Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"13" липня 2017 р. Справа № 906/1568/15.

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді: Шніт А.В.

розглянувши заяву Новоград-Волинської районної державної адміністрації від вих.№02-14/1025 від 06.06.2017 про відстрочку виконання постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 29.11.2016 у справі за позовом:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ілатанмед"

до: Новоград-Волинської районної державної адміністрації

про стягнення 95900,00грн

за участю представників сторін:

від стягувача: не з'явився;

від боржника (заявника): ОСОБА_1, довіреність №02-14/1084 від 19.06.2017.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 16.06.2016 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Ілатанмед" до Новоград-Волинської районної державної адміністрації про стягнення 95900,00грн відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 29.11.2016, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 15.02.2017, рішення господарського суду Житомирської області від 16.06.2016 скасовано; прийнято нове рішення; позов задоволено, стягнуто з Новоград-Волинської районної державної адміністрації на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ілатанмед" 95900,00грн збитків, 1438грн 50коп витрат зі сплати судового збору за подання позову; 4890грн 90коп витрат зі сплати судового збору за подання касаційної та апеляційних скарг.

На виконання вищезазначеної постанови, 13.12.2016 господарським судом Житомирської області видано відповідні накази.

08.06.2017 на адресу суду від Новоград-Волинської районної державної адміністрації надійшла заява за вих.№02-14/1025 від 06.06.2017 про відстрочку виконання постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 29.11.2016 до 01.03.2018.

Ухвалою господарського суду від 12.06.2017 прийнято до розгляду заяву Новоград-Волинської районної державної адміністрації та призначено судове засідання на 19.06.2017 о 14:30.

В судове засідання 19.06.2017 представник стягувача не з'явився. 16.06.2017 надіслав заперечення на клопотання про відстрочку виконання рішення суду, в якому просить відмовити у задоволенні боржника (заявника) про відстрочку виконання постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 29.11.2016 у справі №906/1568/15 (а.с.191-192 т.2).

Представник боржника (заявника) в судовому засіданні 19.06.2017 підтримав заяву про відстрочку виконання постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 29.11.2016 у справі №906/1568/15. Подав клопотання про продовження строку розгляду заяви з метою надати пояснення на заперечення стягувача.

Ухвалою суду від 19.06.2017 суд продовжив строк розгляду та відклав розгляд заяви на 13.07.2017.

Представник стягувача в судове засідання 13.07.2017 не з'явився. На підтвердження факту направлення останньому копії ухвали суду від 19.06.2017, судом долучено до матеріалів справи копію реєстру Ф103 на відправку рекомендованої з повідомленням кореспонденції (судова повістка) за 22.06.2017.

Представник боржника (заявника) в судовому засіданні 13.07.2017 надав письмові пояснення за вих.№02-14/1249 від 12.07.2017, у яких просить задовольнити заяву про відстрочення виконання постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 29.11.2016 у справі №906/1568/15. Крім того, надав клопотання про долучення документів до матеріалів справи згідно наведеного переліку. Просив відстрочити виконання постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 29.11.2016 у справі №906/1568/15.

Розглянувши заяву Новоград-Волинської районної державної адміністрації від вих.№02-14/1025 від 06.06.2017 про відстрочку виконання постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 29.11.2016 до 01.03.2018, господарський суд прийшов до висновку про відмову в її задоволенні, враховуючи наступне.

Згідно зі ст.115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Відповідно до ч.1 ст.121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у засіданні суду з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що заява повинна містити: викладення обставин та обґрунтування причин, що унеможливлюють чи утруднюють виконання рішення; зазначення того, що просить заявник - розстрочити чи відстрочити виконання рішення, яким чином змінити спосіб і порядок виконання рішення; вказівку, в разі необхідності, про надіслання ухвали про відстрочку або розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання установі банку або державному виконавцю. До заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення.

Згідно пункту 7.1.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Пунктом 7.2 даної Постанови визначено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому, слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, у рішенні від 20.07.04 по справі "Шмалько проти України" зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежить, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом.

Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом'якшення у виконавчому провадженні, а отже, сама можливість надання відстрочки/розстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер.

Із підстав, умов та меж надання відстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне відстрочення без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Отже, питання щодо надання відстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з'ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, тому судом повинні досліджуватись як доводи позивача так і заперечення відповідача, а також суд має дотримуватись розумно встановленого строку відстрочки/розстрочення виконання рішення.

Згідно ч.1 ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.34 ГПК України).

Варто зазначити, що умовою надання відстрочки чи розстрочки виконання рішення є наявність виключно виняткових обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Тобто, підставою надання відстрочення виконання рішення суду є не тільки підтверджені належними доказами обставини щодо ускладнення чи об'єктивної неможливості виконання рішення суду, а й винятковість таких обставин.

Причому, обовязок доказування обставин щодо ускладнення чи неможливості виконання рішення покладається на особу, яка звертається із заявою про надання відстрочки чи розстрочки рішення.

У заяві про відстрочку виконання рішення суду заявник вказує підставу відстрочити виконання рішення суду те, що Новоград-Волинська районна державна адміністрація є органом державної влади, бюджетною установою та всі фінансові розрахунки з державного бюджету здійснюються в межах бюджетних асигнувань. Відповідно до ст.23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Крім того, боржник звертає увагу суду, що відповідно до п.7 Постанови кабінету Міністрів України від 28.02.2002 №228 "Порядок складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ" розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня є розпорядник, який у своїй діяльності підпорядкований відповідному головному розпоряднику та діяльність якого координується через нього. Розпорядником бюджетних коштів вищого рівня не передбачалося виділення коштів на виконання судових рішень у поточному бюджетному періоді в 2017 році. Відповідно до основних положень вищевказаної постанови, державним установам можуть виділятися бюджетні кошти тільки за наявності затверджених кошторисів , оскільки кошторисом видатків на 2017 рік дані кошти не передбачалися, тому питання виділення коштів на порушення боргу можливо включити лише при розгляді постійного кошторису на 2018 рік. У зв'язку з цим заявник просить відстрочити виконання судового рішення до 01.03.2018.

Як свідчать матеріали справи, доказами, на які посилається боржник, є довідка Новоград-Волинської районної державної адміністрації Житомирської області за вих.№28 від 22.05.2017 (а.с.183, т.2) та кошторис на 2017 рік (а.с.184, т.2).

Однак, вказані докази не є належними та достатніми для задоволення заявленої заяви про відстрочення виконання рішення суду.

В той же час у боржника залишається можливість безперешкодно здійснювати платежі за захищеними видатками, до яких, відповідно до с.55 Бюджетного кодексу України, відносяться у тому числі: оплата праці працівників бюджетних установ; нарахування на заробітну плану; оплата комунальних послуг та енергоносіїв; обслуговування місцевого боргу.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити Новоград-Волинській районній державній адміністрації у задоволенні заяви про відстрочення виконання постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 29.11.2016 у справі №906/1568/15.

Ухвала господарського суду набирає законної сили у встановленому законом порядку.

Суддя ОСОБА_2

Друк:

1 - в справу

2, 3 - сторонам (рек.з пов.)