ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"13" липня 2017 р.Справа № 922/5464/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Швидкіна А.О.

розглянувши справу

за заявою ОСОБА_1, м. Харків
до ОСОБА_1, м. Харків
про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Харківської області від 03.11.2015 року фізичну особу ОСОБА_1 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Губарєва Ю.М., якого зобов`язано виконати ліквідаційну процедуру, докази надати суду.

Ухвалою суду від 20.04.2017 року відсторонено Губарєва Юрія Миколайовича від виконання ним своїх обов`язків ліквідатора ОСОБА_1; призначено ліквідатором ОСОБА_1 арбітражного керуючого Шапілова Сергія Анатолійовича (свідоцтво № 324 від 01.03.2013 р., мешкає за адресою: 61170, АДРЕСА_1).

11.07.2017 року до суду надійшла заява боржника про забезпечення вимог, відповідно до якої заявник просить суд вжити заходів до забезпечення вимог ОСОБА_1 у справі № 922/5464/15 про банкрутство ОСОБА_1 шляхом накладення арешту на нерухоме майно боржника, а саме: нежитлові приміщення в літ. "А-5" колишню квартиру АДРЕСА_2 реконструйовану і переобладнану у нежитлові приміщення з улаштуванням відокремленого входу та прибудови загальною площею 102,1 кв.м., а саме нежитлові приміщення з улаштуванням відокремленого входу та прибудовою загальною площею 101,2 кв.м., а саме: приміщення 26-1 основне приміщення площею 15,2 кв.м., приміщення 26-2 основне приміщення площею 25,2 кв.м., приміщення 26-3 санвузол, площею 3,9 кв.м., приміщення 26-4 основне приміщення площею 57,8 кв.м., які належать на праві власності ОСОБА_1 на підставі рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 11 липня 2008 року по справі № 2-6070/08.

Розглянувши матеріали справи та заяву ОСОБА_1 про забезпечення вимог, дослідивши докази в їх сукупності, судом встановлено, що боржнику на праві власності належала трикімнатна квартира, загальною площею 95.6 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 на підставі договору купівлі - продажу від 29.04.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Самощенко О.А та зареєстрованого в реєстрі за №2288., яка є предметом іпотеки за договором № FML 700/1158/2008 в якості забезпечення кредитного договору № ML 700/1158/2008 року.

11 липня 2008 року рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова за ОСОБА_1 було визнано право власності на нежитлові приміщення в літ. "А-5" колишню квартиру АДРЕСА_2 реконструйовану і переобладнану у нежитлові приміщення з улаштуванням відокремленого входу та прибудови загальною площею 102,1 кв.м., а саме нежитлові приміщення з улаштуванням відокремленого входу та прибудовою загальною площею 101,2 кв.м., а саме: приміщення 26-1 основне приміщення площею 15,2 кв.м., приміщення 26-2 основне приміщення площею 25,2 кв.м., приміщення 26-3 санвузол, площею 3,9 кв.м., приміщення 26-4 основне приміщення площею 57,8 кв.м.

Отже, фактично вказані вище нежитлові приміщення, на які ОСОБА_1 набула права власності за рішенням суду від 11.07.2008 року, є тим же приміщенням, що і передане нею нерухоме майно в іпотеку за договором іпотеки № PML-701/158/2008.

Як вже було зазначено раніше, постановою господарського суду Харківської області від 03.11.2015 року фізичну особу ОСОБА_1 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, проте незважаючи на відкриття ліквідаційної процедури ТОВ "ОТП Факторинг Україна" вживаються заходи по зверненню стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежитлові приміщення в літ. "А-5" колишню квартиру АДРЕСА_2 реконструйовану і переобладнану у нежитлові приміщення з улаштуванням відокремленого входу та прибудови загальною площею 102,1 кв.м., а саме нежитлові приміщення з улаштуванням відокремленого входу та прибудовою загальною площею 101,2 кв.м., а саме: приміщення 26-1 основне приміщення площею 15,2 кв.м., приміщення 26-2 основне приміщення площею 25,2 кв.м., приміщення 26-3 санвузол, площею 3,9 кв.м., приміщення 26-4 основне приміщення площею 57,8 кв.м., які належать на праві власності ОСОБА_1 на підставі рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 11 липня 2008 року по справі № 2-6070/08 шляхом надання права продажу будь - якій особі покупцеві предмету іпотеки з наданням всіх повноважень, що підтверджується рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова по справі № 638/13242/16-ц від 08.11.2016 р.

Відповідно ст. 4-1 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченого цим кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або за своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких задів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до ст. 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві, забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти певні дії, що стосуються предмету спору, отже, приймаючи ухвалу про заборону відповідачеві та іншим особам вчиняти певні дії, господарський суд повинен визначитись як з предметом спору у співвідношенні з певними заходами забезпечення позову, які вимагається до застосування, і певними діями, які вимагається заборонити вчиняти, так і з доцільністю та обґрунтованістю вжиття таких заходів.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" N 16 від 26.12.2011р. умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК) Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

При цьому, положення ГПК України щодо забезпечення позову застосовуються у справі про банкрутство з урахуванням вимог ст. 4-1 ГПК України, що визначає особливості провадження у справі про банкрутство як окремої форми судового процесу.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вправі вживати заходи забезпечення, передбачені загальними положеннями (ст.ст. 66, 67 ГПК України), а також інші заходи, застосування яких, за переконанням суду, є необхідним у конкретному випадку, з урахуванням спеціальних норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з метою захисту прав та інтересів кредиторів та боржника.

Отже, розглянувши матеріали поданої заяви, враховуючи вимоги чинного законодавства вiдносно розумностi та адекватності заходiв забезпечення конкретним обставинам справи, приймаючи до уваги очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам кредиторів та боржника, суд вважає за доцільне накласти арешт на нерухоме майно боржника, а саме: нежитлові приміщення в літ. "А-5" колишню квартиру АДРЕСА_2 реконструйовану і переобладнану у нежитлові приміщення з улаштуванням відокремленого входу та прибудови загальною площею 102,1 кв.м., а саме нежитлові приміщення з улаштуванням відокремленого входу та прибудовою загальною площею 101,2 кв.м., а саме: приміщення 26-1 основне приміщення площею 15,2 кв.м., приміщення 26-2 основне приміщення площею 25,2 кв.м., приміщення 26-3 санвузол, площею 3,9 кв.м., приміщення 26-4 основне приміщення площею 57,8 кв.м., які належать на праві власності ОСОБА_1 на підставі рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 11 липня 2008 року по справі № 2-6070/08.

Керуючись ст.ст. 66, 67, 86 ГПК України, ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд -

УХВАЛИВ:

Накласти арешт на нерухоме майно боржника, а саме: нежитлові приміщення в літ. «А-5» колишню квартиру АДРЕСА_2 реконструйовану і переобладнану у нежитлові приміщення з улаштуванням відокремленого входу та прибудови загальною площею 102,1 кв.м., а саме нежитлові приміщення з улаштуванням відокремленого входу та прибудовою загальною площею 101,2 кв.м., а саме: приміщення 26-1 основне приміщення площею 15,2 кв.м., приміщення 26-2 основне приміщення площею 25,2 кв.м., приміщення 26-3 санвузол, площею 3,9 кв.м., приміщення 26-4 основне приміщення площею 57,8 кв.м., які належать на праві власності ОСОБА_1 на підставі рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 11 липня 2008 року по справі № 2-6070/08.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала набирає чинності 13.07.2017 року.

Ухвала дійсна для пред'явлення до виконання до 14.07.2020 року.

Суддя Швидкін А.О.