номер провадження справи 18/63/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2017 справа № 908/1044/17

за позовом заступника керівника Запорізької місцевої прокуратури № 3 Запорізької області (69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, 14) в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах позивач Запорізька міська рада (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 206)

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю Амстор (49038, м. Дніпро, вулиця Ленінградська, 27)

про зобовязання відповідача повернути земельну ділянку, яка розташована за адресою: місто Запоріжжя, пр. Інженера Преображенського (Радянський) (кадастровий номер :06:015:0043) площею 3,1505 га

Суддя Носівець В.В.

Представники сторін та учасники судового процесу:

від прокуратури: ОСОБА_1, посвідчення № 030389 від 17.11.2014;

від позивача: не зявився;

від відповідача: не зявився

Заявлено позовні вимоги про зобовязання відповідача повернути земельну ділянку, яка розташована за адресою: місто Запоріжжя, пр. Інженера Преображенського (Радянський) (кадастровий номер :06:015:0043) площею 3,1505 га.

Ухвалою суду від 22.05.2017 порушено провадження у справі № 908/1044/17, присвоєно справі номер провадження 18/63/17. Розгляд справи, призначений на 22.06.2017, відкладався на 12.07.2017. Вступну та резолютивну частини рішення оголошено в судовому засіданні 12.07.2017.

Прокурор підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові. В обґрунтування вимог вказав, що на підставі рішення Запорізької міської ради № 21/119 від 15.09.2005 Запорізькою міською радою та ТОВ «Амстор» 25.11.2005 укладено договір оренди землі. Відповідно до п.п. 8, 39 договору, його укладено строком на десять років. Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Вказаний договір зареєстровано у Запорізькій регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що в державному реєстрі земель вчинено запис 29.11.2005 за № 69. Відповідно до п. 33 договору його дія припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладеною. Згідно п. 20 договору після припинення договору оренди повертає земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому від одержав її в оренду. Пунктом 30 договору передбачено, що орендар зобовязаний після закінчення строку договору оренди землі, договір поновити або повернути земельну ділянку орендодавцю за його вимогою в належному стані. Із вказаних приписів договору вбачається, що із закінченням строку договору оренди землі у разі відсутності додаткової угоди про його поновлення право на земельну ділянку припиняється. На виконання умов договору орендарю за актом приймання-передачі земельної ділянки за договором оренди землі від 29.11.2005 передано на умовах оренди земельну ділянку за кадастровим номером :06:015:043 загальною площею 3,1505 га, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, пр. Інженера Преображенського у стані придатному для розташування громадсько-торговельного центру. Відповідно до інформації Департаменту правового забезпечення Запорізької міської ради від 03.02.2017 вищевказаний договір оренди землі, укладений ТОВ «Амстор» строком до 29.11.2015, на теперішній час не поновлювався. Будь-яких актів приймання-передачі земельної ділянки після закінчення строку дії договору оренди не складалося. Натомість, після закінчення строку дії договору оренди землі, який припинився 29.11.2015, орендар продовжує використовувати земельну ділянку та відповідно не повернув її до територіальної громади м. Запоріжжя, що підтверджується інформацією Управління з питань земельних відносин Запорізької міської ради. З посиланням на ст.ст. 11, 16, 530 ЦК України, ст. 64 Бюджетного кодексу України, ст. ст. 78, 93, 96, 206 ЗК України, ст.ст. 1, 2, 13, 17, 31, 33, 34 Закону України «Про оренду землі» прокурор просив зобовязати ТОВ «Амстор» повернути земельну ділянку, яка розташована за адресою: місто Запоріжжя, пр. Інженера Преображенського (Радянський) за кадастровим номером :06:015:0043 площею 3,1505 га.

Позивач Запорізька міська рада заявлені прокурором позовні вимоги підтримав в судовому засіданні 22.06.2017. В судове засідання 12.07.2017, після оголошеної перерви, позивач свого представника не направив, про причини неявки не сповістив суд.

Відповідач заявлені позовні вимоги не спростував, представник відповідача в судове засідання за викликом двічі не зявився, правом надати відзив на позов не скористався. Згідно п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 ГПК України. Ухвалу від 22.05.2017 про порушення провадження у справі відповідач отримав 29.05.2017, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштової кореспонденції, та мав достатньо часу на підготовку до розгляду справи і обґрунтування своїх заперечень за їх наявності.

Оскільки всі учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, проте позивач та відповідач не скористалися своїми правами, передбаченими статтею 22 ГПК України, участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статті 22 ГПК України) є правом, а не обовязком сторони, суд дійшов висновку про можливість розгляду позовної заяви по суті в судовому засіданні 12.07.2017 за відсутності представників позивача та відповідача.

Згідно до ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

Заслухавши прокурора, вивчивши матеріали справи, суд встановив:

У відповідності до статті 2 Господарського процесуального кодексу України господарський суд порушує справи, зокрема, за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відповідно до ст. 29 ГПК України прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави.

Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Однією з форм представництва є звернення до суду з позовами або заявами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави, або про визнання незаконними правових актів, дій чи рішень органів і посадових осіб. Підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Відповідно до статті 13 Конституції України земля є об'єктом власності Українського народу, від імені якого права власності здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Статтею 12 Земельного кодексу України встановлено, що розпорядження землями територіальної громади, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування відноситься до повноважень міських рад.

Згідно із статтею 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини 2 статті 16 Закону України "Про оренду землі" укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Пунктом 5 статті 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Таким чином, заступником керівника Запорізької місцевої прокуратури № 3 Запорізької області вірно визначено в якості позивача - Запорізьку міську раду, як орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Тим самим, даний позов спрямовано на захист інтересів держави в особі Запорізької міської ради в сфері дотримання вимог земельного законодавства.

Як встановлено, Запорізькою міською радою (орендодавець, позивач у справі) та товариством з обмеженою відповідальністю «Амстор» (орендар, відповідач у справі) 25.11.2005 укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавець відповідно до рішення двадцять третьої сесії четвертого скликання Запорізької міської ради № 21/191 від 15.09.2005, надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, для розташування громадсько-торговельного центру, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, проспект Радянський.

Договір зареєстровано у Запорізькій регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 29.11.2005 за № 69.

Відповідно до п. 2 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 3,1505 га. На земельній ділянці знаходяться наступні обєкти: котлован-обєкт незавершеного будівництва орендаря, інші обєкти інфраструктури відсутні. Земельна ділянка передається в оренду разом з котлованом-обєктом незавершеного будівництва (п.п. 3, 4 договору оренди).

Пунктом 5 договору оренди визначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 12766771,15 грн. (в цінах 2005 року).

Відповідно до п. 8 договору оренди, він укладений строком на 10 років.

Відповідно до п. 14 договору, земельна ділянка передається в оренду для: розташування громадсько-торговельного центру.

До договору оренди від 29.11.2005 укладалися додаткові угоди від 28.08.2007, від 20.06.2008, від 20.10.2009, від 10.03.2010, якими вносилися зміни щодо розміру та порядку внесення орендної плати за користування земельною ділянкою.

Передача земельної ділянки орендарю здійснюється орендодавцем на умовах, що визначені у договорі, за актом прийому-передачі земельної ділянки, який підписується сторонами і є невід'ємним додатком до договору (п. 19 договору оренди).

За умовами п. 39 договір оренди набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Факт передачі позивачем в оренду відповідачу земельної ділянки за кадастровим № :06:015:0043, загальною площею 3,1505 га, за адресою м. Запоріжжя, пр. Радянський, підтверджується актом приймання-передачі земельної ділянки від 29.11.2005, який підписаний уповноваженими представниками обох сторін та скріплений їх печатками.

Відповідно до п. 33 договору його дія припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; вилучення земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку встановленому законом; розірвання договору оренди землі згідно з п. 34; ліквідація юридичної особи-орендаря. Договір оренди припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Фактичне продовження користування майном після закінчення строку дії даного договору оренди землі не є підставою для поновлення договору (п. 34 договору).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземним громадянам і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Законом України «Про оренду землі».

Згідно ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до ст. 3 вказаного Закону об'єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди земельної ділянки припиняється у разі закінчення строку на який його було укладено, що кореспондується також із п. 33 договору оренди.

Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Пунктом 20 договору оренди земельної ділянки сторонами передбачено, що після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Орендар земельної ділянки зобов'язаний після закінчення строку договору оренди землі договір поновити або повернути земельну ділянку орендодавцю за його вимогою в належному стані (пункт 30 договору).

Як вказував прокурор, в порушення статті 34 Закону України «Про оренду землі» та умов договору, земельну ділянку орендарем не повернуто, договір оренди зазначеної земельної ділянки з відповідачем не поновлювався.

Таким чином, договір оренди землі від 25.11.2005 припинився з підстав закінчення строку, на який його було укладено.

Судом встановлено, що згідно з наявною у матеріалах справи інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 79089375 від 28.01.2017, будівля громадсько-торговельного центру літ. А, розташована на земельній ділянці, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, пр. Радянський, 13, належить ТОВ «Амстор» на підставі свідоцтва про право власності САВ № 494654 від 27.11.2006, виданого виконавчим комітетом Запорізької міської ради. Таким чином, на момент розгляду спору судом, за відповідачем зареєстровано право власності на будівлю громадсько-торговельного центру, розташованого на земельній ділянці, що є предметом договору оренди.

Суд зазначає, що правовідносини власника нерухомого майна та власника земельної ділянки (Запорізької міської ради) щодо користування земельною ділянкою, яка знаходиться під забудовою, можуть бути вирішеними у встановленому законом порядку.

З урахуванням того, що судом встановлено, що договір оренди землі припинився, відповідач не надав суду доказів повернення земельної ділянки орендодавцю, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про повернення Запорізькій міській раді земельної ділянки (кадастровий номер :06:015:0043) площею 3,1505 га за адресою: м. Запоріжжя, пр. Інженера Преображенського (Радянський), 13, обґрунтовані, підтверджені доданими матеріалами та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 22, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю «Амстор» (49038, м. Дніпро, вул. Ленінградська, 27, ідентифікаційний код 32123041) повернути на користь Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 206, ідентифікаційний код 04053915) земельну ділянку, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, пр. Інженера Преображенського (Радянський), 13, площею 3,1505 га, за кадастровим номером :06:015:0043. Видати наказ.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Амстор (49038, м. Дніпро, вулиця Ленінградська, 27, ідентифікаційний код 32123041) на користь Прокуратури Запорізької області в особі Запорізької місцевої прокуратури № 3 (69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, 14, ідентифікаційний код 02909973, р/рахунок № 0271, відкритий у Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, отримувач: прокуратура Запорізької області, , код класифікації видатків бюджету 2800) 1600,00 грн. (одну тисячу шістсот грн. 00 коп.) судового збору, сплаченого у 2017 році при здійсненні представництва інтересів держави. Видати наказ.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України, 18 липня 2017 року.

Суддя В.В. Носівець