ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року Справа № 910/20156/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Катеринчук Л.Й. (головуючого),
Куровського С.В., Ткаченко Н.Г.
розглянувши касаційну скаргуПАТ "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича
на ухвалуКиївського апеляційного господарського суду від 26.01.2017 року
у справі Господарського суду № 910/20156/14 міста Києва
за заявою ПрАТ "Українська гірничо-металургійна компанія"
доТОВ "Торговий дім "Метал-Столиця"
про визнання банкрутом
ліквідатор Гапоненко Р.І.
в судовому засіданні взяли участь представники:

ПАТ "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В.: Коновал Р.О. (довіреність від 30.04.2017 року),
ПрАТ "Українська гірничо-металургійна компанія": Герелес Л.В. (довіреність №4917 від 14.12.2015 року),
ТОВ "Торговий дім "Метал-Столиця":ліквідатор Гапоненко Р.І., арбітражний керуючий.

В С Т А Н О В И В :

ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.10.2014 року за заявою ПрАТ "Українська гірничо-металургійна компанія" (далі - ініціюючого кредитора) порушено провадження у справі №910/20156/14 про банкрутство ТОВ "Торговий дім "Метал-Столиця" (далі - боржника) за загальною процедурою відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону України №4212-VI від 22.12.2011 року) (далі - Закон про банкрутство); визнано вимоги ініціюючого кредитора до боржника на суму 35 467 429, 32 грн.; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника; розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Гапоненка Р.І. (том 1, а.с. 61-63).

Ухвалою попереднього засідання Господарського суду міста Києва від 09.12.2014 року затверджено реєстр вимог кредиторів на загальну суму 35 473 546, 42 грн. (том 1, а.с. 133 - 136).

Постановою Господарського суду міста Києва від 22.01.2015 року визнано боржника банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Гапоненка Р.І. (том 1, а.с. 201 - 203).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.09.2016 року (суддя Пасько М.В.) затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута станом на 27.09.2016 року, ліквідовано банкрута - ТОВ "Торговий дім "Метал-Столиця" як юридичну особу у зв'язку з банкрутством, провадження у справі припинено (том 3, а.с. 108 - 109).

Не погоджуючись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою від 27.09.2016 року про завершення ліквідаційної процедури банкрута, ПАТ "Дельта Банк" (далі - скаржник) звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу місцевого господарського суду про затвердження звіту ліквідатора та припинення провадження у справі та направити справу до суду першої інстанції для продовження процедури ліквідації, обґрунтовуючи порушенням місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2017 року (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Верховець А.А., Агрикова О.В.) припинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ "Дельта Банк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.09.2016 року у даній справі (том 4, а.с. 102 - 106). Апеляційний суд дійшов висновку, що заявник апеляційної скарги не є суб'єктом права на апеляційне оскарження ухвали місцевого господарського суду про завершення ліквідаційної процедури боржника у зв'язку з недоведенням скаржником набуття статусу кредитора або іншого учасника провадження у даній справі про банкрутство та недоведенням порушення його прав оскаржуваною ухвалою суду.

Не погоджуючись з ухвалою апеляційного суду від 26.01.2017 року та ухвалою суду першої інстанції від 27.09.2016 року про завершення ліквідаційної процедури у даній справі, скаржник звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржувані судові рішення, справу направити до суду першої інстанції для продовження процедури ліквідації, обґрунтовуючи порушенням судами положень статей 8, 41, 46 Закону про банкрутство в редакції з 19.01.2013 року та статей 4, 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Ухвалою Вищого господарського суду України від 27.03.2017 року відмовлено ПАТ "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирову Владиславу Володимировичу в прийнятті касаційної скарги в частині оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 27.09.2016 року (про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута), прийнято касаційну скаргу до провадження в частині оскарження ухвали Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2017 року, призначено розгляд касаційної скарги в цій частині у судовому засіданні на 04.04.2016 року о 10 год. 40 хв.; ухвалами суду касаційної інстанції від 05.04.2017 року та від 25.04.2017 року розгляд касаційної скарги відкладався відповідно на 25.04.2017 року та 16.05.2017 року.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2017 року на предмет повноти встановлених обставин справи та правильності їх юридичної оцінки, перевіривши застосування апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, вислухавши представників ПАТ "Дельта Банк" - Коновал Р.О., ініціюючого кредитора - Герелес Л.В., а також ліквідатора банкрута Гапоненка Р.І., дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення касаційної скарги, виходячи з такого.

Статтею 129 Конституції України встановлено основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відтак, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення ставиться в залежність від приписів процесуального закону.

Згідно з частиною 2 статті 41 ГПК України, провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом з врахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Стаття 91 ГПК України, визначає осіб, що мають право апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції, яке не набрало законної сили, якими є, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

Згідно з частиною 6 статті 106 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, зазначені у цьому Кодексі та Законі України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Отже, законодавство про банкрутство допускає участь у справі про банкрутство інших, окрім кредиторів, юридичних осіб, чиї інтереси можуть порушуватися в ході здійснення провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до частини 6 статті 106 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, зазначені у цьому Кодексі та Законі України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Положеннями статті 1 Закону про банкрутство в редакції з 19.01.2013 року, яка застосовується в процедурі банкрутства боржника у даній справі, передбачено, що учасниками у справі про банкрутство є сторони (конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут)), забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Статтею 23 Закону про банкрутство (в зазначеній редакції) визначено порядок пред'явлення кредиторами вимог до боржника у справі про банкрутство, провадження у якій здійснюється за загальною процедурою. Так, конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство, а забезпечені кредитори зобов'язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство лише в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

Положеннями частини 6 статті 23 та частини 2 статті 25 Закону про банкрутство (в зазначеній редакції) на господарський суд покладено обов'язок щодо розгляду у попередньому засіданні суду заяв з вимогами конкурсних кредиторів та забезпечених кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника чи інших кредиторів, а також тих, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, та щодо вирішення питання про затвердження реєстру вимог кредиторів. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів, про що виносить ухвалу, в якій зазначаються відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов'язаннями, черговість задоволення кожної вимоги, а також розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів.

Отже, статусу учасника провадження у справі про банкрутство з правом на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень, які визначають права та обов'язки учасників провадження у справі про банкрутство, конкурсний (заставний) кредитор набуває лише після відповідного визнання господарським судом його вимог та доведення порушення його прав оскаржуваним рішенням.

Пунктом 52 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України" №7 від 17.05.2011 року роз'яснено, що у розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважала, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов'язки, апеляційний господарський суд, прийнявши апеляційну скаргу до провадження, повинен з'ясувати наявність правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі. Якщо при цьому буде встановлено, що права такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права і обов'язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою припиняє апеляційне провадження на підставі пункту 1 частини 1 статті 80 ГПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі, в зв'язку з чим відсутній суб'єкт апеляційного оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено апеляційним судом, не погодившись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу, припинення юридичної особи-боржника з припиненням провадження у справі про банкрутство, ПАТ "Дельта Банк" звернулось до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення місцевого господарського суду як таке, що прийнято передчасно, мотивуючи неповнотою здійснених ліквідатором дій та вжитих заходів під час ліквідаційної процедури.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено апеляційним судом, ухвалою попереднього засідання місцевого господарського суду від 09.12.2014 року затверджено реєстр вимог кредиторів на загальну суму 35 473 546, 42 грн., до якого грошові вимоги банку включено не було; постановою суду від 22.01.2015 року боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Гапоненка Р.І. (том 1, а.с. 133 - 136, 201 - 203).

Апеляційним судом встановлено обставини звернення 31.05.2016 року ПАТ "Дельта Банк" до місцевого господарського суду із заявою з грошовими вимогами до боржника на суму 9 320 334, 41 грн. (том 2, а.с. 169 - 196).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено апеляційним судом, за результатами розгляду грошових вимог банку суд першої інстанції дійшов висновку про їх відхилення, про що прийняв ухвалу від 27.09.2016 року, яку залишено без змін постановою апеляційного суду від 26.01.2017 року (том 3, а.с. 105-107, том 4, а.с. 92-99).

З огляду на встановлене та чинність зазначених рішень на час розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що станом на момент звернення з апеляційною скаргою ПАТ "Дельта Банк" не набуло статусу кредитора боржника, тому не є учасником провадження у даній справі про банкрутство і не вправі оскаржувати в апеляційному порядку ухвалу місцевого господарського суду про завершення ліквідаційної процедури боржника відповідно до статей 91, 106 ГПК України.

З метою правильного та однакового застосування законодавства про банкрутство, Пленум Верховного Суду України у пункті 12 Постанови "Про судову практику в справах про банкрутство" №15 від 18.12.2009 року роз'яснив господарським судам про те, що юридичні та фізичні особи, акціонери, учасники господарських товариств, що не мають статусу сторони чи учасника у справі про банкрутство, не мають права на оскарження судових рішень у справі про банкрутство, а помилково порушене апеляційне і касаційне провадження підлягають припиненню в порядку, передбаченому статтею 80 ГПК України на підставі статей 91 та 107 ГПК України як такі, що не підлягають вирішенню в господарських судах. В інших випадках такі скарги повертаються без розгляду. Це стосується і скарг зазначених осіб на такі ухвали.

З огляду на зазначене, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що апеляційним судом обґрунтовано припинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ "Дельта Банк" на ухвалу суду першої інстанції від 27.09.2016 року про завершення процедури ліквідації боржника та погоджується з висновками апеляційного суду про те, що станом на час прийняття судом першої інстанції оскаржуваної ухвали та на момент звернення з апеляційною скаргою, ПАТ "Дельта Банк" не набуло статусу учасника провадження у даній справі про банкрутство та не довело порушення своїх прав зазначеним судовим рішенням, а тому не має права на апеляційне оскарження прийнятої у цій справі ухвали про завершення ліквідаційної процедури.

З огляду на таке, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що ухвала Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2017 року прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі, не спростовують обґрунтованості висновків апеляційного суду за змістом оскаржуваного судового рішення.

Колегія суддів касаційного суду зазначає про те, що скаржник не позбавлений можливості переглянути ухвалу апеляційного суду від 26.01.2017 року за нововиявленими обставинам, якщо за наслідком направлення на новий розгляд його спірних грошових вимог згідно Постанови Вищого господарського суду України від 16.05.2017 року такі вимоги будуть визнані судами.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ПАТ "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича залишити без задоволення.

2. Ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2017 року у справі №910/20156/14 залишити без змін.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді С.В. Куровський

Н.Г. Ткаченко