ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 року Справа № 910/17568/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - судді Малетича М.М.,

суддів: Плюшка І.А.,

Самусенко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Національний кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Національний кредит" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.04.2017 року у справі №910/17568/16 господарського суду міста Києва за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Національний кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Національний кредит" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВМ 2014" про визнання нікчемних правочинів недійсними,

за участю представників:

Позивача: не з'явився,

Відповідача: не з'явився.

В с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство "Банк Національний кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Національний кредит" (далі - ПАТ "Банк Національний кредит", Банк) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВМ 2014" (далі - ТОВ "ВВМ 2014", Відповідач) про визнання недійсними нікчемних договорів № 1 від 27.06.2014 року та від 30.04.2015 року про внесення змін до Депозитного договору № DU1242/2014-1 від 26.06.2014 року в частині незастосування заниженої процентної ставки при достроковому розірванні договору з ініціативи вкладника.

Рішенням господарського суду міста Києва від 30.11.2016 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.04.2017 року, у позові ПАТ "Банк Національний кредит", відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятими судовими рішеннями, ПАТ "Банк Національний кредит", у поданій касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст. 203, 215, 216, 236, 627 Цивільного кодексу України, ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", ст.ст. 33, 34, 43, 82, 84 Господарського процесуального кодексу України, просить скасувати судові рішення у даній справі та прийняти нове рішення, яким задовольнити його позов у повному обсязі.

Сторони не скористались своїм правом на участь у судовому засіданні.

Вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи касаційних скарг, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційні скарги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Як було встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, 26.06.2014 року між ПАТ "Банк Національний кредит" (Банк) і ТОВ "ВВМ 2014" (Вкладник) було укладено договір про депозитний вклад "Стандартний" № DU1242/2014-1 строком на 12 місяців + 1 день (367 днів) в національній валюті (без капіталізації процентів) (надалі - Договір, Депозитний договір), відповідно до умов якого (п. 2.1.) Вкладник передає, а Банк приймає на депозитний рахунок № 9001 в ПАТ "Банк національний кредит", код Банку 320702, грошові кошти в сумі 1800000,00 грн. в національній валюті (надалі - Депозит), на умовах цього Договору.

Згідно умов Договору, визначених у його п.п. 2.2., 2.3., депозит розміщується на строк з 26.06.2014 року по 27.06.2015 року включно. Банк сплачує Вкладнику процентну ставку за користування Депозитом у розмірі 22,00% річних.

Також, умовами Договору передбачалось, зокрема (п. 3.7.), що Вкладник має право звернутися з проханням про дострокове розірвання Договору і повернення суми депозиту в робочий день протягом операційного часу, письмово попередивши про це Банк за 10 робочих днів до бажаної дати повернення суми Депозиту та нарахованих процентів, шляхом подання заяви про дострокове розірвання Договору. Датою розірвання Договору вважається дата повернення суми депозиту та нарахованих процентів Вкладнику. Банк повертає суму депозиту та нарахованих процентів протягом 10 днів з дня подання Вкладником заяви про дострокове розірвання дії Договору шляхом перерахування відповідної суми коштів на рахунок Вкладнику №9001, відкритий в установі позивача. У випадку розірвання цього Договору з ініціативи Вкладника, проценти нараховуються та сплачуються за ставкою у розмірі 2,0% процента річних за весь період знаходження коштів на депозитному рахунку.

У Договорі про внесення змін № 1 від 27.06.2014 року до Договору сторони внесли зміни до п. 2.1. останнього та встановили, що майнові права на Вклад є забезпечення виконання зобов'язань юридичної особи ТОВ "Факторинг Фінанс" (Позичальник) за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 49Ю/2010/05-81/2-1 від 30.08.2010 року.

Також, Договором про внесення змін № 1, сторони внесли зміни до п. 3.7. Договору, виклавши його у новій редакції про те, що Вкладник має право після припинення дії договору застави майнових прав №04-1283/1-1 (вимоги отримання грошових коштів, що розміщені на вкладному (депозитному) рахунку) від 27.06.2014 звернутися з проханням про дострокове розірвання договору і повернення суми депозиту в робочий день протягом операційного часу, письмово попередивши про це Банк за 10 робочих днів до бажаної дати повернення суми депозиту та нарахованих процентів, шляхом подання відповідної заяви про дострокове розірвання дії договору. Датою розірвання договору вважається дата повернення суми депозиту та нарахованих процентів Вкладнику. Після припинення дії договору застави майнових прав № 04-1283/1-1 (вимоги отримання грошових коштів, що розміщені на вкладному (депозитному) рахунку) від 27.06.2014 року Банк повертає суму депозиту та нарахованих відсотків протягом 10 днів з дня подання Вкладником заяви про дострокове розірвання договору шляхом перерахування відповідної суми коштів на рахунок Вкладника №9001/980, відкритий в установі Вкладника.

Крім того, Договором про внесення змін № 2 від 25.07.2014 року до Договору було внесено зміни в частині строку розміщення депозиту, а саме: з 26.06.2014 року по 31.07.2015 року, а також встановлено процентну ставку за користування Депозитом у розмірі 23 % річних.

В наступному, 30.04.2015 року між сторонами було укладено Договір про внесення змін до Договору, яким абзац 3 п. 3.7 Договору викладено у новій редакції про те, що у випадку розірвання цього Договору з ініціативи Вкладника, проценти нараховуються та сплачуються за ставкою у розмірі 23,0% процента річних за весь період знаходження коштів на депозитному рахунку.

Як вбачається з матеріалів справи, у квітні 2015 року Вкладник звернувся до Банку із заявою про дострокове припинення дії Договору та повернення грошових коштів разом з відсотками, за наслідками розгляду якої Банк повернув Вкладнику його Вклад у розмірі 1800000,00 грн., а також нараховані проценти за ставкою 23% річних у розмірі 347079,45 грн., що підтверджується банківською випискою.

Разом з тим, на підставі Постанови Національного банку України №358 від 05.06.2015 року "Про віднесення ПАТ "Банк Національний кредит" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення № 114 від 05.06.2015 року "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Національний кредит", відповідно до якого з 08.06.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Національний кредит".

Крім того, на виконання Постанови Національного банку України №563 від 28.08.2015 року "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Національний кредит" рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 159 від 28.08.2015 року було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Банк Національний кредит".

У листі за № 04-08/2095 від 17.11.2015 року ПАТ "Банк Національний кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Національний кредит" повідомило ТОВ "ВВМ 2014" про те, що договори про внесення змін до Депозитного договору №DU1242/2014-1 від 26.06.2014 року в частині незастосування заниженої процентної ставки при достроковому розірванні договору з ініціативи вкладника є нікчемними, з підстав передбачених п. 1 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", через відмову Банку від власних майнових прав.

Вимогами ПАТ "Банк Національний кредит" у даній справі, з посиланням на ст.ст. 215, 216, 236 Цивільного кодексу України, ч.ч. 3, 5 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", є визнання недійсними нікчемних договорів № 1 від 27.06.2014 року та від 30.04.2015 року про внесення змін до Депозитного договору № DU1242/2014-1 від 26.06.2014 року в частині незастосування заниженої процентної ставки при достроковому розірванні договору з ініціативи вкладника, з тих підстав, що у процесі проведеної перевірки Договору про внесення змін № 1 від 27.06.2014 року до Договору та Договору про внесення змін від 30.04.2015 року до Договору було виявлено, що вказані договори є нікчемними, з підстав, передбачених п. 1 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", оскільки у зв'язку з незастосуванням перерахунку нарахованих процентів за зниженою відсотковою ставкою Банк відмовився від власних майнових вимог, що потягло за собою необґрунтовану виплату ТОВ "ВВМ 2014" грошових коштів у розмірі 316 897,03 грн.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний господарський суд, посилаючись на положення ст.ст. 6, 215, 216, 509, 525, 526, 626-629, 1058, 1060, 1061 Цивільного кодексу України, ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", умови укладених угод, та представлені докази у справі, встановивши при цьому, що сторони, виклавши п. 3.7. Депозитного договору № DU1242/2014-1 від 26.06.2014 року у новій редакції, дійшли згоди про виключення з цього Договору умови щодо виплати відсотків по Депозиту за зменшеною ставкою у разі дострокового його розірвання за ініціативою Вкладника, тоді як виплата Вкладникові відсотків за користування Депозитом з розрахунку 23% річних є належним виконанням Банком своїх зобов'язань за Депозитним договором, та не може вважатись відмовою Банку від власних майнових вимог, дійшов висновку, про відсутність правових підстав для визнання оскаржуваних додаткових угод до Депозитного договору № DU1242/2014-1 від 26.06.2014 року недійсними.

На думку колегії суддів касаційної інстанції, висновки суду апеляційної інстанції, відповідають фактичним обставинам справи та наявним матеріалам і ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права, з дотриманням процесуальних норм.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції про залишення без змін рішення суду першої інстанції, а тому підстав для зміни чи скасування його постанови, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117 - 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Національний кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Національний кредит" залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.04.2017 року у справі № 910/17568/16 - без змін.

Головуючий - суддя Малетич М.М.

Судді Плюшко І.А.

Самусенко С.С.