РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2017Справа №910/8911/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лекора Груп»
доОбслуговуючого кооперативу «Єнісейська садиба-1»
простягнення 123506 грн. 50 коп.

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: Кобилецький В.В. - представник за довіреністю б/н від 01.07.2016;

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

01.06.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Лекора Груп» з вимогами до Обслуговуючого кооперативу «Єнісейська садиба-1» про стягнення 123506 грн. 50 коп.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач вказав на те, що відповідач в порушення норм законодавства України не у повному обсязі оплатив позивачу товар, поставлений позивачем у період з листопада 2016 року по березень 2017 року, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 123506 грн. 50 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.06.2017 порушено провадження у справі № 910/8911/17, розгляд справи призначено на 23.06.2017.

У судовому засіданні 23.06.2017 представник позивача подав письмові пояснення по справі, в яких просив суд стягнути з відповідача понесені позивачем витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 5000 грн. 00 коп.

Представник позивача у судовому засіданні 23.06.2017 надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 23.06.2017 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимог ухвал суду не виконав, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином за адресою, яка вказана у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 03.06.2017, що підтверджується довідкою відділення поштового зв'язку про повернення поштового відправлення відправнику та поштовим конвертом, в якому ухвала суду про порушення провадження у справі № 910/8911/17 була направлена на адресу відповідача.

Відповідно до абзацу 3 пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 77 ГПК України у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, беручи до уваги відсутність клопотань сторін про відкладення розгляду справи, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в матеріалах справи доказами.

У судовому засіданні 23.06.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

У період з 11.11.2016 по 25.03.2017 позивач поставив відповідачу продукцію (пісок, щебінь) на загальну суму 486036 грн. 00 коп., що підтверджується видатковою накладною № РН-0005894 від 11.11.2016 на суму 3000 грн. 00 коп., видатковою накладною № РН-0005932 від 12.11.2016 на суму 27080 грн. 00 коп., видатковою накладною № РН-0006015 від 16.11.2016 на суму 7255 грн. 20 коп., видатковою накладною № РН-0006190 від 23.11.2016 на суму 10800 грн. 00 коп., видатковою накладною №РН-0006232 від 24.11.2016 на суму 5825 грн. 40 коп., видатковою накладною № РН-0006274 від 25.11.2016, видатковою накладною № РН-0006345 від 28.11.2016 на суму 3660 грн. 00 коп., видатковою накладною № РН-0006346 від 28.11.2016 на суму 6272 грн. 70 коп., видатковою накладною №РН-0006375 від 29.11.2016 на суму 7224 грн. 00 коп., видатковою накладною № РН-0006491 від 03.12.2016 на суму 7200 грн. 00 коп., видатковою накладною №РН-0006519 від 05.12.2016 на суму 25200 грн. 00 коп., видатковою накладною № РН-0006536 від 06.12.2016 на суму 12600 грн. 00 коп., видатковою накладною № РН-0006558 від 07.12.2016 на суму 20874 грн. 00 коп., видатковою накладною №РН-0006669 від 13.12.2016 на суму 50491 грн. 00 коп., видатковою накладною № РН-0006697 від 14.12.2016 на суму 4200 грн. 00 коп., видатковою накладною № РН-0006698 від 14.12.2016 на суму 18666 грн. 90 коп., видатковою накладною № РН-0007004 від 29.12.2016 на суму 8400 грн. 00 коп., видатковою накладною №РН-0007016 від 30.12.2016 на суму 21379 грн. 40 коп., видатковою накладною № РН-0000130 від 24.01.2017 на суму 12427 грн. 80 коп., видатковою накладною № РН-0000131 від 24.01.2017 на суму 6178 грн. 20 коп., видатковою накладною № РН-0000132 від 24.01.2017 на суму 13950 грн. 00 коп., видатковою накладною № РН-0000146 від 25.01.2017 на суму 3300 грн. 00 коп., видатковою накладною № РН-0000147 від 25.01.2017 на суму 9300 грн. 00 коп., видатковою накладною № РН-0000212 від 01.02.2017 на суму 6270 грн. 60 коп., видатковою накладною № РН-0000213 від 01.02.2017 на суму 23250 грн. 00 коп., видатковою накладною № РН-0000223 від 02.02.2017 на суму 12398 грн. 40 коп., видатковою накладною № РН-0000427 від 23.02.2017 на суму 13950 грн. 00 коп., видатковою накладною № РН-0000447 від 24.02.2017 на суму 13950 грн. 00 коп., видатковою накладною № РН-0000460 від 25.02.2017 на суму 13950 грн. 00 коп., видатковою накладною № РН-0001008 від 24.03.2017 на суму 19622 грн. 40 коп., видатковою накладною № РН-0001009 від 24.03.2017 на суму 51460 грн. 00 коп., видатковою накладною № РН-0001042 від 25.03.2017 н суму 6300 грн. 00 коп., видатковою накладною № РН-0001043 від 25.03.2017 на суму 37200 грн. 00 коп., які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками юридичних осіб позивача і відповідача (належним чином засвідчені копії вказаних накладних долучено позивачем до позовної заяви).

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Оскільки спірні видаткові накладні, стягнення заборгованості з оплати товару, поставленого за якими, є предметом позову, містять найменування товару, його кількість, ціну та загальну вартість, суд дійшов висновку, що сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов договорів поставки (щодо кожної партії поставки за кожною спірною видатковою накладною).

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як встановлено судом, у період з 11.11.2016 по 25.03.2017 позивач поставив відповідачу продукцію (пісок, щебінь) на загальну суму 486036 грн. 00 коп., що підтверджується видатковою накладною № РН-0005894 від 11.11.2016 на суму 3000 грн. 00 коп., видатковою накладною № РН-0005932 від 12.11.2016 на суму 27080 грн. 00 коп., видатковою накладною № РН-0006015 від 16.11.2016 на суму 7255 грн. 20 коп., видатковою накладною № РН-0006190 від 23.11.2016 на суму 10800 грн. 00 коп., видатковою накладною №РН-0006232 від 24.11.2016 на суму 5825 грн. 40 коп., видатковою накладною № РН-0006274 від 25.11.2016, видатковою накладною № РН-0006345 від 28.11.2016 на суму 3660 грн. 00 коп., видатковою накладною № РН-0006346 від 28.11.2016 на суму 6272 грн. 70 коп., видатковою накладною №РН-0006375 від 29.11.2016 на суму 7224 грн. 00 коп., видатковою накладною № РН-0006491 від 03.12.2016 на суму 7200 грн. 00 коп., видатковою накладною №РН-0006519 від 05.12.2016 на суму 25200 грн. 00 коп., видатковою накладною № РН-0006536 від 06.12.2016 на суму 12600 грн. 00 коп., видатковою накладною № РН-0006558 від 07.12.2016 на суму 20874 грн. 00 коп., видатковою накладною №РН-0006669 від 13.12.2016 на суму 50491 грн. 00 коп., видатковою накладною № РН-0006697 від 14.12.2016 на суму 4200 грн. 00 коп., видатковою накладною № РН-0006698 від 14.12.2016 на суму 18666 грн. 90 коп., видатковою накладною № РН-0007004 від 29.12.2016 на суму 8400 грн. 00 коп., видатковою накладною №РН-0007016 від 30.12.2016 на суму 21379 грн. 40 коп., видатковою накладною № РН-0000130 від 24.01.2017 на суму 12427 грн. 80 коп., видатковою накладною № РН-0000131 від 24.01.2017 на суму 6178 грн. 20 коп., видатковою накладною № РН-0000132 від 24.01.2017 на суму 13950 грн. 00 коп., видатковою накладною № РН-0000146 від 25.01.2017 на суму 3300 грн. 00 коп., видатковою накладною № РН-0000147 від 25.01.2017 на суму 9300 грн. 00 коп., видатковою накладною № РН-0000212 від 01.02.2017 на суму 6270 грн. 60 коп., видатковою накладною № РН-0000213 від 01.02.2017 на суму 23250 грн. 00 коп., видатковою накладною № РН-0000223 від 02.02.2017 на суму 12398 грн. 40 коп., видатковою накладною № РН-0000427 від 23.02.2017 на суму 13950 грн. 00 коп., видатковою накладною № РН-0000447 від 24.02.2017 на суму 13950 грн. 00 коп., видатковою накладною № РН-0000460 від 25.02.2017 на суму 13950 грн. 00 коп., видатковою накладною № РН-0001008 від 24.03.2017 на суму 19622 грн. 40 коп., видатковою накладною № РН-0001009 від 24.03.2017 на суму 51460 грн. 00 коп., видатковою накладною № РН-0001042 від 25.03.2017 н суму 6300 грн. 00 коп., видатковою накладною № РН-0001043 від 25.03.2017 на суму 37200 грн. 00 коп., які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками юридичних осіб позивача і відповідача (належним чином засвідчені копії вказаних накладних долучено позивачем до позовної заяви).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до п. 1.7. Постанови Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» зазначається, що нормою ст. 530 ЦК України передбачено, між іншим, можливість виникнення обов'язку негайного виконання; такий обов'язок випливає, наприклад, з припису частини першої статті 692 ЦК України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред'явив йому кредитор пов'язану з цим вимогу.

З огляду на те, що у вказаних видаткових накладних сторонами не погоджено строк оплати поставленого за ними товару, суд керується нормою ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № РН-0005894 від 11.11.2016 на суму 3000 грн. 00 коп. відповідач повинен був оплатити 11.11.2016 (включно); товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № РН-0005932 від 12.11.2016 на суму 27080 грн. 00 коп. - 12.11.2016 (включно); товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № РН-0006015 від 16.11.2016 на суму 7255 грн. 20 коп. - 16.11.2016 (включно); товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № РН-0006190 від 23.11.2016 на суму 10800 грн. 00 коп. - 23.11.2016 (включно); товар, поставлений позивачем за видатковою накладною №РН-0006232 від 24.11.2016 на суму 5825 грн. 40 коп. - 24.11.2016 (включно); товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № РН-0006274 від 25.11.2016 на суму 2400 грн. 00 коп. - 25.11.2016 (включно); товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № РН-0006345 від 28.11.2016 на суму 3660 грн. 00 коп. - 28.11.2016 (включно); товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № РН-0006346 від 28.11.2016 на суму 6272 грн. 70 коп. - 28.11.2016 (включно); товар, поставлений позивачем за видатковою накладною №РН-0006375 від 29.11.2016 на суму 7224 грн. 00 коп. - 29.11.2016 (включно); товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № РН-0006491 від 03.12.2016 на суму 7200 грн. 00 коп. - 03.12.2016 (включно); товар, поставлений позивачем за видатковою накладною №РН-0006519 від 05.12.2016 на суму 25200 грн. 00 коп. - 05.12.2016 (включно); товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № РН-0006536 від 06.12.2016 на суму 12600 грн. 00 коп. - 06.12.2016 (включно); товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № РН-0006558 від 07.12.2016 на суму 20874 грн. 00 коп. - 07.12.2016 (включно); товар, поставлений позивачем за видатковою накладною №РН-0006669 від 13.12.2016 на суму 50491 грн. 00 коп. - 13.12.2016 (включно); товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № РН-0006697 від 14.12.2016 на суму 4200 грн. 00 коп. - 14.12.2016 (включно); товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № РН-0006698 від 14.12.2016 на суму 18666 грн. 90 коп. - 14.12.2016 (включно); товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № РН-0007004 від 29.12.2016 на суму 8400 грн. 00 коп. - 29.12.2016 (включно); товар, поставлений позивачем за видатковою накладною №РН-0007016 від 30.12.2016 на суму 21379 грн. 40 коп. - 30.12.2016 (включно); товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № РН-0000130 від 24.01.2017 на суму 12427 грн. 80 коп. - 24.01.2017 (включно); товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № РН-0000131 від 24.01.2017 на суму 6178 грн. 20 коп. - 24.01.2017 (включно); товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № РН-0000132 від 24.01.2017 на суму 13950 грн. 00 коп. - 24.01.2017 (включно); товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № РН-0000146 від 25.01.2017 на суму 3300 грн. 00 коп. - 25.01.2017 (включно); товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № РН-0000147 від 25.01.2017 на суму 9300 грн. 00 коп. - 25.01.2017 (включно); товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № РН-0000212 від 01.02.2017 на суму 6270 грн. 60 коп. - 01.02.2017 (включно); товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № РН-0000213 від 01.02.2017 на суму 23250 грн. 00 коп. - 01.02.2017 (включно); товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № РН-0000223 від 02.02.2017 на суму 12398 грн. 40 коп. - 02.02.2017 (включно); товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № РН-0000427 від 23.02.2017 на суму 13950 грн. 00 коп. - 23.02.2017 (включно); товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № РН-0000447 від 24.02.2017 на суму 13950 грн. 00 коп. - 24.02.2017 (включно); товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № РН-0000460 від 25.02.2017 на суму 13950 грн. 00 коп. - 25.02.2017 (включно); товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № РН-0001008 від 24.03.2017 на суму 19622 грн. 40 коп. - 24.03.2017 (включно); товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № РН-0001009 від 24.03.2017 на суму 51460 грн. 00 коп. - 24.03.2017 (включно); товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № РН-0001042 від 25.03.2017 н суму 6300 грн. 00 коп. - 25.03.2017 (включно); товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № РН-0001043 від 25.03.2017 на суму 37200 грн. 00 коп. - 25.03.2017 (включно).

Судом встановлено, що 10.11.2016 відповідач сплатив позивачу грошові кошти у розмірі 3000 грн. 00 коп., 15.11.2016 - грошові кошти у розмірі 27000 грн. 00 коп., 21.11.2016 - грошові кошти у розмірі 7200 грн. 00 коп., 30.11.2016 - грошові кошти у розмірі 19532 грн. 70 коп., 01.12.2016 - грошові кошти у розмірі 16835 грн. 40 коп., 12.12.2016 - грошові кошти у розмірі 66000 грн. 00 коп., 23.12.2016 - грошові кошти у розмірі 40000 грн. 00 коп., 28.12.2016 - грошові кошти у розмірі 20000 грн. 00 коп., 29.12.2016 - грошові кошти у розмірі 10000 грн. 00 коп., 23.01.2017 - грошові кошти у розмірі 32960 грн. 50 коп., 02.02.2017 - грошові кошти у розмірі 40000 грн. 90 коп., 02.03.2017 - грошові кошти у розмірі 50000 грн. 00 коп., 10.03.2017 - грошові кошти у розмірі 30000 грн. 00 коп., що підтверджується банківськими виписками з рахунку позивача, копії яких долучено позивачем до позовної заяви.

Судом встановлено, що при здійсненні часткових оплат відповідач у призначенні платежу вказував реквізити рахунків-фактур, виставлених позивачем для здійснення відповідачем оплат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.06.2017 у справі № 910/8911/17 було зобов'язано позивача надати суду копії рахунків на оплату, виставлених відповідачу для оплати товару, поставленого за спірними видатковими накладними, та реквізити яких були вказані відповідачем при здійснення часткових оплат.

Однак, позивачем не виконано вимог ухвали суду.

Водночас, враховуючи відсутність доказів існування між сторонами будь-яких інших господарських зобов'язань (укладених договорів), в тому числі грошових зобов'язань, суд дійшов висновку, що здійснені відповідачем оплати були частковими оплатами вартості товару, поставленого позивачем за спірними видатковими накладними, що не було спростовано відповідачем належними та допустимими доказами.

Таким чином, враховуючи загальну вартість поставленого позивачем відповідачу у період з 11.11.2016 по 25.03.2017 товару у сумі 486036 грн. 00 коп., та загальний розмір сплачених відповідачем грошових коштів за отриманий товар - 362529 грн. 50 коп., суд дійшов висновку, що у відповідача виникла заборгованість з оплати товару у розмірі 123506 грн. 50 коп.

Доказів сплати позивачу грошових коштів у розмірі 123506 грн. 50 коп. станом на дату розгляду справи у суді відповідачем суду не надано.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Наявність та обсяг заборгованості Обслуговуючого кооперативу «Єнісейська садиба-1» у розмірі 123506 грн. 50 коп. підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, у зв'язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Лекора Груп» до Обслуговуючого кооперативу «Єнісейська садиба-1» про стягнення 123506 грн. 50 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

У судовому засіданні 23.06.2017 представник позивача подав письмові пояснення по справі, в яких просив суд стягнути з відповідача понесені позивачем витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 5000 грн. 00 коп.

Відповідно до статті 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини 5 статті 49 Господарського процесуального кодексу України, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідно до пункту 6.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 № 7 витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Таким чином, відшкодовуються втрати, які були здійснені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі. Аналогічну правову позицію викладено у Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 N 6-рп/2013 у справі N 1-4/2013.

В якості доказів здійснення витрат на послуги адвоката у даній справі у розмірі 5000 грн. 00 коп., позивачем долучено до матеріалів справи копію Договору про надання правової допомоги від 01.06.2017, укладеного між позивачем та адвокатом Кобилецьким В.В., відповідно до п. 2 якого адвокат приймає на себе обов'язки представляти права та інтереси позивача в господарському суді з приводу вирішення справ про стягнення з Обслуговуючого кооперативу «Єнісейська садиба-1» боргу у сумі 123506 грн. 50 коп. (ціна позову у даній справі).

Крім того, позивачем долучено до матеріалів справи копію Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 5185, виданого на ім'я Кобилецького В.В., та копію квитанції до прибуткового касового ордеру № 1/6 від 22.06.2017 про сплату позивачем адвокату грошових коштів у сумі 5000 грн. 00 коп. (на підставі Договору про правову допомогу від 01.06.2017 у справі № 910/8911/17 про стягнення з Обслуговуючого кооперативу «Єнісейська садиба-1» заборгованості у розмірі 123506 грн. 50 коп.).

За змістом п. 6.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», розподіл сум інших, крім судового збору, судових витрат здійснюється за загальними правилами частини п'ятої статті 49 ГПК, тобто при задоволенні позову вони покладаються на відповідача, при відмові в позові - на позивача, а при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов'язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Приймаючи до уваги викладене, з огляду на заявлену позивачем ціну позову (123506 грн. 50 коп.) та розмір витрат на послуги адвоката (5000 грн. 00 коп.), враховуючи ступінь складності справи та обсяг наданих адвокатом послуг, суд дійшов висновку про співрозмірність розміру витрат, понесених у зв'язку з послугами адвоката, з наданими адвокатом послугами у справі № 910/8911/17, у зв'язку з чим понесені позивачем витрати з оплати послуг адвоката, наданих у справі № 910/8911/17 у сумі 5000 грн. 00 коп., підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі, у зв'язку із задоволенням позову.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача з огляду на задоволення позову у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч.ч. 1, 5 ст. 49, ст.ст. 75, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Обслуговуючого кооперативу «Єнісейська садиба-1» (03057, м. Київ, вул. Вадима Гетьмана, буд. 1; ідентифікаційний код: 39470580) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лекора Груп» (02095, м. Київ, вул. Урлівська, буд. 1/8, кв. 3; ідентифікаційний код: 38834140) грошові кошти у розмірі 123506 (сто двадцять три тисячі п'ятсот шість) грн. 50 коп., судовий збір у розмірі 1852 (одна тисяча вісімсот п'ятдесят дві) грн. 60 коп. та витрати, понесені у зв'язку з оплатою послуг адвоката у розмірі 5000 (п'ять тисяч) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 29.06.2017

Суддя І.М. Отрош