ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.07.2017 Справа № 904/4872/17
За позовом Комунального підприємства "КРИВБАСВОДОКАНАЛ", м. Кривий Ріг

до Державного вищого навчального закладу "Криворізький державний педагогічний університет", м. Кривий Ріг

про стягнення 474 640,13 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність № 46 від 01.06.17;

від відповідача: ОСОБА_2 - довіреність № 11-д від 27.06.17;

ОСОБА_3 - довіреність № 09-д від 09.06.17.

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Кривбасводоканал" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Державного вищого навчального закладу "Криворізький державний педагогічний університет" про стягнення 474 640,13 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договорами від 28.02.2017 № 152 про надання послуг з розподілу води та №153 про надання послуг з відведення стічних вод в частині повної та своєчасної оплати наданих послуг. А також, порушенням відповідачем умов п 4.3 Правил № 190 щодо самовільного приєднання обєкту водоспоживання до діючої системи централізованого водопостачання та водовідведення.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.04.17 порушено провадження у справі та її розгляд призначено на 30.05.17.

Ухвалою суду від 30.05.17 розгляд справи відкладений до 13.06.17.

У судовому засіданні 13.06.17 оголошено перерву до 10.07.17.

Представник позивача у судове засідання з'явився, підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити, надав пояснення по справі, відповів на поставленні питання.

Відповідач у судове засідання зявився, позовні вимоги визнав частково в розмірі 31946, 54 грн. заборгованості за спожиті у березні 2017 року послуги. Проти задоволення вимог у розмірі 442 293, 59 грн. суми нарахованої позивачем за без облікове водокористування відповідач заперечив, оскільки спусковий кран, який позивач вважає самовільним підключенням до мережі водопостачання, був передбачений при проектуванні мереж водопостачання, а отже, він не є самовільним приєднанням.

Згідно зі ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В порядку статті 85 ГПК України, у судовому засіданні 10.07.17 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем (виробник) та відповідачем (споживач) було укладено договір про розподіл води № 152 від 28.02.17 (договір № 152) та договір про надання послуг з відведення стічних вод № 153 (договір № 153) із протоколами розбіжностей. Відповідно до п. 1.1 договорів №№ 152, 153, виробник зобовязується у 2017 надати споживачу: ДК 021:200-7 розподіл води (послуги з централізованого постачання питної води) та зобовязується надати споживачу ДК 021:20-0 Послуги з відведення стічних вод (послуги з централізованого водовідведення) до межі балансової належності мереж. Згідно п. 1.2 договорів №№ 152, 153, Споживач зобовязується прийняти та оплатити надані послуги за встановленими тарифами. Вода подається споживачу при наявності засобів обліку води, встановлених власними коштами та засобами, згідно з технічними умовами виробника (п. 3.2 договору № 152). Кількість стічних вод, що надходять до каналізації, визначається за кількістю води, що надходить із комунального водопроводу та інших джерел водопостачання (із відрахуванням втрат води на технологічні потреби), згідно із показниками приладів обліку (п. 2.2 договору № 153).

Договори набирають чинності з моменту його підписання сторонами і діє в частині надання послуг водопостачання до 31.12.2017, а в частині розрахунків за надані послуги до повного погашення заборгованості. Разом з тим, сторони домовились, що умови даного договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладання, а саме з 01.01.17, на підставі п. 3 статті 631 ЦК України (п. 10.1(11.1) договорів № 152, 153).

Договорами №№ 152, 153 встановлено, що під час їх укладання сторони керувались відповідними нормативно-правовими актами, в тому числі "Правилами користування системами центрального комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України", затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України" від 27.06.2008 № 190 (Правила № 190), "Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктах України", затверджених Державним комітетом будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 № 37 (Правила приймання стічних вод № 37), та "Правилами приймання стічних вод у комунальну каналізаційну мережу м. Кривого Рогу", затверджених Рішенням Криворізької міської ради від 29.09.2004 № 2202 (Правила № 2202)

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 193 ГК України, визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 2.1 Правил № 190, договірні відносини щодо користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення здійснюються виключно на договірних засадах відповідно до Законів України "Про питну воду та питне водопостачання" та "Про житлово-комунальні послуги".

Право виробника здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків та споруд, вимагати термінового усунення витоків з водопровідних мереж та обладнання, сприяти впровадженню засобів обліку та регулювання споживання питної води передбачено абз. 2 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання".

Відповідно до Правил № 190 та умов Договору, Виробник має право перевіряти технічний стан водопровідних мереж та обладнання.

Так, 27.02.17 повноважними представниками Позивача було здійснено огляд систем водопостачання та водовідведення об'єкту за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Гагаріна,54-А (гуртожиток № 1). Під час огляду встановлено факт порушення законодавства, а саме: факт самовільного приєднання до мережі Виробника до приладу обліку води, про що складено відповідний двосторонній акт 282 ТІ від 27.02.17. В акті перевірки в від 27.02.17 № 282ТІ міститься схема водопостачання, згідно якої неопломбований кран ДУ 15 мм розташований до приладу обліку водопостачання (здійснено фотофіксацію). Відповідача було зобов'язано у триденний термін усунути доводомірне підключення (а.с. 22-23).

Заперечення відповідача не спростовують факту самовільного приєднання до мережі Виробника до приладу обліку води з таких підстав.

Порівнявши схематичне зображення мереж водопостачання вище, кульовий кран виявлений при обстежені систем водопостачання Відповідача 27 лютого 2017 року, суперечить проектній схемі Відповідача від 1970 року, не відповідає державним будівельним нормам В.2.5-64:2012 "Внутрішній водопровід та каналізація" і не підтверджений жодним документом передбачений чинним законодавством України. А саме: Згідно до державних будівельних норм України ДБН В.2.5-64:2012 "Внутрішній водопровід та каналізація", пункту 13.5.6. передбачено, що при конструюванні трубного обв'язування вузлів установлення лічильників холодної і гарячої води потрібно між лічильником і другою (по ходу руху води) запірною арматурою установлювати контрольний кульовий кран з постійно установленою заглушкою, який призначений для підключення пристроїв метрологічної перевірки; такий кран потрібно встановлювати на відстані не більше ніж 0,5 м після запірної арматури.

На виконання пункту 6.2. Договору №152, який міститься в матеріалах справи та регулює правовідносини між Позивачем та Відповідачем, чітко встановлено зобов'язання Споживача (Відповідача) сповіщати Виробника (Позивача) у письмовій формі протягом десяти днів про зміну в найменуванні об'єкта водоспоживання, передачі об'єкта водоспоживання на баланс іншого підприємства, зміни кількості спожитої води і стоків, що скидаються, перебудові внутрішніх водопровідних і каналізаційних мереж, установці насосів, інше.

Пунктом 14.2 Правил №190 Споживачі зобов'язані мати схеми або виконавчі креслення своїх мереж водопостачання та водовідведення, розміщених як у землі, так і всередині будинків із зазначенням діаметра труб, місць розміщення арматури, санітарних приладів, вузлів обліку та інших приладів (пристроїв). Споживачі, що не мають схем або виконавчих креслень своїх мереж, повинні виконати інвентаризаційні креслення в строк, узгоджений з виробником. Виконавчими можуть бути креслення затвердженого проекту з нанесеними на них змінами, узгоджені з виробником, один примірник яких зберігаються у виробника.

Акти встановлення охоронної пломби від 03.10.2016 року, які надані Відповідачем і містяться в матеріалах справи є ще одним підтвердженням того, що на момент опломбування уповноваженим представником Позивача не було виявлено підключення крану кульового на мережі Відповідача.

Пунктом 4.3 Правил № 190 встановлено, забороняється будь-яке самовільне приєднання об'єктів водоспоживання до діючих систем центрального водопостачання та водовідведення (включаючи приєднання до будівельних вводів, внутрішньо-будинкових мереж або мереж Споживачів).

У разі самовільних дій Споживач сплачує витрату води згідно з пунктами 3.3, 3.4 Правил № 190, якими в свою чергу передбачено, що виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин на добу. У разі відсутності у Споживача засобів обліку на каналізаційних випусках кількість стічних вод визначається за кількістю води, що надходить з мереж централізованого водопостачання та інших джерел (пункт 5.14 Правил № 190).

Розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць.

На підставі вищезазначених норм, Позивачем виконано розрахунок витрат води Відповідача за місяць безоблікового водокористування з 27 лютого по 27 березня 2017 року на суму 443 401,82 грн. Ця сума включена в рахунки на оплату за централізоване водопостачання у березні 2017 №9180/05/22276, № 9182/05/222796 від 16.03.2017р. (а.с.25).

Пунктом 4.1 Договору № 153 передбачено, що розрахунки за надані послуги водопостачання та водовідведення здійснюються Споживачем у грошовій формі протягом трьох банківських днів після пред'явлення платіжного доручення, рахунку або квитанції.

Відповідач 04.04.16 отримав виставлені рахунки № 9180/05/22276, № 9182/05/222796 від 16.03.2017р. Проте, станом на день розгляду справи, рахунки не оплатив.

Разом з цим, слід звернути увагу на такі обставини.

З тексту Акту 282 ТІ від 27.02.17, вбачається, що Відповідача було зобов'язано у триденний термін усунути доводомірне підключення (а.с. 22-23). В матеріалах справи міститься Акт від 01.03.17 (а.с.41), з якого вбачається, що Відповідачем виконано вимогу Позивача і станом на 01.03.17 усунуто доводомірне підключення.

Таким чином, станом на 01.03.17 відповідачем припинено безоблікове водокористування, встановлене актом №282 ТІ від 27.02.17. Відповідно, протягом періоду 01.03.2017-27.03.2017 Відповідачем вже не здійснювалось безоблікове водокористування.

А отже, розрахунок витрат води в частині безоблікового водокористування за період 01 березня 2017 по 27 березня 2017 є неправомірним. Водночас, розрахунок витрат води в частині безоблікового водокористування за період з 27 лютого 2017 по 28 люте 2017 відповідає вимогам чинного законодавства.

Оскільки, загальна кількість днів безоблікового споживання за розрахунком позивача складає 29 днів, то за два дні безоблікового споживання у лютому 2017 році Відповідач зобов'язаний сплати Позивачу: 443 401,82/29х2=30 579,44 грн. Вимога про стягнення 412822,38 грн. за 27 днів безоблікового споживання у березні 2017 року не відповідає вимогам чинного законодавства України.

Крім того, до складу позовних вимог включена вимога про стягнення з Відповідача 31 946,54 грн. заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення у березні 2017, яка визначена на підставі технічних засобів обліку.

Вимоги в цій частині є правомірним та відповідають фактичним обставинам справи.

За таких обставин, позовні вимоги слід задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 62 525,98 грн. З них - 30 579,44 грн. вартість безоблікового водоспоживання 27 та 28 лютого 2017 року, 31 946,54 грн. - заборгованість за послуги фактичного водопостачання та водовідведення у березні 2017 року.

Відповідно статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 22, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного вищого навчального закладу «Криворізький державний педагогічний університет» (50086, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр. Гагаріна, 54; код 40787802) на користь Комунального підприємства «Кривбасводоканал» (50027, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Єсеніна, 6а; код 03341316) заборгованість в розмірі 62 525,98 грн. (з них - 30 579,44 грн. вартості безоблікового водоспоживання 27 та 28 лютого 2017 року, 31 946,54 грн. - заборгованість за послуги фактичного водопостачання та водовідведення у березні 2017 року) та 1417,09 грн. витрат зі сплати судового збору.

В решті позову відмовити.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня підписання повного рішення.

Повне рішення складено 17.07.2017

Суддя ОСОБА_4