ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2017 Справа №917/888/17

м. Полтава

за позовом Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", м. Полтава, вул. Старий Поділ, 5,

в особі: Велико-Кохнівської філії Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", 39628, м. Кременчук, проспект Полтавський, 277

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційна компанія "Лінк Телеком", 39600, м. Кременчук, вул. Ігоря Сердюка, 1, кімната 135

про стягнення 87189,86 грн.

Суддя Пушко І.І.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 15.02.2017 року №10-74/1910;

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 01.03.2017року, №1/21-06/2017

Суть справи: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача 87189,86 грн. заборгованості за договором №58 від 20.12.2016 року про тимчасове використання місць на опорах ПЛ-0,22-0,38-6-10кВ для розміщення на них ТКМ та/або ЕМ, з яких 87 165грн. 12 коп. основний борг, 22грн.18коп. пеня та 2грн. 56коп. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем належним чином договірних зобов'язань в частині оплати отриманих послуг.

Позивачем подана заява від 11.07.2017 року про збільшення розміру позовних вимог в частині стягнення основного боргу, пені та 3% річних, в якій також ставляться додаткові вимоги про стягнення штрафу та інфляційних. Сума позову за новим розрахунком становить 95 228грн. 76коп. та складається з: 93 391 грн.20 коп. основного боргу; 457грн. 15коп. пеня, 54грн. 25 коп. - 3% річних, 1245грн. 22коп. штраф та 80 грн.94 коп. - інфляційні витрати.

Зазначену заяву представнику відповідача вручено під розписку в судовому засіданні 11.07.2017року.

Відповідно до частини четвертої статті 22 ГПК позивач вправі до прийняття рішення у справі, зокрема, збільшити або зменшити розмір позовних вимог.

Під збільшенням розміру позовних вимог (ч. 2 ст. 22 ГПК України) слід розуміти збільшення суми позову за тією вимогою, яку було заявлено у позовній заяві. Пред'явлення додаткових позовних вимог, про які не йшлося в позовній заяві не є збільшенням розміру позовних вимог (див. п. 3.10. постанови Пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року №18).

При вирішенні питання про прийняття зазначеної заяви до розгляду судом береться до уваги, що в даному випадку вимоги про стягнення штрафу та інфляційних є додатковими до викладених у позовній заяві, а кількісні показники змінено щодо стягнення основного боргу, пені та 3% річних.

Оскільки позивачем було подано позов про стягнення з відповідача основного боргу, пені, 3% річних, майнові вимоги про стягнення штрафу та інфляційних можуть бути заявлені позивачем в окремому провадженні, тому подана ним заява від 11.07.2017року про збільшення позовних вимог в частині стягнення штрафу та інфляційних підлягає залишенню без розгляду, а в частині збільшення основного боргу, пені та 3% річних, приймається судом. Таким чином, ціна позову складає 93 902,60грн.

Позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позову заперечує. У відзиві на позовну заяву (вхід. №8593 від 11.07.2017року) посилається на те, що відповідач листами за №1278 від 28.03.2017року та №1274 від 28.03.2017року прохав позивача надати технічні умови на розміщення волоконно-оптичного кабелю спільним підвішуванням на опорах в м. Кременчуці та Кременчуцькому районі, однак ніяких технічних умов не отримав, а тому не мав технічної можливості користуватися опорами позивача; згідно підписаного протоколу розбіжностей до договору власник ПЛ щомісячно надає власнику ТКМ та/або ЕМ підписаний акт надання послуг за попередній місяць, однак жодного акту приймання послуг позивачем не надано. Таким чином, відповідач посилається на те, що він фактично не користувався опорами позивача, а позивач не надав суду жодного документу, який підтверджує виконання сторонами умов укладеного договору та фактичне надання послуг відповідачу, за які він повинен був сплачувати кошти.

Резолютивна частина рішення оголошена згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України 11.07.2017 року.

Повне рішення складено та підписано 12.07.2017 року.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

20.12.2016 року між Публічним акціонерним товариством "Полтаваобленерго" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційна компанія "Лінк Телеком" було укладено Договір № 58 про тимчасове використання місць на опорах ПЛ - 0,22 -0,38-6-10 кВ для розміщення на них ТКМ та/або ЕМ (далі Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору ПАТ "Полтаваобленерго", як Власник повітряних ліній (далі - ПЛ) надає право Власнику телекомунікаційних мереж та/або електричних мереж (далі - ТКМ та/або ЕМ), яким є ТОВ "ТК "Лінк Телеком" використовувати місця на опорах ПЛ - 0,22 - 0,38 - 6 -10 кВ для розміщення на них ТКМ (телекомунікаційні мережі) та/або ЕМ (електричні мережі), що належать їм на праві власності чи користування. Перелік та адреса опор наведені в Додатку № 1 до договору від 01.12.2015 p., який є невід'ємною частиною Договору.

У відповідності до п. 3.1.6. Договору Власник ТКМ та/або ЕМ зобов'язаний оплачувати вартість послуг в порядку і в строки, передбачені Договором.

Позивач свої зобовязання по Договору виконав в повному обсязі, що підтверджується актом від 20.12.2016 року № 58 про розміщення ТКМ та/або ЕМ та узгодження договірної ціни використання місць на опорах ПЛ-0,22-0,38-6-10кВ для розміщення ТКМ та/або ЕМ.

Пунктом 2.1. Договору Сторони узгодили вартість послуг, яка складала 6 226,08 грн. з ПДВ на місяць.

ТОВ "ТК "Лінк Телеком", у відповідності до п. 2.4. Договору проводить щомісячні розрахунки за використання місць на опорах у формі попередньої оплати, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок ПАТ "Полтаваобленерго" в розмірі, що встановлений в п. 2.1. Договору, не пізніше 25 числа місяця, що передує тому, за який здійснюється оплата.

Відповідач свої зобовязання за Договором щодо оплати не виконав.

Станом на момент розгляду справи в суді, за розрахунком позивача, за відповідачем значиться основна заборгованість в розмірі 93 391,20грн. за період з лютого 2016р. по лютий 2017року, з квітня 2017року по травень 2017року (за рахунками №90702123, №90702124, №90702125, №90702127, №90702129, №90702130, №90702131, №90702133, №90702135, №90702136 від 23.02.2017року; рахунками № №90703524, №90703525, №90703528, від 01.03.2017року; рахунком №90709926 від 04.04.2017року).

За п.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Укладений між сторонами договір є договором про надання послуг. Згідно ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Виходячи з п. 1 ст. 903 Цивільного Кодексу, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідач не виконав своїх зобов'язань за Договором в частині своєчасної оплати отриманих послуг, будь-яких доказів такої оплати матеріали справи не містять.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позов, з посиланням на те, що ним не здійснювалося фактичне користування опорами в спірному періоді є необґрунтованим, оскільки відповідно до п.1.3. договору, факт надання місць на опорах ПЛ-0,22-0,38-6-10кВ для розміщення на них ТКМ та/або ЕМ підтверджується Актом розміщення ТКМ та/або ЕМ та узгодження договірної ціни, який є Додатком №1 до договору. Відповідний акт підписаний сторонами без зауважень (а.с. 10).

Відповідач не посилається на будь-які докази, які б свідчили про те, що надані йому відповідно до акту розміщення від 20.12.2016року (Додаток №1 до договору) місця на опорах за адресами, вказаними в цьому акті, фактично ним не використовувалися в спірному періоді.

Листами від 01.03.2017р., 04.04.2017р. (а.с.19-22) акти наданих послуг за спірний період разом з рахунками на оплату були направлені позивачем на адресу відповідача, підписані екземпляри яких відповідачем повернуті не були. Пунктом 2.3. договору передбачено, що нарахування плати за послуги починається з дати, зазначеної у п.7.1 Договору, тобто з 01.02.2016року. Таким чином, виникнення у відповідача зобов'язання по оплаті за надані послуги відповідно до умов договору не ставиться в залежність від будь-яких інших обставин.

За змістом п. 3.1.2 договору, обов"язок розроблення та погодження проектної документації покладено на власника ТКМ та/або ЕМ, тобто на відповідача.

Крім того, суд звертає увагу, що листи від 28.03.2017року (вих.№1278; №1274), на які посилається у відзиві не містять в собі посилання на те, що вони стосуються саме виконання умов договору №58 про тимчасове використання місць на опорах ПЛ-0,22-0,38-6-10кВ для розміщення на них ТКМ та/або ЕМ від 20.12.2016 року.

Таким чином, вимоги про стягнення основної заборгованості за Договором судом визнаються обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

За ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Ст. 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань підлягають стягненню штрафні санкції у вигляді пені, розмір якої повинен визначатися обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами та узгоджуватися в договорі.

Відповідно до вимог п. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 3.5. Договору сторони погодили, що у випадку порушення строку оплати послуг, передбаченого п. 2.3. Договору, власник ТКМ та/або ЕМ сплачує власнику ПЛ пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який нараховується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

У зв'язку із порушенням відповідачем зобовязання за договором щодо оплати отриманих послуг, позивачем нараховано та заявлено до стягнення 457,15 грн. пені (за загальний період з 26.04.2017 року по 02.07.2017 року), з яких:

- 295,10грн. за період з 26.04.2017року по 02.07.2017року за зобов'язаннями за квітень 2017 року (рахунок №90709969 від 04.04.2017року);

- 162,05грн. за період з 26.05.2017року по 02.07.2017року за зобов'язаннями за травень 2017 року (рахунок №90709926 від 04.04.2017року).

Стаття 625 ЦК України визначає обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

На підставі ст.625 ЦК України позивачем заявлено до стягнення 54,25грн. 3% річних за загальний період з 26.04.2017 року по 02.07.2017 року за зобов'язаннями за квітень, травень 2017 року (окремо по кожному рахунку).

Приймаючи до уваги, що судом встановлено прострочення відповідачем грошового зобов"язання, вимоги про стягнення пені та 3% річних суд визнає правомірними та такими, що підлягають задоволенню повністю, оскільки їх розмір та період нарахування є обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам Закону та Договору.

Перевірка правильності розрахунку позивача проводилася за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій інформаційної системи "Ліга. Закон".

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного Кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобовязання не допускається.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 193 ГК України кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. За ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до п. 5 ст. 16 ЦК України одним із засобів захисту цивільних прав є примусове виконання обовязку в натурі, яке в даному випадку полягає у виконанні відповідачем договірних зобовязань з оплати вартості отриманих послуг.

Факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань підтверджений матеріалами справи і не спростований належними доказами відповідачем, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню повністю.

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, господарський суд покладає на нього витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600,00 грн. згідно ч. 2 ст. 49 ГПК України.

На підставі викладеного, ст. ст. 22, 44, 49 (ч.2), 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційна компанія "Лінк Телеком" (39600, м. Кременчук, вул. Ігоря Сердюка, 1, кімната 135, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", (36022, м. Полтава, вул. Старий Поділ, 5) в особі Велико-Кохнівської філії Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (39628, м. Кременчук, проспект Полтавський, 277; ; р/р 5001, ПАТ "ТАСКОМБАНК") 93 391грн. 20коп. основного боргу, 457грн. 15коп. пені, 54грн. 25коп. 3% річних.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційна компанія "Лінк Телеком" (39600, м. Кременчук, вул. Ігоря Сердюка, 1, кімната 135, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", (36022, м. Полтава, вул. Старий Поділ, 5; ; р/р 003 в АТ "ТАСКОМБАНК"; МФО 339500) 1600грн. 00коп. судового збору.

4.Видати накази з набранням цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено та підписано 12.07.2017 року.

Суддя І.І. Пушко