РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2017Справа №910/6797/17

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Аніка";
До Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-промисловий дім "Цезар";
Простягнення компенсації за втрату майна
Суддя Мандриченко О.В.

Представники:

Від позивача:Іщерякова В.М., представник за довіреністю від 01.04.2017;
Від відповідача: не з'явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Аніка" звернулося до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-промисловий дім "Цезар" 16 959,86 грн. компенсації вартості втраченого майна, переданого відповідачеві в суборенду за договором суборенди майна від 12.11.2015 № 18900К-01677.

Провадження у справі за вказаними вимогами порушено ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/6797/17 від 24.04.2017, яку призначено до розгляду на 23.05.2017.

Ухвалою від 23.05.2017 розгляд справи було відкладено на 13.06.2017 у зв'язку з неявкою у засідання представників сторін та неподанням витребуваних судом документів.

26.05.2017 від відповідача до суду надійшов супровідний лист з відзивом на позовну заяву з доказами його направлення відповідачеві, заява про розгляд справи за відсутності представника та документами на виконання вимог ухвали про порушення провадження у справі.

У судове засідання 13.06.2017 з'явився представник відповідача. Відповідач уповноваженого представника не направив. З огляду на отримання від відповідача заяви про розгляд справи за відсутності представника та витребуваних документів, суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання та розгляду спору по суті 13.06.2017.

Представник надав для залучення до матеріалів справи письмові пояснення та клопотання про збільшення ціни позову.

У клопотанні про збільшення ціни позову позивач, поряд з первісно заявленими вимогами, просить стягнути з відповідача 3 391,97 грн. податку на додану вартість, що підлягає включенню до суми з компенсації вартості втраченого майна, у зв'язку з чим ціна позову, на думку позивача, має становити 20 351,83 грн.

Під час розгляду спору по суті представник позивач заявлені вимоги підтримав та просив позов задовольнити, стягнувши з відповідача 20 351,83 грн. компенсації вартості переданого йому у користування майна за договором суборенди майна від 12.11.2015 № 18900К-01677, посилаючись на порушення суборендарем умов укладеного договору, вказуючи, що відповідач використовує майно не за цільовим призначенням, не вносить плату за користування майном, а саме майно втрачене (відсутнє).

На підтвердження позовних вимог суду було подано договір, акт приймання-передачі майна, розрахунок ціни позову, наказ про інвентаризацію орендованого майна, лист з повідомленням про розірвання договору і вимогою про повернення майна чи відшкодування вартості.

Як слідує з відзиву на позовну заяву, відповідач повністю заперечує позовні вимоги з мотивів їх безпідставності та недоведеності. Так, відповідач вважає відсутніми підстави для розірвання позивачем договору суборенди в односторонньому порядку, оскільки суборендоване майно знищене, не зникло, не відсутнє, не втрачене.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінали копій документів, що знаходяться у матеріалах справи, заслухавши пояснення представника, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Аніка" в особі Кіровоградської філії в якості орендаря та Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговельно-промисловий дім "Цезар" в якості суборендаря 12.11.2015 року уклали договір суборенди майна, за яким орендар зобов'язався передати у строкове платне користування (оперативну суборенду) торгово-промислове обладнання (комплект охолоджувача "Тайфун" 120 на 6 с.п., заводський номер 002, інвентарний номер 1077193, вартість 16 959,86 грн., місцезнаходження піцерія "Супер Бургер", просп. Леніна, 100-а, м. Олександрія), а суборендар зобов'язався його прийняти та сплачувати орендарю орендну плату.

У п. 1.4 договору було обумовлене цільове призначення майна, що передається в суборенду, а саме: популяризація, демонтарція, зберігання, реалізації продукції, що виробляється/реалізується власником (ПАТ "Оболонь") чи його корпоративними підприємствами, а також встановлено заборону для суборендаря на використання майна для інших цілей.

Строк дії договору було встановлено у розділі 7, де вказувалося, що договір набирає чинності з дати його підписання та укладається терміном на один календарний рік з можливістю подальшої пролонгації на той самий строк у разі якщо суборендар не повернув майно після закінчення строку дії договору, відсутні письмові заперечення сторін або власника майна щодо цього, заявлених не пізніше десяти календарних днів до закінчення терміну дії договору.

Згідно з п. 2.2 договору факт передачі майна в суборенду підтверджується актом прийому-передачі, що становить невід'ємну частину договору.

Матеріалами справи підтверджується, що 12.11.2015 позивач передав, а відповідач прийняв суборендоване майно у тимчасове користування, про що сторони підписали відповідний акт прийому-передачі.

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що відповідач не повернув позивачеві майно та не компенсував його вартість після отримання відповідної письмової вимоги, що є прямим порушенням умов договору та ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України.

Договір, за яким між сторонами виник спір, є договором піднайму, тобто, між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України "Найм (оренда)", параграфу 5 Глави 30 Господарського кодексу України "Оренда майна та лізинг".

Згідно зі ст. 774 Цивільного кодексу України передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Аналогічні норми містяться в положеннях ст. 759 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 726 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договір найму укладається на строк, встановлений договором (ст. 763 Цивільного кодексу України).

За умовами укладеного сторонами договору він є оплатним і розмір орендної плати за користування одиницею майна становить 1 (одна) грн. з урахуванням ПДВ за один календарний рік, що сплачується у безготівковому порядку протягом перших десяти робочих днів з дати підписання цього договору та у такий же строк з дати його пролонгації.

Посилаючись на своє право контролювання порядку використання майна суборендарем, позивач стверджує, що 13.01.2017 на підставі наказу по підприємству "Про проведення інвентаризації" ним було встановлено відсутність комплекту охолоджувача "Тайфун" 120 га 6 с.п. вартістю 16 959,86 грн., інвентарний номер 1077193 за місцезнаходженням: м. Олександрія, просп. Леніна, 100-а, піцерія "Супер Бургер", про що створеною позивачем комісією складено акт контрольної перевірки використання переданого в оренду майна від 16.01.2017.

20.01.2017 позивач надіслав відповідачу лист-вимогу від 19.01.2017.

У вказаному листі позивач повідомляє про проведення працівниками Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Аніка" і ПАТ "Обоолонь" перевірки використання переданого в оренду майна та виявлення відсутності обладнання, наводить положення договору і ст. 526, ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, а також повідомляє про дострокове розірвання договору в односторонньому порядку з одинадцятого дня з моменту отримання листа-вимоги та вимагає повернення майна, а у разі його неповернення у десятиденний термін - відшкодування його вартості з урахуванням ПДВ.

У поясненнях від 12.06.2017 № 116, що надійшли до суду 13.06.2017, позивач зазначає, що останнього разу відповідач придбав у нього продукцію торгової марки "Оболонь" 20.05.2016 та має заборгованість з орендної плати, тобто не виконує мету суборенди (п. 1.4) та порушує грошові зобов'язання.

Суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог зважаючи на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду (ст. 36 Господарського процесуального кодексу України).

У ході розгляду справи суду не було подано фактичних даних, з яких вбачаються наявність передумов для дострокового розірвання договору в односторонньому порядку та притягнення відповідача до відповідальності за втрату (повне знищення майна).

Використане позивачем формулювання "відсутність обладнання" не означає фактичної відсутності у відповідача отриманого в суборенду майна. Так, відповідач надає довідку про те, що комплект охолоджувача "Тайфун" 120 на 6 с.п., заводський номер 002, інвентарний номер 1077193, вартість 16 959,86 грн. знаходиться за адресою: м. Олександрія, просп. Леніна, 100-а та витяг з технічного паспорту будинку № 100-а по просп. Леніна у м. Олександрія, який свідчить про значні площу цього об'єкту нерухомості, тоді як позивач не вказав, у якій саме його частині ним була встановлено відсутність обладнання. При цьому, п. 5.1.22 договору, в якому має відображатися план-схема розміщення майна у приміщенні залишився пустим, що свідчить про відсутність просторових обмежень у розміщенні майна за визначеною сторонами адресою.

Крім того, описані позивачем обставини - відсутність обладнання, не відповідають жодній з підстав дострокового розірвання договору, що вміщені у п. 7.5, де вказується, що орендар або власник майна мають право достроково розірвати цей договір шляхом письмового повідомлення суборендаря за 10 (десять) календарних днів до дати розірвання у разі, якщо суборендар використовує майно в порушення умов договору та/або цільового призначення майна; суборендар без дозволу орендаря та власника передав майно, його частину, в користування (подальшу оренду) третій особі; суборендар своєю недбалою поведінкою або бездіяльністю створює загрозу пошкодження, втрати або знищення майна.

У п. 2.7 договору зазначено, що представники орендаря мають право здійснювати необмежений контроль з використанням суборендарем майна шляхом безпосередньої перевірки порядку експлуатації майна і проведення інвентаризації. Так і шляхом направлення суборендарю відповідних запитів з вимогою надання інформації та документів, що підтверджують поточний стан майна, порядок його використання.

Суттєвим для правильного вирішення заявленого позову є те, що вказані повноваження орендаря кореспондуються з обов'язками суборендаря негайно забезпечити представникам орендаря, власника або їх уповноваженим особам умови для безперешкодного доступу до майна і, за першою вимогою, надати їм всі наявні документи і інформацію відносно експлуатації майна.

Позивач у справі не представив суду доказів того, що він вимагав від відповідача інформації та документів, що підтверджують поточний стан майна, порядок його використання, залучав представників відповідача про проведення інвентаризації тощо.

Відповідальність суборендаря у вигляді відшкодування вартості майна за порушенням умов договору була встановлена у п. 6.2, де вказується, що у випадку втрати (повного знищення) суборендарем майна або неповернення майна протягом десяти днів з дати закінчення дії договору, суборендар зобов'язаний відшкодувати орендарю вартість майна, вказану у договорі із урахуванням ПДВ.

Позивач не довів суду наявності правових підстав для притягнення відповідача до відповідальності у вигляді відшкодування шкоди, про яку фактично йде мова у п. 6.2 договору (наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювача, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, вина, причинний зв'язок між протиправною поведінкою і шкодою.). До того ж, позивач у заявленому позові не пояснив правової природи заявлених позовних вимог та їх законодавчого обґрунтування.

Зважаючи на все викладене вище, позовні вимоги судом відхиляються, а судові витрати у справі покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 32-38 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 19.06.2017 р.