ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"11" липня 2017 р. Справа № 918/402/17

Суддя Марач В.В., розглянувши матеріали справи

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" від імені якого діє Регіональна філія "Львівська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця"

до відповідача 1 Рафалівська селищна рада

до відповідача 2 Командитне товариство "РІВНЕ-ПАС"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Рівненській області

про визнання незаконним рішення селищної ради та визнання недійсним договору оренди землі

Представники :

від позивача : ОСОБА_2

від відповідача 1 : ОСОБА_3

від відповідача 2 : ОСОБА_4В

від третьої особи - ОСОБА_5.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" від імені якого діє Регіональна філія "Львівська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" (надалі Позивач або ПАТ "Українська залізниця") звернулося в господарський суд Рівненської області з позовом до Рафалівської селищної ради (надалі Відповідач 1 або Рада) та Командитного товариства "Рівне - Пас" (надалі Відповідач 2 або КТ "РІВНЕ - ПАС" або Товариство), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Рівненській області, в якому просить визнати незаконним та скасувати Рішення Рафалівської селищної ради від 26.10.2007 за № 185, визнати недійсним договір оренди землі від 15.10.2008 року, укладений між Відповідачем 1 та Відповідачем 2 на підставі оскаржуваного рішення.

Зокрема, Позивач вказує, що земельна ділянка перебуває в користуванні позивача на підставі Акту на право користування землею від 25.12.1969 р. Також Позивач посилається на те, що земельна ділянка ніким не вилучалася з користування Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", факт накладання земельних ділянок був встановлений в ході проведення інвентаризації земельної ділянки на території Рафалівської селищної ради Володимирецького району Рівненської області та виготовлення відповідно технічної документації із землеустрою земельної ділянки площею 14,4539 га, що перебуває у постійному користуванні Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" згідно акту на право користування землею від 25 грудня 1969 року.

19 червня 2017 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду від Відповідача 1 надійшли заперечення на позов в яких вимоги Позивача не визнає та заперечує повністю пославшись на те, що межі земельної ділянки, що перебуває у постійному користуванні залізниці не встановлені, то і рішення Рафалівської селищної ради від 26.10.2007 року № 185 прийняте у відповідності до вимог чинного законодавства. Останнім також зазначається, що земельна ділянка в оренду ВАТ "Рівненське підприємство автобусних станцій" (на даний час КТ "РІВНЕ - ПАС") передана за рахунок земель запасу селищної ради, а не за рахунок земель залізниці.

Представник Командитного товариства "РІВНЕ - ПАС" подав відзив на позов в якому зазначається на підставі чого було передано земельну ділянку.

Від третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області надійшли письмові пояснення в яких зазначається, що позовні вимоги є необгрунтованими та не підлягають до задоволення, з огляду на таке. Відповідно до державного акту на право користування землею від 25.12.1969 року, виданого Львівській залізниці Міністерства шляхів сполучення в Володимирецькому районі Рівненської області Української РСР, Державне територіальне - галузеве об'єднання "Львівська залізниця" є постійним користувачем земельної ділянки загальною площею 293,9 га для розміщення та експлуатації будівель і споруд залізничного транспорту на території місцевих рад Володимирецького району Рівненської області. У зв'язку з тим, що земельна ділянка відводилась у постійне користування ще у 1969 році, формування земельних ділянок не здійснювалось. Саме, тому технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель, у даному випадку, не може бути підставою для формування земельної ділянки та звернення до суду і скасування державних актів на право власності на земельні ділянки. Відповідно, визначити площу "накладення" земельної ділянки власника земельної ділянки на землі залізниці можна лише шляхом звернення до державного кадастрового реєстратора Управління Держгеокадастру у Володимирецькому районі Рівненської області для отримання адміністративної послуги.

З матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами виник стосовно належності права користування земельною ділянкою в районі 357 км 3 пк + 56 м до 357 км 3 пк + 66 м на відстані 42м від головної колії на території Рафалівської селищної ради Володимирецького району Рівненської області.

Так, Позивач стверджує, що дана земельна ділянка входить до смуги відведення залізниць та перебуває у постійному користуванні Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" згідно акту на право користування землею від 25 грудня 1969 року, і земельна ділянка, яка надана КТ "РІВНЕ - ПАС" в оренду накладається на земельну ділянку Позивача.

Відповідачі, в свою чергу, заявляють, що спірна земельна ділянка відноситься до земель запасу селищної ради, а відтак надана Відповідачу правомірно.

11 липня 2017 року в судовому засіданні господарського суду було заслухано пояснення представників сторін та представника Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області.

Ухвалою суду від 11 липня 2017 року призначено у справі №918/402/17 судову експертизу, проведення якої доручено Волинському відділенню Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз та вирішено матеріали справи направити до експертної установи.

Відповідно до ст.79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою, зокрема, у випадку призначення господарським судом судової експертизи.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до статті 4-7 ж Кодексу судове рішення приймається суддею за результатами обговорення усіх обставин справи.

Відповідно до ст.82 ГПК України рішення приймається господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом.

Статтею 32 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами:

письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів;

поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі.

Відповідно ж до ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищезазначене висновок експерта є доказом у справі, який надасть можливість господарському суду у визначеному законом порядку встановити наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін.

Відтак, приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає за доцільне зупинити провадження у справі до отримання висновку експерта.

Суд зазначає, що без висновку експерта суд позбавлений можливості об"єктивно встановити наявність чи відсутність обставин, які мають значення для вирішення спору, і встановлення яких потребує спеціальних знань.

Крім того суд зазначає, що відповідно до ухвали від 11.07.2017 дана справа підлягає направленню до визначеної судом експертної установи так як в ній містяться матеріали необхідні для проведення експертного дослідження.

Направлення матеріалів справи до експертної установи унеможливлює її подальший розгляд, що є теж беззаперечною підставою для зупинення провадження у справі.

Керуючись ст. 79, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 918/402/17 зупинити до отримання висновку експерта та повернення матеріалів справи до господарського суду Рівненської області.

Суддя Марач В.В.