ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2017р. Справа № 914/1100/17

Господарський суд Львівської області у складі судді Бортник О.Ю. при секретарі судових засідань ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут», м. Львів,

до відповідача 1 Львівського державного університету внутрішніх справ, м. Львів,

до відповідача 2 ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Енерго-сервісна компанія «Еско-Північ», м. Київ,

за участі третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз», м. Київ,

за участі третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз», м. Львів,

про визнання договору на постачання природного газу № 8-ПЛ від 10.03.2017 р. недійсним з моменту його укладення

За участю представників:

від позивача ОСОБА_3 - представник,

від відповідача 1 ОСОБА_4 представник,

від відповідача 2 не з»явився,

від третьої особи 1 ОСОБА_5-О.І. представник,

від третьої особи 2 не з»явився.

Суть спору: ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут», м. Львів, звернулось до господарського суду Львівської області з позовом до Львівського державного університету внутрішніх справ, м. Львів, про визнання недійсним Договору на постачання природного газу № 8-ПЛ від 10.03.2017 р. з моменту його укладення. Позовні вимоги мотивовано тим, що спірний договір укладено з порушенням вимог законодавства. Позивач посилається на порушення сторонами спірного договору у момент його укладення норм п.п. 1 п. 1 ст. 13, абз. 2 ст. 14 Закону України «Про ринок природного газу», п.п. 1, 2, 3 розділу ІІ, абз. 2, 4, 5 п. 2 розділу ІV Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 р. (надалі Правила постачання).

Ухвалою суду 02.06.2017 р. залучено до участі у справі в якості іншого відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Енерго-сервісна компанія «Еско-Північ», м. Київ, яке є стороною спірного договору. Цією ж ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_6 акціонерне товариство «Укртрансгаз», м. Київ та ОСОБА_6 акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Львівгаз», м. Львів.

Відповідач 1 у запереченнях на позовну заяву просить у задоволенні позову відмовити, виходячи з того, що спірний договір укладено за результатами аукціону, переможцем якого визначено відповідача 2, котрий запропонував найнижчу цінову пропозицію. Процедура та результати торгів, участь у яких брав і позивач, учасниками не оскаржувалась. Зміни постачальника природного газу не відбулося, оскільки Договір, укладений між позивачем та відповідачем 1 на постачання природного газу, припинив свою дію 31.03.2017 р.

Відповідач 2 у відзиві на позовну заяву проти позову заперечив повністю, посилаючись на норми ст. 14 Закону України «Про ринок природного газу», а також на те, що зміни постачальника газу не відбулося. При цьому відповідач 2 пояснює свою позицію тим, що попередній договір постачання природного газу, укладений між позивачем та відповідачем 1, в частині постачання газу діяв до 31 березня 2017 р., спірний договір, в частині постачання природного газу, набрав чинності після припинення попереднього, тобто з 01.04.2017 р. Заборгованості відповідача 1 перед позивачем за спожитий газ станом на день укладення спірного договору не існувало. Відповідач 1 зобов»язався оплатити вартість поставленого йому позивачем природного газу до 10 числа місяця, наступного за місяцем поставки. Станом на 10.03.2017 р. відповідач 1 не мав заборгованості за газ, поставлений йому позивачем у січні-лютому 2017 р. Спірний договір укладено між відповідачами на виконання вимог Закону України «Про публічні закупівлі» і позивач також брав участь у процедурі цих публічних закупівель, проте найбільш економічно вигідною виявилась пропозиція відповідача 2.

Третя особа 1 у своїх поясненнях зазначає, що не може повідомити суду будь-яких обставин щодо даного спору.

Представник позивача у судовому засідання позовні вимоги підтримав повністю, представник відповідача 1 проти позову заперечив.

Розгляд справи відкладався за клопотанням позивача.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив таке.

Між позивачем та відповідачем 1 у справі 22.02.2017 р. укладено Договір № 114108FVRNAD017 на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів (бюджетних організацій). Відповідно до абзацу 1 розділу ХІ цього Договору, він діє в частині постачання газу з 01 січня 2017 р. до 31 березня 2017 р. Сторони у п. 11.1 Договору передбачили, що він вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії Договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. При цьому сторони мають внести зміни до Договору щодо планових обсягів постачання газу на продовжений строк. Усі зміни і доповнення до договору оформляються письмово (п. 11.4 Договору). Сторони погодили у п. 4.2.3. Договору, що остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Згодом, 10 березня 2017 р., відповідачем 1 укладено спірний Дговір № 8-ПЛ на постачання природного газу з відповідачем 2, якого визначено переможцем процедури закупівлі. Цей Договір в частині постачання природного газу діє з 01 квітня 2017 р. до 31 грудня 2017 р. (п. 11.1. Договору).

Заслухавши пояснення представників осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні у справі докази, господарський суд Львівської області дійшов висновку, що підстави для задоволення позову відсутні, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, ст. 207 ГК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України. Господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Позивач посилається на те, що спірний Договір у момент його укладення суперечив нормам п.п. 1 п. 1 ст. 13, абз. 2 ст. 14 Закону України «Про ринок природного газу», п.п. 1, 2, 3 розділу ІІ, абз. 2, 4, 5 п. 2 розділу ІV Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 р. Однак, відповідно до норм ст.ст. 12-14 цього Закону в редакції, яка діяла на момент укладення спірного Договору, постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов'язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов'язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Споживач має право, зокрема, на вільний вибір постачальника, безоплатну зміну постачальника, крім випадків, передбачених абзацом другим частини першої статті 14 цього Закону. За умови виконання споживачем своїх зобов'язань за договором постачання: 1) зміна постачальника за ініціативою споживача має бути завершена в термін не більше трьох тижнів з дня повідомлення таким споживачем про намір змінити постачальника, за умови дотримання правил зміни постачальника, у тому числі обов'язку щодо здійснення повного остаточного розрахунку з попереднім постачальником; 2) до припинення договору постачання діючий постачальник зобов'язаний забезпечувати постачання природного газу споживачу на умовах чинного договору. Наявність спору між діючим постачальником і споживачем, який заявив про намір змінити постачальника, не є підставою для затримки у виконанні договору постачання з новим постачальником. Регулятор здійснює регулярний моніторинг стану додержання положень статті 14 Закону. Усім споживачам гарантується право вибору постачальника. Діючий постачальник не має права встановлювати умови для припинення договору постачання, які обмежують право споживача на зміну постачальника.

Відповідно до норм п.п. 1, 2, 3 розділу ІІ Правил постачання підставою для постачання природного газу споживачу є, зокрема відсутність простроченої заборгованості споживача за поставлений природний газ перед діючим постачальником (за його наявності), що має підтверджуватися письмовою довідкою діючого постачальника або складеним з ним актом звірки взаєморозрахунків. Укладення договору постачання природного газу здійснюється з урахуванням такої вимоги як: споживач має право укласти договір постачання природного газу з будь-яким постачальником за умови відсутності простроченої заборгованості за поставлений природний газ перед діючим постачальником. Для укладення договору постачання природного газу споживач має надати постачальнику довідку (акт звірки розрахунків) про відсутність простроченої заборгованості споживача за поставлений газ перед діючим постачальником за поставлений природний газ, підписану діючим постачальником (за його наявності).

Судом встановлено, що спірний договір укладено відповідачем 1 з відповідачем 2 як з переможцем у процедурі публічних закупівель, котрий запропонував найбільш економічно вигідну пропозицію поставки природного газу. Позивач також брав участь у цій процедурі публічних закупівель в якості учасника, що підтверджується протоколом розгляду тендерних пропозицій від 6 лютого 2017 р. та визнано представниками сторін у судовому засіданні. Однак, позивача не було визнано переможцем аукціону, оскільки його тендерна пропозиція не була найбільш економічно вигідною для відповідача 1. Докази оскарження позивачем результатів публічних закупівель у матеріалах справи відсутні та особами, які беруть участь у справі суду не подані. За таких обставин, відповідач 1 відповідно до вимог Закону України «Про публічні закупівлі» був зобов»язаний укласти договір з відповідачем 2.

Крім цього, у матеріалах справи відсутні та позивачем суду не надані докази того, що станом на дату укладення між відповідачами спірного договору (10.03.2017 р.) у відповідача 1 існувала прострочена заборгованість перед позивачем за поставлений йому природний газ. Позивач у позовній заяві стверджує, що станом на 30 травня 2017 р. заборгованість відповідача 1 за поставлений йому природний газ становить 439611,94 грн. Однак, як вбачається з Акту № ЗЛВ00025633 прийому-передачі природного газу від 31 березня 2017 р., 439611,94 грн. становлять вартість прийнятого відповідачем 1 від позивача у березні 2017 р. 45.002 тис. м куб. природного газу. Відповідно до пункту 4.2.3. Договору № 114108FVRNAD017 на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів (бюджетних організацій) вказана заборгованість виникла з 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу, тобто з 10.04.2017 р.

Вирішуючи спір у справі, суд також бере до уваги те, що відповідно до норм абз. 2, 4, 5 п. 2 розділу ІV Правил постачання, на які посилається позивач у позові, зміні постачальника у відповідному розрахунковому періоді має передувати укладання договору постачання природного газу з новим постачальником та розірвання договору постачання природного газу з діючим постачальником або його призупинення в частині постачання природного газу, а також відсутність у споживача простроченої заборгованості за поставлений природний газ перед діючим постачальником. Кожен споживач, який має намір змінити постачальника у відповідному розрахунковому періоді, повинен виконати свої зобов'язання по розрахунках за природний газ перед діючим постачальником та підписати з ним угоду про розірвання договору постачання природного газу або його призупинення в частині постачання природного газу з дати, з якої постачання природного газу буде здійснювати новий постачальник, відповідно до пункту 5 розділуIV. За умови дотримання вищезазначених умов зміна постачальника має бути завершена протягом періоду часу, який не перевищує 21 день з дати отримання діючим постачальником повідомлення споживача про його намір змінити постачальника. Повідомлення споживачем діючого постачальника про намір змінити постачальника є пропозицією про розірвання договору постачання природного газу або його призупинення в частині постачання природного газу. Договір постачання природного газу, укладений з новим постачальником, набирає чинності наступного дня після розірвання (призупинення) договору з діючим постачальником, але за умови, що у споживача не буде простроченої заборгованості за поставлений природний газ перед діючим постачальником. Якщо на початок періоду фактичного постачання природного газу новим постачальником чи протягом цього періоду у споживача виникне прострочена заборгованість за поставлений природний газ перед попереднім постачальником (через розбіжності між плановим і фактичним споживанням, настання терміну остаточного розрахунку після початку постачання газу новим постачальником тощо), останній має право повідомити про це Оператора ГТС та здійснити заходи, передбачені цими Правилами, щодо припинення постачання природного газу споживачу-боржнику, у тому числі через Оператора ГРМ.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що про зміну постачальника, як правовий інститут, може йти мова лише у випадку, якщо їй передує укладання договору постачання природного газу з новим постачальником та розірвання договору постачання природного газу з діючим постачальником або його призупинення в частині постачання природного газу. Аналогічні норми містяться у п.п. 8.1., 8.3. Договору № 114108FVRNAD017. Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується та обставина, що Договір № 114108FVRNAD017 в частині постачання природного газу припинив свою дію на момент вступу в дію Договору № 8-ПЛ, оскільки діяв до 31 березня 2017 р. (Перше речення розділу ХІ Договору). Спірний Договір в частині постачання природного газу діє з 01 квітня 2017 р. до 31 грудня 2017 р. (п. 1.1. Договору). Тому дія Договору № 114108FVRNAD017 в частині постачання природного газу фізично не могла бути призупинена сторонами і не було потреби у його розірванні з цих підстав. Станом на 01.04.2017 р. позивач уже не був діючим постачальником відповідача 1 у справі, оскільки дія Договору № 114108FVRNAD017 в цій частині закінчилась. У даному випадку не було заміни постачальника, а мав місце вибір споживачем нового постачальника. Більше того, абз. 2 п. 5 розділу IV Правил постачання містить норми, які врегульовують правові наслідки виникнення у споживача, на початок періоду фактичного постачання природного газу новим постачальником чи протягом цього періоду, простроченої заборгованості за поставлений природний газ перед попереднім постачальником (через розбіжності між плановим і фактичним споживанням, настання терміну остаточного розрахунку після початку постачання газу новим постачальником тощо). Таких правових наслідків виникнення заборгованості перед попереднім постачальником як недійсність договору, укладеного з новим постачальником, ця правова норма не містить.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов є безпідставним та у його задоволенні слід відмовити.

На підставі ст. 49 ГПК України судові витрати у справі слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 84, 85 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

3. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом ХІІ ГПК України.

Повне рішення складено 13.07.2017 р.

Суддя Бортник О.Ю.