ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.07.2017 Справа №905/1304/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Кротінової О.В.,

при секретарі судового засідання Хадієвій М.Ф.,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства ДТЕК Донецькобленерго, м.Краматорськ Донецької області, ,

до відповідача, Державного підприємства Селидіввугілля, м.Селидове Донецької області, ,

про стягнення 3254 307,84 грн., -

за участю уповноважених представників:

від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю;

від відповідача: не зявився, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство ДТЕК Донецькобленерго, м.Краматорськ Донецької області, звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою №51юр-185/17 від 06.06.2017р. до Державного підприємства Селидіввугілля, м.Селидове Донецької області, про стягнення 3254307,84 грн., у тому числі суми боргу за активну електроенергію у розмірі 3018458,27 грн., спожитої за періоди: лютий червень 2016р., листопад 2016р. березень 2017р., суми боргу за реактивну електроенергію у розмірі 15827,64грн., спожиту за березень 2017р., 3% річних у розмірі 47730,27грн., нарахованих у період з 17.03.2016р. по 01.05.2017р. за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по оплаті активної електроенергії, спожитої в лютому червні 2016р., листопаді 2016р. березні 2017р. та за несвоєчасне виконання грошового зобовязання по оплаті реактивної електроенергії, спожитої в січні березні 2017р., суми інфляційних у розмірі 172291,56грн., нарахованих у період з 01.04.2016р. по 30.04.2017р. за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по оплаті активної електроенергії, спожитої за період лютий 2016р. червень 2016р., листопад 2016р. січень 2017р. та за несвоєчасне виконання грошового зобовязання по оплаті реактивної електроенергії, спожитої за період лютий червень 2016р., січень 2017р.

З дотриманням приписів ст.2-1 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/1304/17 визначено суддю Кротінову О.В.

Ухвалою суду від 12.06.2017р. даний позов прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №905/1304/17.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на укладання договору постачання електричної енергії №5019 від 10.07.2006р. (номер договору у редакції додаткової угоди №б/н від 01.10.2009р.) із відповідачем, несвоєчасне виконання останнім за ним своїх зобов'язань з оплати вартості поставленої активної електроенергії за лютий 2016р. червень 2016р., листопад 2016р.-березень 2017р., отриманої реактивної електроенергії за березень 2017р., внаслідок чого виникла заборгованість та підстави для нарахування 3% річних, інфляційних витрат.

На підтвердження викладених обставин позивачем надано розрахунок ціни позову, у копіях: договір про постачання електричної енергії №19 від 10.07.2006р. з додатком №5 від 06.04.2007р. Порядок розрахунків, додатковими угодами №1 б/д, №2 від 26.04.2007р., №б/н від 01.10.2009р., №б/н від 03.11.2010р., №б/н від 01.02.2012р. до нього; акти прийняття-передавання товарної продукції за лютий 2016р. березень 2017р., рахунки за активну електроенергію №5019 за лютий 2016р.-липень 2016р., жовтень 2016р.-березень 2017р., рахунки за послуги по компенсації перетоків реактивної енергії №5019 за лютий лютий 2016р.-липень 2016р., жовтень 2016р.-березень 2017р., довіреності на представників відповідача та позивача, акт звірки розрахунків від 11.05.2017р., правоустановчі документи підприємств відповідача позивача.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує посиланням на ст.ст.509, 525, 526, 530, 625 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст.1, 2, 12 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.26, 27 Закону України Про електроенергетику, Правилами користування електричною енергією.

29.06.2017р. представником позивача через канцелярію господарського суду Донецької області подано письмові пояснення б/н від 29.06.2017р. щодо встановлення для відповідача тарифу вартості спірної електроенергії в розмірі визначеному у відповідних рахунках та актах прийому-передачі; повідомлено про відсутність на розгляді у іншого суду даних позовних вимог, а також відсутність відносно відповідача провадження по справі про банкрутство.

До пояснень додано копію роздруківки з веб сайту Вищого господарського суду України.

04.07.2017р. від відповідача через канцелярію господарського суду Донецької області отримано відзив вих. №09/1256 від 27.06.2017р. на позовну заяву позивача від 06.06.2017р. №51юр-185/17, у якому зазначено, що станом на 23.06.2017р. за даними бухгалтерсього обліку підприємства заборгованість підприємства перед позивачем за спірним договором складає 3034286,01 грн., в тому числі за активну електроенергію за лютий червень 2016р., листопад 2016р. березень 2017р. у розмірі 3018458,37 грн., за реактивну електроенергію за березень 2017р. у розмірі 15827,64 грн.; звернуто увагу суду, що на даний час між позивачем, відповідачем та іншими учасниками укладається договір про організацію взаєморозрахунків, в тому чслі за договором, що є предметом позовних вимог.

До відзиву додано документи, наведені у переліку.

12.07.2017р. від представника відповідача через канцелярію господарського суду Донецької області отримано клопотання вих. №09/1328 від 07.07.2017р. про відкладення розгляду справи №905/1304/17 на іншу дату.

13.07.2017р. позивачем через канцелярію господарського суду Донецької області подано клопотання б/н від 12.07.2017р., до якого додано документи, наведені у переліку.

Представник позивача у судовому засіданні 13.07.2017р. підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 13.07.2017р. не зявився.

Як зазначено в п.3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції неявка у судове засідання однієї із сторін, належним чином повідомленої про час та місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені ч.1 ст.77 ГПК України. При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Так, враховуючи суть спору, загальну тривалість розгляду справи, а також належне забезпечення з боку суду можливості відповідача для реалізації своїх процесуальних прав, в тому числі шляхом направлення поштою (іншим належним засобом звязку) відповідних доказів до суду, з огляду на таке суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та існуючою можливість розглянути спір за наявними в справі матеріалами, у цьому судовому засіданні.

З огляду на таке, у задоволенні клопотання відповідача вих. №09/1328 від 07.07.2017р. про відкладення розгляду справи №905/1304/17 на іншу дату, судом відмовлено.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з такого.

За приписами статей 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та на засадах змагальності.

Відповідно до вимог статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовими доказами за визначенням статей 32-38 Господарського процесуального кодексу України слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства , але за аналогією породжують цивільні права і обов'язки.

Згідно із ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

10.07.2006р. між Відкритим акціонерним товариством Донецькобленерго (нині-Публічне акціонерне товариство ДТЕК Донецькобленерго та далі-Постачальник електричної енергії) та відокремленим підрозділом «Виробниче управління теплофікації» Державного підприємства Селидіввугілля (Споживач) укладено договір про постачання електричної енергії №5019 (номер договору у редакції додаткової угоди №б/н від 01.10.2009р.), згідно з р.1 (у редакції додаткової угоди №б/н від 03.11.2010р.) якого Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю 3326,5 кВт, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2009р. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п.9.5 договору).

Як вбачається з матеріалів справи, у період, за який виник спір, сторони перебували у договірних відносинах, що ними не заперечується.

За умовами вказаного договору Постачальник, зокрема, зобов'язався постачати Споживачу електроенергію, як різновид товару в обсягах, визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 цього договору; згідно з категорією струмоприймачів Споживача відповідно до ПУЕ та гарантованого рівня надійності електропостачання на межах, визначених додатком №2 Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін до цього договору; із дотриманням на межі балансової належності Постачальника граничних показників якості електричної енергії, визначених державними стандартами (п.2.2.2. договору), а Споживач зобов'язався, зокрема, оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків №3 Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії та №5 Порядок розрахунків до цього договору (п.2.3.4 договору) та здійснювати оплату за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії між електромережею Постачальника та електроустановками Споживача згідно з додатком №6 Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії до цього Договору (п.2.3.5 договору).

Розрахунки за електроенергію та інші платежі за розрахунковий період здійснюються за діючими тарифами у відповідності до діючого законодавства. Порядок здійснення розрахунків за активну електроенергію та оплати за перетікання реактивної електроенергії обумовлюються додатками №5 Порядок розрахунків і №6 Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії до цього договору (п.7.5 договору).

Пунктом 1 додатку №5 Порядок розрахунків до означеного правочину розрахунковий період встановлено з 00 годин першого числа місяця до 00 годин першого числа наступного місяця.

Відповідно до п.7 додатку №5 Порядок розрахунків остаточний розрахунок Споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється Споживачем на підставі виставленого Постачальником електричної енергії, рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії визначеного на підставі показів розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом) з урахуванням сум, що надійшли від споживача.

За результатами розрахункового періоду споживачем та постачальником електричної енергії визначається фактичний обсяг поставленої споживачу електричної енергії та оформлюється додатком №10 Акт прийняття-передавання товарної продукції.

Для проведення остаточного розрахунку Споживач у термін до 3 робочих днів з дня закінчення розрахункового періоду повинен отримати в розрахунковому відділі відповідного РЕМ рахунок на оплату електричної енергії. Цей рахунок має бути оплачений Споживачем протягом 5 банківських днів з дня його отримання, якщо споживач здійснює оплату самостійно, та 10 банківських днів, якщо споживач здійснює оплату через свою головну структуру. В разі неявки Споживача для отримання рахунку Постачальник направляє рахунок Споживачу рекомендованим листом. У такому разі рахунок вважається отриманим Споживачем з дня його відправлення.

Матеріали справи містять акти прийняття-передавання товарної продукції за лютий 2016р. березень 2017р., що підписані сторонами та скріплені печатками підприємств.

Згідно даних актів обсяги спожитої відповідачем електроенергії наступні:

- у лютому 2016 року: активна електроенергія - 258169 кВт/год на суму 492400,57грн.;

- у березні 2016 року: активна електроенергія - 193509 кВт/год на суму 369075,84 грн.;

- у квітні 2016 року: активна електроенергія - 107751 кВт/год на суму 205511,33 грн.;

- у травні 2016 року: активна електроенергія 5232 кВт/год на суму 10577,84 грн.;

- у червні 2016 року: активна електроенергія - 3933 кВт/год на суму 7951,58 грн.;

- у листопаді 2016 року: активна електроенергія - 185549 кВт/год на суму 438615,58грн.;

- у грудні 2016 року: активна електроенергія - 218767 кВт/год на суму 517138,93 грн.;

- у січні 2017 року: активна електроенергія - 218222 кВт/год на суму 503438,16 грн.;

- у лютому 2017 року: активна електроенергія - 206950 кВт/год на суму 481680,26грн.;

- у березні 2017 року: активна електроенергія - 108174 кВт/год на суму 253841,11 грн., реактивна електроенергія 119406 кВАр/год на суму 15827,64 грн.

З представлених суду доказів вбачається, що позивачем відповідачу виставлені рахунки за ці послуги у зазначеному обсязі відповідно до договору про постачання електричної енергії №5019 від 10.07.2006р., у визначений спірний період.

Відповідно до ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно з ч.ч.6, 7 ст.276 Господарського кодексу України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

З огляду на приписи ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Із зазначеною нормою кореспондується й частина 1 статті 193 Господарського кодексу України, відповідно до якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 Цивільного кодексу України).

Згідно п.5.1. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996р. (далі - ПКЕЕ) договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Споживання електричної енергії без договору не допускається.

За умовами п.6.1. ПКЕЕ, розрахунки споживача за використану електричну енергію здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов договору. Розрахунковий період становить один місяць, за винятком випадку, передбаченого пунктом 6.8 цих Правил. Обсяги електричної енергії, які підлягають оплаті, мають визначатися відповідно до даних розрахункового обліку електричної енергії про її фактичне споживання за винятком випадків, передбачених цими Правилами.

Положеннями пп.2 п.10.2. ПКЕЕ встановлено, що споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати обсяг спожитої електричної енергії, а також здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов'язання виконав належним чином, поставив відповідачеві за період лютий 2016р. червень 2016р., листопад 2016р.-березень 2017р. активної електричної енергії у обсязі 1506256 кВт/год на загальну суму 3280231,20 грн. та реактивної електричної енергії за березень 2017р. в обсязі 119406кВАр/год на загальну суму 15827,64 грн., а відповідач її прийняв без заперечень, що підтверджується відповідними актами прийняття-передавання електроенергії.

Рахунки на оплату:

- спожитої у лютому 2016р. активної електроенергії на суму 492400,57 грн. отримано відповідачем 01.03.2016р.;

- спожитої у березні 2016р. активної електроенергії на суму 369075,84 грн. отримано відповідачем 28.03.2016р.;

- спожитої у квітні 2016р. активної електроенергії на суму 205511,33 грн. отримано відповідачем 28.04.2016р.;

- спожитої у травні 2016р. активної електроенергії на суму 10577,84 грн. отримано відповідачем 30.05.2016р.;

- спожитої у червні 2016р. активної електроенергії на суму 7951,58 грн. отримано відповідачем 29.06.2016р.;

- спожитої у листопаді 2016р. активної електроенергії на суму 438615,58 грн. отримано відповідачем 28.11.2016р.;

- спожитої у грудні 2016р. активної електроенергії на суму 517138,93 грн. отримано відповідачем 29.12.2016р.;

- спожитої у січні 2017р. активної електроенергії на суму 503438,16 грн. отримано відповідачем 30.01.2017р.;

- спожитої у лютому 2017р. активної електроенергії на суму 481680,26 грн. отримано відповідачем 01.03.2017р.;

- спожитої у березні 2017р. активної електроенергії на суму 253841,11 грн. та реактивної електроенергії на суму 15827,64 грн. отримано відповідачем 28.03.2017р., про що свідчать відповідні відмітки на цих документах.

Доказів протилежного суду не надано.

Повноваження осіб, що здійснили приймання перелічених документів від імені Державного підприємства Селидіввугілля підтверджено довіреностями останнього №б/н від 04.01.2016р., №б/н від 27.12.2016р.

За змістом п.7 додатку №5 Порядок розрахунків для проведення остаточного розрахунку Споживач у термін до 3 робочих днів з дня закінчення розрахункового періоду повинен отримати в розрахунковому відділі відповідного РЕМ рахунок на оплату електричної енергії. Цей рахунок має бути оплачений Споживачем протягом 5 банківських днів з дня його отримання, якщо споживач здійснює оплату самостійно, та 10 банківських днів, якщо споживач здійснює оплату через свою головну структуру. В разі неявки Споживача для отримання рахунку Постачальник направляє рахунок Споживачу рекомендованим листом. У такому разі рахунок вважається отриманим Споживачем з дня його відправлення.

Одночасно п.6.11 ПКЕЕ встановлено, що тривалість періоду для здійснення споживачем розрахунків зазначається у договорі та/або на платіжному повідомленні і має не перевищувати 5 операційних днів з дня отримання рахунка для споживачів, які оплачують електричну енергію самостійно, і 10 операційних днів з дня отримання рахунка для споживачів, які здійснюють розрахунки через структурний підрозділ, який розташований в іншому місті.

Відтак, означене положення додатку №5 до договору не суперечить приписам чинного законодавства у сфері спірних правовідносин.

Приймаючи до уваги викладені обставини та означені вище умови оплати, розрахунок відповідачем за спожиту активну електричну енергію та реактивну електричну енергію, повинно бути вчинено у термін протягом 5 банківських днів від дня отримання рахунку, адже з матеріалів справи вбачається самостійна оплата Споживача за договором №5019 від 10.07.2006р..

Тобто, сплата за зобов'язанням лютого 2016р. повинна бути здійснена: не пізніше 10.03.2016р.;

березня 2016р. не пізніше 04.04.2016р.;

квітня 2016р. не пізніше 10.05.2016р.;

травня 2016р. не пізніше 06.06.2016р.;

червня 2016р. не пізніше 05.07.2016р.;

листопада 2016р. не пізніше 05.12.2016р.;

грудня 2016р. не пізніше 06.01.2017р.;

січня 2017р. не пізніше 06.02.2017р.;

лютого 2017р. не пізніше 09.03.2017р.;

березня 2017р. не пізніше 04.04.2017р.

Разом з цим, відповідач розрахунки за спожиту активну електроенергію та послуги з перетікання реактивної електроенергії у визначений спірний період у повному обсязі та належним чином не здійснив, у зв'язку з чим порушив строки обумовлені сторонами у договорі.

Приймаючи до уваги відомості представлені позивачем, що не спростовані у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, відповідач частково розрахувався за спожиту у лютому 2016р. активну електроенергію у розмірі 86772,83 грн., за спожиту у листопаді 2016р. активну електроенергію у розмірі 175000,00 грн., у звязку з чим у нього утворилась заборгованість за спожиту активну електроенергію у лютому 2016р. у сумі 405627,74 грн., у листопаді 263615,58 грн.

Так, приймаючи до уваги викладені обставини справи, вбачається, що позивачем належним чином доведено факт виконання обов'язку щодо поставки активної електроенергії протягом лютого 2016р. червня 2016р., листопада 2016р.-березня 2017р. та реактивної електроенергії у березні 2017р. за спірним правочином, вартістю у вищенаведених розмірах та невиконання відповідачем в порушення статей 525 та 526 Цивільного кодексу України, які передбачають, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, грошового зобов'язання з оплати отриманої активної електроенергії у визначений період в загальній сумі 3018454,37 грн. та реактивної електроенергії в розмірі 15827,64 грн. у встановлені договором строки.

Доказів, що спростовують дане суду не представлено, з матеріалів справи не вбачається.

Зі змісту відзиву №09/1256 від 27.06.2017р. на позовну заяву, відповідачем суму основного боргу за активну електроенергію за лютий червень 2016р., листопад 2016р. березень 2017р. у розмірі 3018458,37 грн., за реактивну електроенергію за березень 2017р. у розмірі 15827,64 грн. визнано у повному обсязі.

Відповідно до ч.5 ст.22 Господарського процесуального кодексу України, відповідач має право визнати позов повністю або частково. При цьому, згідно ч.6 цієї статті суд не приймає визнання позову, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронюваних законом інтересів.

За змістом ч.5 ст.78 Господарського процесуального кодексу України, визнання позову відповідачем є підставою для прийняття рішення про задоволення позову за умови, якщо дії відповідача не суперечать законодавству і не порушують охоронюваних інтересів інших осіб.

В контексті означених норм, суд зауважує на наступному.

По-перше, визнання позову опосередковано належною письмовою формою, визначеною ч.1 ст.78 Господарського процесуального кодексу України.

По-друге, визнання позову здійснено уповноваженою на вчинення такої процесуальної дії особою ОСОБА_2 (на підставі довіреності №1/353 від 28.10.2016р.).

По-третє, сторонами у розглядуваних правовідносинах є лише позивач та відповідач, отже, судом не вбачається підстав для порушення прав і обов'язків інших осіб внаслідок визнання відповідачем грошових вимог позивача за вказаними правовідносинами.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення суми основного боргу у повному обсязі.

Прострочення відповідачем грошового зобов'язання на підставі статті 625 Цивільного кодексу України тягне за собою обов'язок сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних з простроченої суми за весь час несвоєчасного виконання обов'язку щодо сплати відповідних сум, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За визначенням п.8 додатку №5 до договору у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним додатком нарахувань постачальник проводить споживачу нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюється нарахування, від суми боргу; 3% річних з простроченої суми. При цьому сума грошового зобов'язання за цим договором повинна бути оплачена споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції.

За розрахунком позивача загальна сума інфляційних витрат за прострочення основного зобов'язання становить 172291,56 грн. (нарахування здійснено загалом у період з 01.04.2016р. по 31.03.2017р. за невиконання грошових зобов'язань по оплаті активної електроенергії за лютий 2016р. червень 2016р., листопад 2016р.-січень 2017р. та у період з 01.04.2016р. по 30.09.2016р. за невиконання грошових зобов'язань по оплаті реактивної електроенергії за лютий 2016р. червень 2016р., виходячи з суми боргу (за кожним зобовязанням місяця), що існувала на перший день місяця наступного за місяцем, в якому платіж мав бути здійснений і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція/дефляція, з урахуванням проведених оплат);

3% річних 47730,27 грн. (фактично нараховані загалом за період з 17.03.2016р. по 01.05.2017р. за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті активної електроенергії, спожитої у лютому 2016р. червні 2016р., листопаді 2016р.-березні 2017р., та за період з 17.03.2014р. по 01.05.2017р. за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті реактивної електроенергії, наданої у лютому 2016р.-червні 2016р., березні 2017р. щодо кожної із сум та у проміжку часу відносно них згідно наданого розрахунку з урахуванням проведених оплат, враховуючи день фактичної оплати).

Перевіривши арифметичний розрахунок даних позовних вимог, з урахуванням приписів постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань №14 від 17.12.2013р., суд погоджується із встановленим позивачем періодом нарахування цих вимог, за виключенням нарахування інфляційних витрат за зобов'язанням січня 2017р. зі сплати реактивної електроенергії, дійшов висновку про розмір інфляційних витрат у сумі 167476,76 грн. та 3% у розмірі 47715,97 грн.

Відповідач у відзиві №09/1256 від 27.06.2017р. звертає увагу суду, що на даний час між позивачем, відповідачем та іншими учасниками укладається договір про організацію взаєморозрахунків, в тому числі за договором, що є предметом позовних вимог.

Із суті договору, про намір укласти якого сповіщено суд, та правових наслідків, що мають місце після вчинення такого правочину, слідує для застосування відповідальності за порушення грошового зобов'язання, передбаченої ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, необхідно, щоб оплата була здійснена поза межами порядку і строків, встановлених договором про організацію взаєморозрахунків, який діяв на момент розгляду справи і відповідно до якого сторони засвідчили, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодних претензій стосовно предмета договору.

Оскільки договір про організацію взаєморозрахунків між сторонами за спірним правочином на дату винесення рішення не укладено, тому стверджувати про те, що розрахунок за поставлену активну електричну енергію, спожиту за лютий 2016р. червень 2016р., листопад 2016р.-березень 2017р., та отриману реактивну електроенергію за березень 2017р., відбувся у порядку та строки, передбачені у договорі про організацію взаєморозрахунків є передчасним.

Зміни умов договору у приведеній частині, у розумінні ст.653 Цивільного кодексу України, на час вирішення спору, судом не встановлено, приведене у відзиві не впливає на наявність простроченого, у відповідності до ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України, грошового зобов'язання відповідача перед позивачем, виходячи з фактичних обставин та договору про постачання електричної енергії №5019 від 10.07.2006р..

З огляду на таке, не має підстав вважати суму основного боргу такою, що сплачено за рахунок субвенції, а також відсутніми підстави для застосування відповідальності передбаченої ст.625 Цивільного кодексу України.

Відтак, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ДТЕК Донецькобленерго до Державного підприємства Селидіввугілля підлягають задоволенню частково щодо стягнення інфляційних витрат та 3% річних у сумі встановленій судом, а саме 3% річних у розмірі 47715,97 грн., інфляційні витрати - 167476,76 грн.

Судові витрати підлягають розподілу з урахуванням норм статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи зазначене та керуючись ст.ст.1, 4-2, 4-3, 22, 32-38, 43, 49, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ДТЕК Донецькобленерго, м.Краматорськ Донецької області, до Державного підприємства Селидіввугілля, м.Селидове Донецької області, про стягнення 3254307,84 грн., у тому числі суми боргу за активну електроенергію у розмірі 3018458,27 грн., спожитої за періоди: лютий червень 2016р., листопад 2016р. березень 2017р., суми боргу за реактивну електроенергію у розмірі 15827,64грн., спожиту за березень 2017р., 3% річних у розмірі 47730,27грн., нарахованих у період з 17.03.2016р. по 01.05.2017р. за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по оплаті активної електроенергії, спожитої в лютому червні 2016р., листопаді 2016р. березні 2017р. та за несвоєчасне виконання грошового зобовязання по оплаті реактивної електроенергії, спожитої в січні березні 2017р., суми інфляційних у розмірі 172291,56грн., нарахованих у період з 01.04.2016р. по 30.04.2017р. за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по оплаті активної електроенергії, спожитої за період лютий 2016р. червень 2016р., листопад 2016р. січень 2017р. та за несвоєчасне виконання грошового зобовязання по оплаті реактивної електроенергії, спожитої за період лютий червень 2016р., січень 2017р., задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства Селидіввугілля (85400, Донецька область, м.Селидове, вул.К.Маркса, буд.41, , банківські реквізити не зазначено) на користь Публічного акціонерного товариства ДТЕК Донецькобленерго (84302, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Островського, б.8, , банківські реквізити не зазначено) 3249478,64 грн., у тому числі 3018458,27 грн. суми боргу за активну електроенергію, 15827,64 грн. суми боргу за реактивну електроенергію, 47715,97грн. 3% річних та 167476,76 грн. суми інфляційних витрат, а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 48742,18 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. В судовому засіданні 13.07.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

6. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його оголошення. Зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.ст.84, 85 Господарського процесуального кодексу України.

7. Повний текст рішення складено та підписано 14.07.2017р.

Суддя О.В. Кротінова