донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

10.07.2017 справа №913/966/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів: при секретарі судового засідання:Сгара Е.В Москальової І.В., Агапова О.Л. Тимошенко А.А.

за участю представників сторін:

від позивача: від відповідача: Білянський М.О. - довір. не прибув
розглянувши апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Енгельса, с. Кам`янка Луганської області
на ухвалу господарського суду Луганської області
від06.04.2017
у справі№ 913/966/16 (суддя Старкова Г.М.)
за позовом Фізичної особи ОСОБА_6, с. Кам`янка Луганської області
до відповідача проСільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Енгельса, с. Кам`янка Луганської області стягнення вартості частини майна товариства пропорційної частці учасника у статуному капіталі товариства та частки прибутку на загальну суму 1101136 грн. 70 коп.

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Луганської області від 06.04.2017р. по справі № 913/966/16 зокрема:

- призначено у справі № 913/966/16 судово-економічну експертизу;

- проведення судово-економічної експертизи доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз імені заслуженого професора Бокаріуса Міністерства юстиції України (61000, м. Харків, вул. Золочівська, 8-А.);

- зупинено провадження у справі № 913/966/16 до отримання висновку експерта.

Не погодившись із вищевказаною ухвалою місцевого господарського суду, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю ім. Енгельса, с. Кам`янка Луганської області звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Луганської області від 06.04.2017р. по справі № 913/966/16 про зупинення провадження у справі, поновити провадження по цій справі та передати на розгляд до господарського суду Луганської області.

Скаржник вважає, що оскаржувана ухвала є такою, що прийнята із порушенням норм процесуального права. Зазначив, що оскаржує ухвалу господарського суду Луганської області від 06.04.2017р. по справі № 913/966/16 в частині зупинення провадження у справі. Вважає, що нормами господарського процесуального кодексу України передбачено право, а не обов'язок суду зупинити провадження у справі у випадку призначення господарським судом судової експертизи за наявності дійсної необхідності її призначення, у випадку необхідності спеціальних знань, якими не володіє суд та у разі неможливості суду вирішити питання, що входять до предмету доказування без її призначення. Зазначив, що суд першої інстанції під час винесення ухвали про призначення судової економічної експертизи та зупинення провадження у справі не врахував того, що оцінка наведених питань які ставились не потребує спеціальних знань експерта та стосується застосування норм законодавства та здійснення правової оцінки документів бухгалтерського обліку. Вважає, що оскільки представник позивача не надав належних і допустимих доказів на підтвердження внесення грошових коштів до статутного капіталу, то і відсутня потреба у застосуванні спеціальних знань та відсутні підстави для зупинення провадження. Також зазначив, що оскаржувана ухвала не містить обґрунтованого мотивування необхідності призначення судової експертизи, призначення якої зумовило зупинення провадження у даній справі.

Позивач у судовому засіданні 10.07.2017р. заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважає ухвалу місцевого господарського суду законною та такою, що підлягає залишенню без змін.

Відповідач у судове засідання 10.07.2017р. не прибув, причини неявки не повідомив.

Фіксування судового засідання апеляційної інстанції здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу у порядку, встановленому ст.ст.4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Перевіривши матеріали справи та правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального права України, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно ст.106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Із апеляційної скарги вбачається, що апелянт оскаржує ухвалу місцевого господарського суду про зупинення провадження у справі, у зв'язку із чим оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку виключно з точки зору наявності чи відсутності передбаченої законом підстави для зупинення провадження у справі.

Матеріали справи свідчать, що ухвалою господарського суду Луганської області від 06.04.2017р. було призначено судову економічну експертизу у справі № 913/966/16, проведення якої доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз імені заслуженого професора Бокаріуса Міністерства юстиції України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадку призначення господарським судом судової експертизи.

Згідно ст. 41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

У пункті 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" роз'яснено, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Отже, вищевказаними нормами передбачено право суду, зупинити провадження у справі у випадку призначення господарським судом судової експертизи за наявності дійсної необхідності її призначення, у випадку необхідності спеціальних знань, якими не володіє суд та у разі неможливості суду вирішити питання, що входять до предмету доказування без її призначення.

Експертиза є одним із засобів доказування обставин справи, що може впливати на всебічність, повноту і об'єктивність дослідження її обставин.

Із матеріалів справи вбачається, що предметом спору в даній справі є вимога фізичної особи ОСОБА_6 про стягнення вартості частини майна в статному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Енгельса, у зв'язку з виходом позивача зі складу учасників товариства.

Рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі (п.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про судове рішення» № 6 від 23.03.2012р.).

Згідно положень ст.54 Закону України "Про господарські товариства" при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі. Учаснику, який вибув, виплачується належна йому частка прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту його виходу. Майно, передане учасником товариству тільки в користування, повертається в натуральній формі без винагороди.

Відповідно до п.п.4.19, 4.20 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" №4 від 25.02.2016р., під час вирішення спорів щодо розрахунків з учасником, який вийшов (виключений) з товариства, господарським судам слід враховувати, що вартість частини майна товариства, що належить до виплати такому учаснику, повинна визначатися виходячи з вартості усього майна, що належить товариству, в тому числі основних засобів, нематеріальних активів, оборотних активів, майна невиробничого призначення з урахуванням майнових зобов'язань товариства.

Учасник ТОВ або ТДВ має право вимагати проведення з ним розрахункі на підставі дійсної (ринкової) вартості майна товариства, а отже, господарським судом має бути задоволено клопотання учасника, який вийшов (виключений) з ТОВ або ТДВ, про здійснення експертної оцінки дійсної (ринкової) вартості необоротних і оборотних активів товариства та його зобов'язань для обчислення вартості частини майна, що належить до сплати такому учаснику.

Як вбачається з матеріалів справи, приймаючи рішення щодо необхідності призначення судової економічної експертизи, місцевий господарський суд виходив із необхідності встановлення, яка дійсна (ринкова) вартість майна Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Енгельса станом на дату виходу ОСОБА_6 із вказаного товариства.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції щодо наявності у суду потреби у спеціальних знаннях, зокрема в сфері бухгалтерського обліку, для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, зокрема для визначення дійсної (ринкової) вартості майна Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Енгельса, у тому числі основних засобів, нематеріальних активів, оборотних активів, майна невиробничого призначення з урахуванням майнових зобов'язань товариства, а відтак правильності даних відображених у строках балансу відповідача.

Наведений висновок узгоджується з чисельною практикою Вищого господарського суду України.

Зважаючи на обставини справи, з урахуванням необхідності застосування спеціальних знань, враховуючи положення статті 41 Господарського процесуального кодексу України та правову позицію Вищого господарського суду України, сформульовану в пункті 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 року №4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи», судова колегія апеляційної інстанції погоджується із висновком місцевого господарського суду щодо призначення судової економічної експертизи.

Зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи є правом господарського суду, що зумовлене неможливістю вирішення спору по суті за відсутності висновку про встановлення фактів, які можуть бути встановлені лише експертом.

До того ж, таке право господарського суду обумовлено неможливістю проводити судом процесуальних дій у період перебування матеріалів справи в експертній установі та наявністю стислих процесуальних строків розгляду спору, передбачених ст. 69 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, зупинення провадження у справі, у зв'язку з призначенням господарським судом судової експертизи є правом суду, яке він реалізував з метою повного та всебічного розгляду справи.

Враховуючи те, що направлення матеріалів справи №913/966/16 до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені заслуженого професора Бокаріуса Міністерства юстиції України для проведення судової експертизи унеможливлює подальший розгляд судом даної справи, місцевий господарський суд правомірно зупинив провадження у справі відповідно до п.1 ч.2 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Енгельса, с. Кам`янка Луганської області задоволенню не підлягає, а ухвала господарського суду Луганської області від 06.04.2017р. по справі №913/966/16 про зупинення провадження є законною, обґрунтованою, прийнятою із правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права і підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Енгельса, с. Кам`янка Луганської області на ухвалу господарського суду Луганської області від 06.04.2017р. по справі №913/966/16 - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Луганської області від 06.04.2017р. по справі № 913/966/16 - залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя: Е.В. Сгара

Судді: І.В. Москальова

О.Л. Агапов