ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

13 липня 2017 р. Справа № 902/549/17

Господарський суд Вінницької області у складі: судді Нешик О.С., при секретарі судового засідання Павловій Т.С., розглянувши в судовому засіданні матеріали справи

за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна", м.Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Сігма Регіон", м.Немирів Немирівського району Вінницької області

про стягнення 10434,10 грн згідно договору обов'язкового страхування,

без участі представників сторін, які не прибули в судове засідання, -

ВСТАНОВИВ :

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Провідна" звернулось до господарського суду Вінницької області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Сігма Регіон" про стягнення 10434,10 грн згідно договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АІ/2387667 від 08.11.2014 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач здійснив страхове відшкодування шкоди, заподіяної товариству з обмеженою відповідальністю "Транс-Логістик" внаслідок ДТП за участю автомобіля, належного відповідачу.

Ухвалою від 02.06.2017 року за вказаним позовом порушено провадження у справі № 902/549/17 та призначено судове засідання на 13 липня 2017 року.

На визначену дату представники в судове засідання не з'явились.

13.07.2017 року засобами електронного зв'язку до суду надійшло клопотання позивача (лист № 17 ПР/АГ від 12.07.2017 року) про розгляд справи за відсутності його представника, мотивоване тим, що останній не може бути присутній в судовому засідання 13.07.2017 року в зв'язку з участю в інших судових засіданнях, що відбуваються одночасно. При цьому позивач підтримав заявлені вимоги в повному обсязі та просив їх задовільнити.

Відповідач в судове засідання також не з`явився, пояснень та доказів, витребуваних ухвалою від 02.06.2017 року суду не надав, про причини неявки представника в судове засідання не повідомив.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 2.6.15 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 р. № 28 (з подальшими змінами) на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправлення, підпис працівника, який її здійснив, та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата.

Як наголошується в п.19 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 13.08.2008 р. № 01-8/482 "Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2008 року" дана відмітка, за умови, що її оформлено відповідно до наведених вимог названої Інструкції, є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу.

На першому примірнику ухвали, яка наявна в справі, є штамп суду з відміткою про відправку документа. Дана відмітка оформлена відповідно до вимог Інструкції з діловодства в господарських судах України наведених вище, а тому суд дійшов висновку, що вона є підтвердженням належного надсилання копії процесуального документа сторонам.

Суд вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення сторін про час і місце судового розгляду справи за їх участю.

При цьому суд враховує, що відповідачу достеменно відомо про час та місце судового розгляду, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення 12.06.2017 року заступнику головного бухгалтера товариства з обмеженою відповідальністю "Сігма Регіон" поштового відправлення з ухвалою суду від 02.06.2017 року.

З огляду на вказане суд приходить до висновку, що відповідач не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні та вважає можливим розглянути справу за відсутності його представника, оскільки останній повідомлений про час та місце судового засідання належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.

За таких обставин, суд згідно зі статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Повно, всебічно, об'єктивно і в сукупності дослідивши подані в справу докази, надавши їм юридичну оцінку, суд на підставі ст. 993, 1172, 1187, 1191 ЦК України, ст.35 ГПК України прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в сумі 10434,10 грн.

До такого висновку суд прийшов з огляду на таке.

08.11.2014 року між позивачем (в ОСОБА_1 - Страховик) та відповідачем (в ОСОБА_1 - Страхувальник) укладено ОСОБА_1 № АІ/2387667 обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів щодо автомобіля НОМЕР_1.

Постановою Тиврівського районного суду Вінницької області від 18.03.2015 року у справі № 145/208/15-п вже встановлено наступне:" 27.01.2015 року о 19-10 год. на автодорозі "Стрий-Зам"янка" 364 км+600 м ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом "Mersedes Bens", д.н.з. АВ 5049АМ під час обгону не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, в результаті транспортний засіб "Scania 380" було пошкоджено".

Вказаною постановою суду визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Згідно ч.3 ст.35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Винність правопорушника, окрім постанови суду, підтверджується даними, зазначеними в довідці №56901022 (а.с.11), довідкою (а.с. 14), висновком про розмір матеріальної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу (а.с. 16).

Відповідно до пункту 22.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Внаслідок настання страхового випадку до страховика звернулась потерпіла сторона - товариство з обмеженою відповідальністю "Транс-Логістик" із заявою №45 від 05.06.2015 року про виплату страхового відшкодування (а.с.12).

На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страховий акт 1 № 1001/39/43364/р від 20.10.2016 року (а.с.26).

На підставі вище зазначеного страхового акту ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 10434,10 грн., що стверджується копією платіжного доручення № 0045497 від 21.10.2016 року (а.с. 27).

Стаття 979 ЦК України визначає, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно ст.993, ч.1 ст.1172, ч.1 ст.1191 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до п.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно підп.33.1.4. п. 33.1. ст.33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Згідно ст.38.1.1. Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Верховний суд України в постанові від 12.02.2014 у справі № 6-1ЦС14 дійшов наступних висновків: "1 липня 2004 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 1961-IV "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Зазначеним Законом були визначені обов'язки учасників дорожньо-транспортної пригоди (стаття 33), а також підстави для звернення страховика з регресним позовом до страхувальника (стаття 38).

Згідно із підпунктом 33.1.2. пункту 33.1 статті 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції, чинній до 7 серпня 2011 року) у разі настання дорожньо-транспортної пригоди учасник такої пригоди зобов'язаний вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до абзацу "ґ" підпункту 38.1.1. пункту 38.1 статті 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції, чинній до 7 серпня 2011 року) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Однак, із внесенням Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування" змін у статтю 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" було розширено перелік обов'язків учасників дорожньо-транспортної пригоди, у зв'язку з чим обов'язок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП був викладений уже в підпункті 33.1.4. пункту 33.1 статті 33 Закону № 1961-IV України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"

Проте, відповідні зміни до абзацу "ґ " підпункту 38.1.1. пункту 38.1 статті 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у якому міститься відсилання на відповідні номери пунктів та підпунктів статті 33 зазначеного Закону щодо строків та умов обов'язкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були.

Однак, виходячи з аналізу статей 33, 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції з 18 вересня 2011 по 8 січня 2012 року), слід зазначити, що у зв'язку із внесеними до цього Закону змінами було збережено як обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП.

Неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування", не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову.".

Згідно ст.11128 ГПК України Висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111 16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Невиконання судових рішень Верховного Суду України тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Відповідач не надав суду доказів звернення до позивача у строк не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди.

Доказів оплати позивачу в добровільному порядку 10434,10 грн. відповідач не надав.

Згідно ст. 33, ст.34 ГПК України кожна сторона має довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про законність і обґрунтованість належними доказами, поданими у справу, вимог позивача про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 10434,10 грн., і тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

В зв'язку із задоволенням позову, судові витрати на судовий збір в сумі 1600 грн., на підставі ч.2 ст.49 ГПК України, підлягають відшкодуванню позивачеві за рахунок відповідача.

Керуючись викладеним, ст. 4-5, 22, 33, 34, 35, 43, ч.2 ст.49, 82 - 84, 85, 115, 116 України -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Сігма Регіон" (адреса: 22800, Вінницька область, Немирівський район, місто Немирів, вул. Соборна, 226-А, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" (адреса: 03049, м. Київ, пр.Повітрофлотський, 25, ) 10434,10 грн для відшкодування шкоди в порядку регресу, 1600 грн для відшкодування судових витрат на судовий збір.

3. Видати наказ в день набрання рішенням законної сили.

4. Копію даного рішення направити позивачу та відповідачу рекомендованими листами або вручити їх повноважним представникам під розписку.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 13 липня 2017 р.

Повний текст рішення відповідно до ст.84 ГПК України оформлено і підписано 18 липня 2017 р.

Рішення набирає законної сили на протязі 10-ти днів з дня повного його оформлення і підписання.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. 3 прим.:

1 - до справи

2 - позивачу - ПАТ "Страхова компанія "Провідна" (03049, м.Київ, пров. Повітрофлотський, 25);

3 - представнику позивача ОСОБА_2 (01030, м.Київ, вул.Леонтовича, 9, к.1, оф.301);

3 - відповідачу - ТОВ "Сігма Регіон" (22800, Вінницька область, Немирівський район, м.Немирів, вул.Соборна, буд.226-А).