РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2017Справа №910/9090/17
За позовом Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення в особі Миколаївської філії Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАК ТВ+»

про стягнення 6 060,99 грн.

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: Климович А.В., Климович В.О., за довіреностями;

від відповідача: Фокін С.О., за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Концерн радіомовлення, радіозв'язку та телебачення в особі Миколаївської філії Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАК ТВ+» (далі - відповідач) 6 060,99 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору № 06-2015 від 19.12.2014, в зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача 3 % річних в розмірі 559,44 грн. та пеню в розмірі 5 501,55 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.06.2017 порушено провадження по справі №910/9090/17, розгляд справи призначено на 17.07.2017.

17.07.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником позивача було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи та заяву про відсутність аналогічного спору.

У судове засідання 17.07.2017 представник позивача з'явився, надав суду усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судове засідання 17.07.2017 з'явився та надав усні пояснення по суті спору.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол судового засідання, який долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 17.07.2017 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Між Концерном радіомовлення, радіозв'язку та телебачення в особі Миколаївської філії Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення (далі - виконавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАК ТВ+» (далі - замовник, відповідач) було укладено Договір № 06-2015 від 19.12.2014 (далі - Договір), предметом якого є надання виконавцем, у відповідності до ліцензії виконавця на технічне обслуговування і експлуатацію мереж ефірного телемовлення, телекомунікаційних послуг з технічного обслуговування та експлуатації (далі - телекомунікаційні послуги) технічних засобів (ТЗ) замовника.

Згідно з п. 2.4.5 Договору замовник зобов'язаний здійснювати розрахунки за надані виконавцем послуги в розмірі, у строки та в порядку, встановлені даним Договором.

Ціна Договору встановлюється за домовленістю сторін, і визначається в Додатку № 1, який є невід'ємною частиною даного Договору (п. 3.1 Договору).

Відповідно до пунктів 5.1 та 5.2 Договору розгляд підсумків виконавцем телекомунікаційних послуг проводиться сторонами щомісячно. Виконавець щомісячно, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за звітним, складає рахунок та Акт прийняття наданих послуги, після чого направляє їх поштою замовнику. У разі неотримання Акту прийняття наданих послуг та рахунку до 10 (десятого) числа місяця наступного за звітним, замовник зобов'язаний повідомити про це виконавця до 12 (дванадцятого) числа місяця наступного за звітним та звернутися до бухгалтерії виконавця за телефоном (0512) 46-14-34 для отримання інформації про належну до сплати суму. В разі відсутності такого повідомлення про неотримання Акту та рахунку, Акт прийняття наданих послуг та рахунок вважаються отриманим замовником у належний строк.

Пунктами 5.3 та 5.4 Договору сторонами погоджено, що замовник у триденний строк після отримання рахунку і Акту, але не пізніше 12 (дванадцятого) числа місяця наступного за звітним, розглядає їх. І у випадку відсутності зауважень або заперечень підписує Акт, скріплює печаткою і повертає поштою виконавця. У разі не направлення замовником письмових заперечень виконавцю до 15 (п'ятнадцятого) числа місяця наступного за звітним, послуга вважається прийнятою замовником в обсязі, визначеному Актом прийняття наданих послуг, а сума, що зазначена в Акті, вважається узгодженою сторонами і підлягає оплаті.

За умовами пунктів 5.6 та 5.7 Договору розрахунки за надання телекомунікаційних послуг здійснюються безпосередньо між виконавцем і замовником за цінами згідно Додатку № 1. Щомісячна оплата здійснюється за фактично відпрацьований час ТЗ. Замовник до 15 (п'ятнадцятого) числа поточного місяця сплачує виконавцю аванс за послуги, надані у поточному місяці. Сума авансу складає 40 % від вартості послуг за минулий місяць. Не пізніше 15 (п'ятнадцятого) числа наступного місяця проводиться остаточний розрахунок за надані послуги х урахуванням авансу.

У пункті 6.8 Договору сторонами погоджено, що за несвоєчасну оплату рахунку виконавця, у строки передбачені п. 5.7 Договору, замовник сплачує пеню, яка обчислюється від суми заборгованості, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банк Україна, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення платежу.

Цей Договір набирає чинності з дати підписання і діє з 01.01.2015 до 31.12.2015 включно, а в частині виникнення фінансових зобов'язань по Договору - до їх повного виконання. Дія Договору може бути може бути продовжена на кожний наступний рік шляхом підписання сторонами додаткової угоди (п. 10.1 та п. 10.2 Договору).

19.12.2014 сторонами погоджено та підписано Протокол узгодження договірної ціни на надання телекомунікаційних послуг (Додаток № 1 до Договору), відповідно до якого договірна ціна на телекомунікаційної послуги з технічного обслуговування та експлуатації технічних засобів з 01.01.2015 в місяць складає 28,51 грн. за годину мовлення через телевізійний передавач та 0,70 грн. за годину мовлення через супутникову приймальну станцію.

21.12.2015 Сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору, відповідно до якої, сторони дійшли згоди на підставі п. 10.2 Договору продовжити дію Договору на 12 (дванадцять) місяців, тобто з 01.01.2016 до 31.12.2016 включно, вважати таким, що втратив силу Додаток № 1 від 19.12.2014 та вирішили доповнити Договір новим Додатком № 1 від 21.12.2015.

21.12.2015 сторонами погоджено та підписано Протокол узгодження договірної ціни на надання телекомунікаційних послуг (Додаток № 1 до Договору), відповідно до якого договірна ціна на телекомунікаційної послуги з технічного обслуговування та експлуатації технічних засобів з 01.01.2016 в місяць складає 32,79 грн. за годину мовлення через телевізійний передавач та 0,80 грн. за годину мовлення через супутникову приймальну станцію.

Також, 21.12.2015 сторонами укладено Додаткову угоду № 2 до Договору, за умовами якої сторони дійшли згоди викласти пункт 6.8 Договору в наступній редакції:

«За несвоєчасну оплату рахунку виконавця, у строки, передбачені п. 5.7 Договору, виконавець може нарахувати замовнику штрафні санкції у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент невиконання зобов'язань за кожен день прострочення платежу, а замовник зобов'язується їх сплатити».

Додатковою угодою від 21.12.2016 до Договору сторони дійшли згоди продовжити дію Договору на строк 12 (дванадцять) місяців, тобто з 01.01.2017 до 31.12.2017 включно.

На виконання умов даного договору позивач у період з травня 2016 року по січень 2017 року надав відповідачу послуги, що підтверджується підписаними сторонами Актами приймання виконаних робіт (наданих послуги) та надсилав відповідачу рахунки для оплати, що підтверджується рахунками та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Однак відповідач, у порушення взятих на себе зобов'язань за Договором, оплату отриманих послуг здійснив з порушенням строків погоджених сторонами у Договорі.

03.05.2017 Концерн радіомовлення, радіозв'язку та телебачення в особі Миколаївської філії Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення надіслав відповідачу Претензію (на суму 6 074,41 грн.) вих. 264/07 від 28.04.2017, у якій вимагав у найкоротший термін перерахувати на розрахунковий рахунок позивача 6 074,41 грн. як сплату неустойки та 3 % річних.

Направлення зазначеної претензії відповідачу підтверджується наявною в матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

З цих підстав Концерн радіомовлення, радіозв'язку та телебачення в особі Миколаївської філії Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАК ТВ+».

Відвідач письмового відзиву на позовну заяву не подав, в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Цивільні права і обов'язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно із ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями і громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

За своєю правовою природою Договір є договором про надання послуг.

Згідно з ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як встановлено судом, на виконання умов даного договору позивач у період з травня 2016 року по листопад 2016 та січень 2017 року надав відповідачу послуги на загальну суму 235 197,18 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи Актами здачі-прийняття робіт (наданих послуг) від 31.05.2016 на суму 29 626,38 грн., від 30.06.2016 на суму 28 820,22 грн., від 31.07.2016 на суму 29 787,61 грн., від 31.08.2016 на суму 29 787,61 грн., від 30.09.2016 на суму 28 658,99 грн., від 31.10.2016 на суму 29 827,92 грн., від 30.11.2016 на суму 28 900,84 грн., від 31.07.2017 на суму 29 787,61 грн., які підписані уповноваженими представниками сторін без заперечень.

Також, судом встановлено, що на виконання умов Договору позивачем було виставлено відповідачу рахунки на оплату наданих послуг № 372 від 31.05.2016 на суму 29 626,38 грн., № 442 від 30.06.2016 на суму 28 820,22 грн., № 517 від 31.07.2016 на суму 29 787,61 грн., № 597 від 31.08.2016 на суму 29 787,61 грн., № 678 від 30.09.2016 на суму 28 658,99 грн., № 759 від 31.10.2016 на суму 29 827,92 грн., № 841 від 30.11.2016 на суму 28 900,84 грн., № 41 від 31.01.2017 на суму 29 787,61 грн.

В матеріалах справи також наявні копії рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень, з яких вбачається, що на виконання п. 5.2 Договору позивачем було направлено рахунок Акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг) та рахунок за травень - 03.06.2016, Акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг) та рахунок за червень - 02.07.2016, Акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг) та рахунок за липень - 29.07.2016, Акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг) та рахунок за серпень - 31.08.2016, Акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг) та рахунок за вересень - 11.10.2016, Акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг) та рахунок за жовтень - 09.11.2016, Акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг) та рахунок за листопад - 02.12.2016, Акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг) та рахунок за січень - 02.02.2017.

Про належне виконання позивачем своїх зобов'язань за договором свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов договору щодо поставки визначених товарів.

Матеріали справи також не містять повідомлень відповідача або звернень до позивача, у відповідності до п. 5.2 Договору, до 12 числа місяця наступного за звітним до бухгалтерії виконавця для отримання інформації про належну до сплати суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За умовами пунктів 5.6 та 5.7 Договору розрахунки за надання телекомунікаційних послуг здійснюються безпосередньо між виконавцем і замовником за цінами згідно Додатку № 1. Щомісячна оплата здійснюється за фактично відпрацьований час ТЗ. Замовник до 15 (п'ятнадцятого) числа поточного місяця сплачує виконавцю аванс за послуги, надані у поточному місяці. Сума авансу складає 40 % від вартості послуг за минулий місяць. Не пізніше 15 (п'ятнадцятого) числа наступного місяця проводиться остаточний розрахунок за надані послуги х урахуванням авансу.

Таким чином, відповідач мав оплати телекомунікаційні послуги в повному обсязі не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним. Тобто, послуги надані в травні 2016 року мали бути сплачені відповідачем 15.06.2016, в червні 2016 року - 15.07.2016, в липні 2016 року - 15.08.2016, в серпні 2016 року - 15.09.2016, у вересні 2016 року - 17.10.2016, у жовтні 2016 року - 15.11.2016, у листопаді 2016 року - 15.12.2016, у січні 2017 року - 15.02.2017.

З наявних у матеріалах справи копій платіжних доручень про оплату відповідачем наданих позивачем послуг вбачається, що послуги за травень були сплачені відповідачем 08.07.2016, що підтверджується платіжним дорученням № 226 від 08.07.2016 на суму 29 626,38 грн. із призначенням платежу «оплата за телекомунікац. та тех. обслуг. зг. рах. № 372 від 31.05.2016», послуги за червень були сплачені відповідачем 11.08.2016, що підтверджується платіжним дорученням № 258 від 11.08.2016 на суму 28 820,22 грн. із призначенням платежу «оплата за телекомунікац. та тех. обслуг. облад. зг. рах. № 442 від 30.06.2016», послуги за липень були сплачені відповідачем 02.09.2016, що підтверджується платіжним дорученням № 294 від 02.09.2016 на суму 29 787,61 грн. із призначенням платежу «оплата за телекомунікаційні послуги згідно рах. № 517 від 31.07.2016», послуги за серпень були сплачені відповідачем 06.10.2016, що підтверджується платіжним дорученням № 340 від 06.10.2016 на суму 29 787,61 грн. із призначенням платежу «оплата за телекомунікаційні послуги згідно рах. № 597від 31.08.2016», послуги за вересень були сплачені відповідачем 02.12.2016, що підтверджується платіжним дорученням № 398 від 02.12.2016 на суму 28 658,89 грн. із призначенням платежу «оплата за телекомунікаційні послуги зг. рах. № 678 від 30.09.2016», послуги за жовтень були сплачені відповідачем 29.12.2016, що підтверджується платіжним дорученням № 437 від 29.12.2016 на суму 29 827,92 грн. із призначенням платежу «оплата за телекомунікац. послуги згідно рах. № 759 від 31.10.2016», послуги за листопад були сплачені відповідачем 29.12.2016, що підтверджується платіжним дорученням № 438 від 29.12.2016 на суму 28 900,84 грн. із призначенням платежу «оплата за телекомунікац. послуги згідно рах. № 841 від 30.11.2016», послуги за січень були сплачені відповідачем 03.04.2017, що підтверджується платіжним дорученням № 7 від 03.04.2017 на суму 56 673,05 грн. із призначенням платежу «оплата за телекомунікац. послуги зг. рах. № 41 від 31.01.2017».

При цьому, з вказаних вище платіжних доручень судом встановлено, що аванс у розмірі 40% від вартості послуг за минулий місяць відповідачем не сплачувався.

Надалі, 03.05.2017 Концерн радіомовлення, радіозв'язку та телебачення в особі Миколаївської філії Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення надіслав відповідачу Претензію (на суму 6 074,41 грн.) вих. 264/07 від 28.04.2017, у якій вимагав у найкоротший термін перерахувати на розрахунковий рахунок позивача 6 074,41 грн. як сплату неустойки та 3 % річних.

Направлення зазначеної претензії відповідачу підтверджується наявною в матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Однак зазначена претензія залишена відповідачем без відповіді та без задоволення.

Пунктом 2 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Порушенням зобов'язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Отже, матеріалами справи підтверджується, що у порушення взятих на себе зобов'язань за Договором, оплату отриманих послуг відповідач здійснив з порушенням строків погоджених сторонами у Договорі.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 21 8Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями уцьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Сторони можуть домовитись про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків передбачених законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом зокрема сплата неустойки.

За умовами пункту 6.7 Договору за несвоєчасну оплату рахунку виконавця, у строки, передбачені п. 5.7 Договору, виконавець може нарахувати замовнику штрафні санкції у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент невиконання зобов'язань за кожен день прострочення платежу, а замовник зобов'язується їх сплатити.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

В пункті 2.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" зазначено, що: «Щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції».

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені в сумі 5 501,55 грн. суд вважає його арифметично вірним та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак з відповідача підлягає стягненню пеня у розмірі 5 501,55 грн.

У відповідності до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі даної норми чинного законодавства, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3% річних в сумі 559,44 грн. за період з 16.06.2016 по 16.02.2017.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. (Відповідної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові №48/23 від 18.10.2011 та Верховний Суд України у постанові №3-12г10 від 08.11.2010).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних за заявлений позивачем період, суд дійшов висновку про його обґрунтованість, вірність та відповідність фактичним обставинам справи і нормам чинного законодавства, тому вимоги позивача в цій частині також підлягають задоволенню.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про своєчасність виконання останнім грошового зобов'язання за Договором.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАК ТВ+» (04080, м. Київ, вулиця Фрунзе, будинок 23; ідентифікаційний код: 37701196) на користь Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення (04112, м. Київ, вулиця Дорогожицька, будинок 10; ідентифікаційний код: 01190043) в особі Миколаївської філії Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення (54029, Миколаївська обл., місто Миколаїв, проспект Центральний, будинок 24-Р; ідентифікаційний код: 34927126) пеню в розмірі 5 501 (п'ять тисяч п'ятсот одна) грн. 55 коп., 3 % річних в розмірі 559 (п'ятсот п'ятдесят дев'ять) грн. 44 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 19.07.2017.

Суддя О.А. Грєхова