ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2017 р. Справа № 925/742/17

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Спаських Н.М. з секретарем судового засідання Волна С.В., за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_2 - директор;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно" в інтересах відокремленого підрозділу "Черкаська ТЕЦ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Молодіжний стиль" про стягнення 16 681,51 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 16 681,51 грн. за поставлену теплову енергію на підставі договору № 430 "Про постачання теплової енергії " від 28.08.2013 року.

07.07.2017 позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача лише 11 431,51 грн. основного боргу.

Суд ухвалює прийняти до розгляду заяву про зменшення позовних вимог, оскільки вона подано в порядку ст. 22 ГПК України.

В судовому засіданні представник позивача зменшені позовні вимоги підтримує в повному об'ємі та просить суд їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги в сумі 11 431,51 грн. визнав.

Заслухавши доводи і пояснення представників сторін та дослідивши наявні у справі документи, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного:

У відповідності до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

З матеріалів справи вбачається наступне:

28.08.2013 між публічним акціонерним товариством "Черкаське хімволокно" (Теплопостачальна організація за договором, позивач у справі) та товариством з обмеженою відповідальністю " Молодіжний стиль" (Споживач за договором, відповідач по справі) було укладено договір № 430 на постачання теплової енергії (а.с. 9-14), у відповідності до якого Теплопостачальна організація зобовязалася постачати Споживачеві теплову енергію, а Споживач зобов'язався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим Договором ( п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 2.3 Договору постачання теплової енергії здійснюється:

- для потреб опалення та вентиляції - в період опалювального сезону орієнтовно з 15 жовтня по 15 квітня;

- для потреб гарячого водопостачання - протягом року.

Згідно з пунктом 6.1. Договору облік та визначення кількості спожитої теплової енергії виконується :

- приладним способом;

- розрахунковим способом.

Пунктом 8.2 Договору визначено, що оплата за теплову енергію здійснюється за рахунком-фактурою, сума якого включає величину попередньої оплати та залишкової несплаченої суми за попередній період виходячи з розрахунку її фактичної реалізації.

Відповідно до пункту 8.11 Договору грошові кошти за Теплову енергію перераховуються Споживачем на банківський рахунок Теплопостачальної організації, вказаний у Договорі.

Додатком № 1 ( а.с. 15) до Договору затверджено обсяги постачання теплової енергії відповідачу.

За доводами позивача, в період з 01.05.2016 по 28.04.2017 позивачем було відпущено відповідачу теплової енергії:

0,16 Гкал по тарифу572,16 грн/1Гкал+ПДВ20% на суму 109,86 грн.;

1,16 Гкал по тарифу 1199,05 грн/1Гкал + ПДВ 20% на суму 1669,08 грн.;

2,48 Гкал по тарифу 1199,05 грн/ІГкал + ПДВ 20% на суму 3568,37 грн.;

3,32 Гкал по тарифу 1199,05 грн/ІГкал + ПДВ 20% на суму 4777,02 грн.;

- 0,21 Гкал по тарифу 1199,05 грн/1 Гкал + ПДВ 20% на суму -302,16 грн.;

0,21 Гкал по тарифу 1479,36 грн/1Гкал + ПДВ 20% на суму 372,80 грн.;

3,64 Гкал по тарифу 1479,36 грн/1Гкал + ПДВ 20% на суму 6461,84 грн.;

2,64 Гкал по тарифу 1479,36 грн/1 Гкал + ПДВ 20% на суму 4704,36 грн.;

0,58 Гкал по тарифу 1590,88 грн/1Гкал + ПДВ 20% на суму 1107,25 грн.;

2,05 Гкал по тарифу 1590,88 грн/ІГкал + ПДВ 20% на суму 3913,56 грн.;

0,18 Гкал по тарифу 1590,88 грн/ІГкал + ПДВ 20% на суму 343,63 грн..

Всього відпущено 16,22 Гкал на суму 26 725,61грн. За весь вказаний період користування тепловою енергією Відповідачем сплачено лише 10 044,10 грн.

Доказів сплати коштів за користування тепловою енергією у більшій сумі, ніж обліковує позивач, відповідач суду не надав. Доказів про існування спору між сторонами з приводу неналежної якості послуг теплопостачання у справу не подано.

Тариф 572,16 грн. за 1 Гкал встановлений на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 3225 від 29.12.2015 р., про що відповідач був повідомлений листом №25/247 від 20.01.2016 p. (а.с. 27);

- тариф 1199,05 грн.. за 1 Гкал встановлений на підставі Постанови Національне комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1757 від 29.09.2016р., про що відповідач був повідомлений листом №25/7463 від 21.10.2016 p.(а.с.28);

- тариф 1479,36 грн. за 1 Гкал встановлений на підставі Постанови Національне комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2126 від 02.12.2016р., про що відповідач був повідомлений листом №25/1074 від 25.01.2017 p.( а.с. 29);

- тариф 1590,88 грн. за 1 Гкал встановлений на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 151 від 01.02.2017р., про що відповідач був повідомленні листом № 25/2664 від 01.03.2017 р ( а.с. 30).

Обсяги спожитої Відповідачем теплової енергії визначаються згідно пункту 23 «Правил користування тепловою енергією» від 03.10.2007р. №1198 (Розрахунок кількості спожитої теплової енергії).

За умовами договору між сторонами відповідач повинен оплачувати спожиті послуги до 25 числа поточного місяця на підставі рахунку-фактури та підписаного акту приймання-передавання теплової енергії (п. 8.9 договору).

Таким чином, станом на 28.04.2017 року заборгованість Відповідача пepeд Позивачем по договору № 430 від 28.08.2013 року склала 16681,51 грн., однак через проведення часткових розрахунків відповідачем в ході розгляду справи позивач свої позовні вимоги зменшив до стягнення лише 11 431,51 грн.

За своєю правовою природою договір про постачання теплової енергії від 28.08.2013 №430 є договором постачання енергетичних та інших ресурсів через приєднану мережу, та відповідає вимогам статті 714 Цивільного кодексу України, відповідно до якої за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відносини купівлі-продажу урегульовані Главою 54 ЦК України, відповідно до положень якої за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору. Договір про постачання теплової енергії від 28.08.2013 № 430 не заперечений сторонами, не визнаний недійсним та не розірваний в установленому порядку.

В пункті 8.2 Договору вказано, що оплата за теплову енергію здійснюється за рахунком-фактурою, сума якого включає величину попередньої оплати та залишкової несплаченої суми за попередній період виходячи з розрахунку її фактичної реалізації. Рахунком-фактурою (а.с. 19-26) в т.ч. визначена дата, до якої має бути внесений обовязковий платіж за надану позивачем теплову енергію.

Однак, відповідач не виконав взяті на себе зобовязання, не здійснив повну оплату за теплову енергію, отриману в період з травня 2016 року по квітень 2017 року включно. Існування боргу перед позивачем відповідач не заперечив.

Згідно ч.1 ст. 173 ГК України зобовязання, що виникає між субєктами господарювання, в силу якого один субєкт зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта, або утриматися від певних дій, а інший субєкт має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку, є господарським зобовязанням.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобовязання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Факт наявності заборгованості підтверджується Договором, виставленими відповідачу рахунками на оплату, розрахунком позивача тощо.

Відповідач свої зобовязання в частині належної та повної оплати за вже спожиту теплову енергію належним чином не виконав.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

На момент звернення до суду із позовною заявою відповідач заборгованості не погасив. За розрахунками позивача, на момент подачі позову заборгованість відповідача за спожиту теплову енергію за період з травня 2016 року по квітень 2017 року становила 16 681,51 грн.

В судовому засіданні відповідачем подано платіжні доручення про сплату боргу в сумі 5 250,00 грн. в зв'язку з чим позивачем подано суду заяву про зменшення позовних вимог, яка була прийнята судом.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем становить лише 11 431,51 грн. ( 16 681,51-5250).

Доказів про проведення повного розрахунку за позовними вимогами відповідач суду не надав, строк виконання зобов'язань по оплаті спожитої теплової енергії за період з травня 2016 року по квітень 2017 року, які складають предмет позову, вже є таким, що настав.

На підставі викладеного, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача 11 431,51 грн. боргу за поставлену теплову енергію обґрунтованою, доведеною належними доказами та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі статті 49 ГПК України з відповідача, як із винної особи у виникненні спору, підлягають стягненню на користь позивача понесені останнім витрати на сплату судового збору сумі 1 600,00 грн.

Керуючись ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Молодіжний стиль" (ідентифікаційний код 22800669, м. Черкаси, бул. Шевченка, 419) на користь Публічного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно" в інтересах відокремленого підрозділу "Черкаська ТЕЦ" (ідентифікаційний код 33282969 м. Черкаси, пр-кт Хіміків, 76) 11 431,51 грн. основного боргу за спожиту теплову енергію по договору № 430 на постачання теплової енергії від 28.08.2013 та 1600,00 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

Наказ видати.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом 10 днів.

Повне рішення складено 10 липня 2017 року

Суддя Н.М. Спаських