ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року Справа № 918/600/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючогоКороткевича О.Є. (доповідач у справі),
суддівБілошкап О.В., Коваленка В.М.
розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Завод "Технопривод"
на постанову та ухвалуРівненського апеляційного господарського суду від 06.04.2017 року Господарського суду Рівненської області від 06.03.2017 року
у справі№ 918/600/15
за позовом до третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачаОСОБА_4 Публічного акціонерного товариства "Завод "Технопривод" розпорядник майна Публічного акціонерного товариства "Завод "Технопривод" Ткачук Д.В.
простягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 79 150, 00 грн.,

В судовому засіданні взяли участь представники:

ПАТ "Завод "Технопривод" - Губар Н.В.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 06 березня 2017 року у справі № 918/600/15 (суддя Андрійчук О.В.) відхилено скаргу публічного акціонерного товариства "Завод "Технопривод" на дії державного виконавця Рівненського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.

Постановою від 06 квітня 2017 року Рівненський апеляційний господарський суд (судді: Саврій В.А. - головуючий, Мамченко Ю.А., Дужич С.П.) ухвалу Господарського суду Рівненської області від 06 березня 2017 року у справі № 918/600/15 залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятими у справі судовими рішеннями, скаржник публічне акціонерне товариство "Завод "Технопривод" (відповідач) звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, якою просить скасувати ухвалу Господарського суду Рівненської області від 06 березня 2017року та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 06 квітня 2017 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити скаргу ПАТ "Завод "Технопривод" на дії державного виконавця щодо накладення арешту на кошти та усе майно боржника, визнати незаконними дії головного державного виконавця Рівненського районного відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області Черухи В.М. щодо накладення арешту на майно боржника в межах зведеного провадження, скасувати постанови про накладення арешту та зобов'язати державного виконавця вчинити дії із внесення відомостей щодо скасування постанов до відповідних реєстрів.

Доводи касаційної скарги зводяться до порушення судом норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі по тексту Закон про банкрутство).

Заслухавши пояснення учасника судового засідання, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, рішенням Господарського суду Рівненської області від 16 липня 2015 року задоволено частково позов та стягнено з публічного акціонерного товариства "Завод "Технопривод" на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 59 520,80 грн.

На виконання рішення 17 серпня 2015 року місцевим господарським судом виданий наказ.

Судами з'ясовано, що ухвалою Господарського суду Рівненської області від 12.03.2015 року порушено провадження у справі № 918/111/15 про банкрутство публічного акціонерного товариства "Завод "Технопривод", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

В подальшому, 22.12.2016 року постановою органу ДВС відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу № 918/600/15 від 17.08.2015 року.

22.12.2016 року постановою органу ДВС вказаний наказ у порядку ст. 30 Закону України "Про виконавче провадження" приєднано до зведеного виконавчого провадження.

22.12.2016 року органом ДВС у рамках зведеного виконавчого провадження винесено постанову про арешт майна боржника.

29.12.2016 року органом ДВС у рамках зведеного виконавчого провадження винесено постанову про арешт коштів боржника.

У лютому 2017 року боржник, не погоджуючись з діями державного виконавця, вчиненими в ході примусового виконання наказу № 918/600/15 від 17.08.2015 року, в порядку ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України подав відповідну скаргу. Скарга обґрунтована тим, що з моменту порушення провадження у справі про банкрутство, зокрема арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження майном, можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство, у зв'язку з чим дії органу ДВС щодо накладення арешту на грошові кошти та майно боржника є незаконними.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що оскільки на вимоги позивача ОСОБА_4 не поширюється мораторій, відтак провадження не підлягає зупиненню, а тому орган ДВС зобов'язаний вчинити дії, спрямовані на примусове виконання судового рішення, в тому числі шляхом накладення арешту на майно та кошти та їх подальшого стягнення для задоволення вимог стягувача за виконавчим документом.

Колегія суддів не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій та вважає їх передчасними, врахувавши наступне.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частиною 15 ст. 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що з моменту порушення провадження справі про банкрутство арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство.

Тобто, з моменту порушення провадження стосовно боржника справи про банкрутство, він перебуває в особливому правовому режимі, і спеціальні норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" мають пріоритет у застосуванні щодо інших законодавчих актів.

Таким чином, накладення арештів чи інших обмежень на майно боржника, стосовно якого порушено провадження у справі про банкрутство, будь-яким органом, окрім господарського суду який розглядає справу про банкрутство є порушенням чинного законодавства України.

Подання скарги на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби в порядку ст. 121-2 ГПК України має на меті відновлення порушеного права сторони виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, колегія суддів касаційної інстанції вважає що судами попередніх інстанцій при прийнятті рішень не враховано що до боржника після порушення провадження у справі про банкрутство привілейовано застосовуються норми Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", відтак є певні обмеження та виключення у застосуванні до боржника всіх дій передбачених Законом України "Про виконавче провадження", пов'язаних з виконанням рішень судів.

У силу приписів ст.ст. 1115, 1117 ГПК України, що визначають повноваження суду касаційної інстанції та межі перегляду справи в суді касаційної інстанції, касаційна інстанція не має процесуальних повноважень самостійно встановлювати обставини справи, а на підставі обставин, встановлених судами попередніх інстанцій, перевіряє застосування судами норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 06 квітня 2017 року та ухвалу Господарського суду Рівненської області від 06 березня 2017 року у справі № 918/600/15 слід скасувати, а справу № 918/600/15 в частині розгляду скарги публічного акціонерного товариства "Завод "Технопривод" на дії державного виконавця Рівненського РВ ДВС ГТУ у Рівненській області направити на новий розгляд до місцевого суду в іншому складі.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Завод "Технопривод" задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду Рівненської області від 06 березня 2017 року та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 06 квітня 2017 року у справі № 918/600/15 скасувати.

3. Справу № 918/600/15 в частині розгляду скарги публічного акціонерного товариства "Завод "Технопривод" на дії державного виконавця Рівненського РВ ДВС ГТУ у Рівненській області направити до Господарського суду Рівненської області на новий розгляд в іншому складі суду.

Головуючий О.Є. Короткевич

Судді О.В. Білошкап

В.М. Коваленко