РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2017Справа №910/8167/17

За позовом Фермерського господарства «Яремівське»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Велкорм»

про стягнення 205019,87 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року Фермерське господарство «Яремівське» звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Велкорм» про стягнення 205019,87 грн. у зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань з поставки товару за Договором поставки №000123/4 від 12.04.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивачем, у відповідності до умов укладеного між сторонами договору здійснено попередню оплату на загальну суму 100499,94 грн., проте відповідач в свою чергу не виконав умови договору та не здійснив поставку обумовленого договором товару у встановленому договором порядку та в строки, внаслідок чого позивач просить стягнути з відповідача передоплату в розмірі 100499,94 грн.

Крім того, позивач просить стягнути нараховану на вказану заборгованість пеню в розмірі 104519,93 грн. за порушення відповідачем строків поставки товару.

На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 205019,87 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте через загальний відділ діловодства господарського суду міста Києва подав відзив на позовну заяву, в якому частково визнав позовні вимоги, зокрема на суму 146126,96 грн. Разом з тим, зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Велкорм» не виконало взятих на себе зобов'язань за договором у зв'язку із порушенням договірних зобов'язань партнерів товариства.

Зважаючи на те, що неявка представника сторін не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи предмет спору, а також доказове наповнення матеріалів справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частинами 1, 6 ст. 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник, зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих Господарським кодексу України, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Судом встановлено, що 12.04.2016 між Фермерським господарством «Яремівське» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Велкорм» (постачальник) було укладено Договір поставки №000123/4, відповідно до умов якого, постачальник зобов'язується поставити покупцеві продукцію (товар), номенклатура, обсяги, строк поставки та ціни якої вказані у специфікаціях, доданих до цього договору, які є його невід'ємною частиною (п.1.1 Договору).

Відповідно до п.1.2 Договору, покупець зобов'язується прийняти та оплатити поставлений товар.

Поставка товару здійснюється зі складу постачальника згідно Інкотермс-2010, якщо інше не передбачено сторонами у відповідній специфікації (п.2.1 Договору).

Пунктом 2.3 Договору визначено, що строк поставки продукції здійснюється продавцем на протязі трьох робочих днів з моменту 100% передплати від покупця.

У відповідності до п.4.1 Договору, ціна товару узгоджується сторонами в специфікаціях та оплачується згідно виставленого рахунку. Ціна договору визначається сумою укладених сторонами специфікацій.

За умовами п.4.3 Договору, оплата товару, що поставляється, здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника на умовах 100% передплати.

Відповідно до п.8.3 Договору, у разі несвоєчасної поставки товару постачальник сплачує покупцеві пеню у розмірі 0,4% від вартості несвоєчасно поставленого товару за кожний день затримки його поставки.

Пунктом 9.1 Договору визначено, що цей договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2016.

Специфікацією №1 до договору сторони погодили поставку КАС-32 (карбідно аміачна суміш) у кількості 15 тон, загальною вартістю 100499,94 грн. разом з ПДВ.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач, на виконання умов зазначеного договору здійснив попередню оплату на рахунок відповідача у відповідності до виставленого ним рахунку-фактури №ВМ-000123 від 12.04.2016, на суму 100499,94 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №94 від 12.04.2016.

Проте Товариством з обмеженою відповідальністю «Велкорм» обумовлений договором товар не було поставлено позивачеві.

Позивачем було направлено на адресу відповідача Претензію від 15.04.2016, в якій останній просив відповідача, у зв'язку із не поставкою товару, повернути грошові кошти сплачені позивачем. Факт отримання зазначеної претензії відповідачем зазначеної претензії підтверджується відповідною відміткою уповноваженого представника відповідача на вказаній претензії із проставленням відповідної печатки підприємства.

Крім того, в подальшому позивач повторно звертався до відповідача із Претензією від 16.05.2017 в якій останній просив відповідача повернути грошові кошти сплачені позивачем та нараховану пеню. Факт отримання зазначеної претензії відповідачем зазначеної претензії підтверджується відповідною відміткою уповноваженого представника відповідача на вказаній претензії із проставленням відповідної печатки підприємства.

Проте відповідач залишив зазначені претензії без відповіді та задоволення.

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Враховуючи викладене, а також те, що доказів поставки товару або повернення суми попередньої оплати за поставку в розмірі 100499,94 грн., станом на день розгляду справи відповідачем до суду не представлено, а також визнання позову відповідачем, обґрунтованими є позовні вимоги покупця про стягнення з продавця суми попередньої оплати в розмірі 100499,94 грн. за непоставлений товар.

Стосовно заявлених позивачем вимог щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 104519,93 грн., суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст.230 ГК України).

Згідно з положеннями ст.546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ч.1-2 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 1 ст.547 Цивільного кодексу України визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до п.8.3 Договору, у разі несвоєчасної поставки товару постачальник сплачує покупцеві пеню у розмірі 0,4% від вартості несвоєчасно поставленого товару за кожний день затримки його поставки.

Разом з тим, відповідно до ст.232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, судом встановлено, що при розрахунку вказаної суми пені, позивачем допущено арифметичні помилки, зокрема невірно визначено період початку прострочення з поставки товару та проведено нарахування за період, що значно перевищує встановлений ст.232 ГК України шестимісячний термін. Так, оскільки укладеним між сторонами договором передбачено поставку товару протягом трьох робочих днів з моменту отримання передплати постачальником та враховуючи, що датою оплати належного для постачання товару, у відповідності до платіжного доручення №94, фактично є 12.04.2016, то і прострочення з поставки обумовленого договором товару у відповідача розпочалося з 16.04.2016.

Провівши власний перерахунок заявленої до стягнення пені за період з 16.04.2016 по 16.10.2016 суд дійшов висновку, щодо наявності підстав для стягнення з відповідача пені в розмірі 72359,96 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно зі ст.33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст.49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Велкорм» (04060, м. Київ, вул. Ольжича, буд. 27/22, оф.2; ідентифікаційний код 38937976) на користь Фермерського господарства «Яремівське» (27533, Кіровоградська обл., Світловодський р-н., с. Григорівка; ідентифікаційний код 35472139) попередню оплату в сумі 100499 (сто тисяч чотириста дев'яносто дев'ять) грн. 94 коп., пеню в розмірі 72359 (сімдесят двi тисячi триста п'ятдесят дев'ять) грн. 96 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2592 (двi тисячi п'ятсот дев'яносто дві) грн. 90 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано 18.07.2017

Суддя Я.В. Маринченко