2 та п. 5.3 Договору поставки строк постачання товару до 01.12.2014. Товар поставляється після відправлення замовником постачальнику повідомлення про готовність до виконання умов Договору. Місце поставки товару: м. Миколаїв, склад вантажоотримувачу замовника (військова частина НОМЕР_3 ). Товар поставляється силами, засобами постачальника. Постачальник за два робочі дні до дати постачання товару повинен повідомити замовника про дату його постачання.

За умовами пункту 5.5 Договору поставки датою виконання зобов`язань постачальника з постачання товару є дата затвердження замовником (командиром військової частини НОМЕР_1 ) акту прийому поставленого товару (форма Додаток № 3 до Договору).

У відповідності до п. 6.3 Договору поставки постачальник зобов`язаний здійснити постачання товару в строки, відповідно до умов цього Договору.

Цей Договір набирає чинності з моменту підписання його двома сторонами. Строк дії Договору до 31.12.2014, а в частині гарантійних зобов`язань до повного їх виконання (п. 10 Договору поставки).

Згідно з п. 11.5 Договору поставки постачальником внесено забезпечення виконання умов Договору в розмірі 13 851,66 грн.

Вид надання забезпечення виконання договору про закупівлю: гарантія (безвідклична, безумовна банківська гарантія, оформлена відповідно до вимог постанови правління Національного банку України від 15.12.2004 № 639).

Замовник повертає забезпечення виконання Договору про закупівлю після виконання постачальником Договору, а також у разі визнання судом результатів процедури закупівлі або Договору про закупівлю недійсними та у випадках, передбачених частинами першою та другою статті 30, частиною третьою статті31 Закону. А також згідно з умовами, зазначеними у Договорі, але не пізніше ніж протягом трьох банківських днів з дня настання зазначених обставин.

Замовник повертає постачальнику оригінал гарантії особисто, після отримання від нього оригіналу запиту на таке повернення. При отриманні оригіналу гарантії особисто, необхідно надати керівнику підприємств паспорт, завірену копію документу, що підтверджує його повноваження (наказ, протокол установчих зборів, тощо); уповноваженому представник підприємства паспорт, довіреність на право отримання оригіналу гарантії.

Одночасно з поверненням оригіналу банківської гарантії сторони підписуються Акт передачі гарантії.

Забезпечення виконання договору про закупівлю не повертається замовником у разі не виконання або несвоєчасного виконання постачальником свої зобов`язань за Договором закупівлі та/або порушення якості (комплектності) та/або кількості товару.

Кошти, що надійшли як забезпечення виконання Договору (у разі, якщо вони не повертаються), підлягають перерахуванню до Державного бюджету України.

29.12.2014 сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору поставки, відповідно до умов якої, сторони дійшли згоди, викласти пункти 1.1, 3.1, 4.1, 4.3 та 10.1 Договору поставки у новій редакції.

Пунктом 1.1 Договору поставки (у редакції Додаткової угоди № 1) визначено, що виконавець зобов`язується поставити замовникові товар у відповідності до специфікації товару, а замовник прийняти і оплатити такий товар.

Згідно з п. 3.1 Договору поставки (у редакції Додаткової угоди № 1) сума цього договору становить 692 583 грн., у тому числі ПДВ (20%) у розмірі 115 430,50 грн.

За умовами п. 4.1 Договору поставки (у редакції Додаткової угоди № 1) розрахунки за товар, наданий у 2015 році, здійснюються за фактом постачання згідно з чинним законодавством протягом 2015 бюджетного року, за умови проведення платежів Головним управлінням Державної казначейської служби України у Вінницькій області, після отримання представником замовника (військовою частиною НОМЕР_2 ) наступних документів:

- рахунку фактури;

- видаткової накладної;

- акту прийому поставленого товару (форма Додаток № 3 до Договору), затвердженого командиром військової частини НОМЕР_1 ;

- акту прийому (форма № 4, затверджена наказом Міністерства оборони України від 24.12.2010 № 690), затвердженого командиром військової частини НОМЕР_3 .

Договір діє по 20.03.2015, а в частині проведення розрахунків і дії гарантійних зобов`язань до повного їх виконання (п. 10.1 Договору поставки у редакції Додаткової угоди № 1).

Надалі, сторонами було також укладено Додаткову угоду № 2 від 27.01.2015 до Договору, якою пункти 1.1, 3.1, 4.1, 4.3, 10.1 та 13.1 Договору викладено в новій редакції.

При цьому, у Додатку № 1 до Договору від 03.11.2014 № 261/14 в редакції додаткової угоди № 2 від 27.01.2015 «Специфікація товару» сторонами погоджено термін постачання товару до 01.12.2014 після відправлення замовником постачальнику повідомлення про готовність до виконання умов Договору.

Відповідач листом № 150115 від 15.01.15. повідомив позивача-2 про готовність поставити товар за Договором до 21.01.15.

Проте, відповідач не виконав умови укладеного між сторонами Договору щодо своєчасної поставки товару, порушив строки поставки з 02.12.14. по 26.01.15.

Наведені обставини були встановлені в рішенні Господарського суду міста Києва від 15.10.2015 у справі №910/22804/15 за позовом Військового прокурора Вінницького гарнізону Центрального регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Військової частини НОМЕР_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Гранум Ресурс про стягнення 87 265,46 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, в силу ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням Господарського суду міста Києва від 15.10.2015 у справі №910/22804/15, повторного доказування не потребують.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За змістом ст. 560 Цивільного кодексу України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

У відповідності до ст. 561 Цивільного кодексу України гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Гарантія є чинною від дня її видачі, якщо в ній не встановлено інше. Гарантія не може бути відкликана гарантом, якщо в ній не встановлено інше.

У розділі І Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №639 (надалі - Положення), визначено, що гарантія - це спосіб забезпечення виконання зобов`язань, відповідно до якого банк-гарант приймає на себе грошове зобов`язання перед бенефіціаром (оформлене в письмовій формі або у формі повідомлення) сплатити кошти за принципала в разі невиконання останнім своїх зобов`язань у повному обсязі або їх частину в разі пред`явлення бенефіціаром вимоги та дотримання всіх вимог, передбачених умовами гарантії. Зобов`язання банку-гаранта перед бенефіціаром не залежить від основного зобов`язання принципала (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли посилання на таке зобов`язання безпосередньо міститься в тексті гарантії. Гарантійний лист це гарантія, що оформлена належним чином на паперовому носії.

В якості забезпечення виконання зобов`язань за договором про закупівлю товарів за державні кошти №261/14 від 03.1.2014, 30.10.2014 Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» (далі відповідач, гарант) як гарантом надано Гарантію забезпечення виконання договору про закупівлю № 490/10-Г, за умовами якої, гарант зобов`язувався виплатити бенефіціару будь-яку суму в межах загальної суми цієї гарантії, що 13 851,66 грн., після одержання гарантом викладеної на українській мові та підписаної уповноваженою особою письмової вимоги бенефіціара, у якій бенефіціар заявляє щодо невиконання або несвоєчасного виконання принципалом своїх зобов`язань за договором закупівлі та/або порушення якості (комплектності) та/або кількості товару.

Сума гарантії залишається незмінною.

Гарант в десятиденний строк з моменту отримання письмової вимоги бенефіціара (з доданими до неї документами) розглядає та перевіряє її на відповідність умовам даної гарантії, та перераховує на рахунок бенефіціара суму, яка визначена в цій гарантії.

Гарант має право відмовити бенефіціарові, якщо вимога або додані до неї документи:

- не відповідають умовам гарантії;

- надані гарантові по закінченні строку дії Гарантії.

Письмова вимога бенефіціара повинна бути відправлена на поштову адресу гаранта: 01001, м. Київ, провулок Рильський, буд. 10-12/3, разом з:

- копією (ями) засвідченою (ними) бенефіціаром відповідного (них) документа (ів), яка (і) підтверджують, що принципал не виконав свої зобов`язання за Договором;

- карткою із зразками підпису посадової особи бенефіціара, що підписала вимогу, що посвідчена нотаріально або іншим способом, передбаченим законодавством.

Зобов`язання гаранта за цією гарантією припиняються у разі:

1) сплати бенефіціару загальної суми цієї гарантії;

2) закінчення строку, на який видана гарантія;

3) відмови бенефіціара від свої прав за гарантією шляхом повернення її гарантові або шляхом подання гаранту письмової заяви про звільнення його від обов`язків за гарантією;

4) закінчення строк дії Договору.

Термін дії банківської гарантії по 31.01.2015 включно.

Ця гарантія цілком і автоматично втрачає свою силу після закінчення строку її дії, незалежно від того, чи була вона нам повернута чи ні. Наші зобов`язання по цій гарантії припиняються із закінченням строку гарантії. Передача Бенефіціаром та/або іншою особою вимоги за гарантією установі зв`язку до закінчення останнього дня строку гарантії не може розцінюватися як своєчасне пред`явлення такої вимоги, якщо така вимога була отримана гарантом після закінчення строку гарантії.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача з Вимогою від 04.12.2014 за № 350/129/138/3070/пс, яку підписано тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , про сплату забезпеченого зобов`язання на суму 13851,66 грн.

До вказаної вимоги від 04.12.2014 № 350/129/138/3070/пс позивачем додано завірену копію повідомлення № 350/129/138/2646/пс; завірену копію доповіді про порушення строків постачання; завірену копію картки із зразками підписів та завірену копію Гарантії.

За результатами розгляду вимоги позивача відповідачем 19.12.2004 року відмовлено бенефіціарові у її задоволенні, оскільки вимогу підписано неуповноваженою особою та не надано відповідачеві всіх належних чином оформлених документів, передбачених Гарантією, а саме: 1) картку із зразками підпису посадової особи бенефіціара, що підписала вимогу, що посвідчена нотаріально або іншим способом, передбаченим законодавством; 2) копії документів, посвідчені бенефіціаром, які підтверджують, що принципал не виконав зобов`язання за договором закупівлі, яким крім іншого є: договір № 261/14 від 03.11.2014 року, що повинен містити предмет, який відповідає умовам Гарантії та строки виконання поставки товарів, що є простроченими, як вказано у вимозі.

20.01.2015 позивач повторно звернувся до відповідача з Вимогою за №350/129/138/116/пс від 20.01.2015 року, про виплату грошових коштів у сумі 13851,66 грн., встановлених Гарантією. Дану вимогу підписано уповноваженою особою - командиром військової частини НОМЕР_1 Байдак Ю.А.

До листа за №350/129/138/116/пс від 20.01.2015 року додано лист ГУ Державної казначейської служби у Вінницькій області щодо підтвердження підпису та печатки уповноваженої особи та завірена копія договору.

За наслідками розгляду відповідачем повторної вимоги позивача, викладеної у листі банк у своєму листі від 03.02.2015 листом за № 24-05-1560 зазначив, що бенефіціар не дотримався умов Гарантії та не надав банку всіх належним чином оформлених документів, передбачених Гарантією, а саме: 1) картку із зразками підпису посадової особи бенефіціара (оригінал), що підписала вимогу, що посвідчена нотаріально або іншим способом, передбаченим законодавством; 2) копії документів, посвідчених бенефіціаром, які підтверджують, що принципал не виконав зобов`язання за договором. Як зазначив гарант у даному листі, відповідно до умов договору принципал повинен був поставити товар у термін до 01 листопада 2014 року, після відправлення бенефіціаром принципалу повідомлення про готовність виконання умов договору. Однак, позивачем надано копію такого повідомлення, але не надано доказів його відправлення у зв`язку із чим не вбачається можливим зробити висновок, що строк виконання зобов`язань за договором настав і з боку принципала існує порушення.

Таким чином, спір між сторонами справи виник внаслідок невиконання відповідачем, як гарантом, його зобов`язань за Гарантією.

Частинами 1, 2, 3 статті 563 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією.

Відповідно до ч. 1 ст. 565 ЦК України передбачено, гарант має право відмовитися від задоволення вимоги кредитора, якщо вимога або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії або якщо вони подані гарантові після закінчення строку дії гарантії.

Отже, з умов Гарантійного листа та норм права слідує, що обов`язок гаранта сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії настає за умови порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, та направлення кредитором гаранту письмової вимоги разом із зазначеними в гарантії документами. За відсутності однієї із вказаних умов відповідальність гаранта не настає. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12.09.2011 № 3-63гс11.

Як встановлено судом вище, за умовами Гарантійного листа до письмової вимоги, яка пред`являється бенефіціаром гарантові у зв`язку із невиконанням зобов`язань принципалом, має бути додано:

- копію(ями) засвідчену(ними) бенефіціаром відповідного(них) документа(ів), яка(і) підтверджують, що принципал - ТОВ Гранум Ресурс не виконав свої зобов`язання за договором;

- картку із зразками підпису посадової особи бенефіціара, що підписала вимогу, що посвідчена нотаріально або іншим способом, передбаченим законодавством.

З наведених умов Гарантії, зокрема, вбачається, що картка із зразками підпису посадової особи бенефіціара надається бенефіціаром гарантові у вигляді оригіналу.

Враховуючи вказані умови Гарантії та обставин справи, які підтверджуються матеріалами справи, вимога позивача від 04.12.2014 за № 350/129/138/3070/пс, містила копію картки із зразками підписів, яка засвідчена неналежною особою.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем при зверненні до відповідача із вимогою від 04.12.2014 за № 350/129/138/3070/пс порушено правила, встановлені ч. 2 ст. 563 ЦК України, та умови гарантійного листа, а саме до даної вимоги не додано документи, вказані в гарантії.

Щодо вимоги №350/129/138/116/пс від 20.01.2015 року судом встановлено, що до вимоги позивачем було додано: лист ГУ Державної казначейської служби у Вінницькій області щодо підтвердження підпису та печатки уповноваженої особи та завірена копія договору.

З наведеного переліку документів, доданих до другої вимоги, вбачається, що позивачем не надано відповідачеві жодного документу, які передбачені Гарантійним листом.

Таким чином, позивачем не доведено і документально не підтверджено того факту, що ним було додано до своїх вимог ті документи, які передбачені Гарантійним листом та необхідні для задоволення гарантом вимог бенефіціара, зокрема, оригіналу картки із зразками підписів.

Водночас судом встановлено, що на підставі рішення Національного банку України від 23 травня 2016 року № 14/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" до категорії неплатоспроможних" Виконавчою дирекцією Фонду гарантування прийнято рішення від 23 травня 2016 року № 812 "Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "БАНК МИХАИЛІВСЬКИЙ" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку" та рішення від 13.06.2016 року № 991 "Щодо продовження строку тимчасової адміністрації у Приватному акціонерному товаристві "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ".

Згідно з даними рішеннями розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком з 23 травня 2016 року до 22 липня 2016 року включно.

Уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" було призначено Ірклієнка Ю.П.

Рішенням Правління Національного банку України № 124-рш від 12.07.2016 р. оголошено про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товаритсва "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ".

На підставі Рішення НБУ № 124-рш виконавчою дирекцією Фонду гарантування винесено Рішення № 1213 від 12.07.2016 р., згідно з яким з 13.07.2016 року розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" та призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора Публічного акціонерного товариства "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" Ірклієнко Ю.П. строком на два роки з 13.07.2016 року по 12.07.2018 року.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування № 1702 від 01.09.2016 р. змінено Уповноважену особу фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" та призначено Волкова О.Ю.

В умовах здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації діяльність Банку регламентується спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до абз. З п. 2 та п. З ст. 46 Закону з дня призначення Уповноваженої особи, строк виконання всіх грошових зобов`язань банку вважається таким, що настав. Під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Відповідно до ч. 1 статті 49 Закону Уповноважена особа припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду (частина 1 та 2 статті 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Частиною 4 вказаною вище статті передбачено, що будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Отже, з огляду на зазначене вище, та враховуючи прийняте рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про ліквідацію Публічного акціонерного товариства "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" задоволення вимог кредиторів банку, здійснюється виключно у межах процедури ліквідації банку та у порядку передбаченому Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відкликання Національним банком України на момент вирішення спору банківської ліцензії відповідача та ініціювання процедури його ліквідації як юридичної особи, зумовило для Позивача настання відповідних правових наслідків, зокрема, виникнення спеціальної процедури пред`явлення майнових вимог до банку та їх задоволення в порядку та черговості, передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", при цьому задоволення вимог окремого кредитора-юридичної особи, заявлених поза межами ліквідаційної процедури банку, не допускається, оскільки в такому випадку активи з банку виводяться, а заборгованість третіх осіб перед банком збільшується, що порушує принцип пріоритетності зобов`язань неплатоспроможного банку за вкладами фізичних осіб, гарантованими Фондом.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що підстави для стягнення з Банку коштів у сумі 13851,66 грн. відсутні, відтак, суд відмовляє в задоволенні позову з підстав його необґрунтованості.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Щодо позовних вимог про стягнення 3 % річних та втрат від інфляції суд зазначає, що вказані вимоги є похідними від основної позовної вимоги, у задоволенні якої судом відмовлено. Таким чином вимоги про стягнення 3 % річних та втрат від інфляції також задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов`язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Судовий збір, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 18.07.2017.

Суддя О.А. Грєхова