КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2017 р. Справа№ 910/13970/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

при секретарі судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: Феленко С.О.,

від відповідача 1: Сідлецька С.О.,

від відповідача 2: Жолудєв М.С.,

від третьої особи: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Ремсервіс-Оптімум" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.03.2017р. у справі №910/13970/16 (суддя Літвінова М.Є.)

за позовом Приватного підприємства "Полтавський ливарно-механічний завод"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремсервіс-Оптімум" - Відповідач 1

Товариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест-СМЦ" - Відповідач 2

третя особа Фізична особа - підприємець ОСОБА_5

про стягнення 4442854,57 грн,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до місцевого суду з позовом про стягнення з Відповідача 1 заборгованості за договором постачання товару №2015/26/1 від 31.08.2015р. в сумі 4437854,57 грн, стягнення з Відповідача 1 та Відповідача 2 солідарно заборгованості в сумі 5000,00 грн за договором поруки №2 від 20.07.2016р.

Рішенням Господарського суду Києва від 15.03.2017р. у справі №910/13970/16 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Відповідача 1 на користь Позивача 4437584,57 грн основного боргу та 66563,77 грн. витрат по сплаті судового збору. Стягнуто солідарно з Відповідача 1 та Відповідача 2 на користь Позивача 5000,00 грн. основного боргу та 75 (сімдесят п'ять) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване несплатою Відповідачем 1 поставленого Позивачем товару на підставі договору постачання товару №2015/26/1 від 31.08.2015р. у зв'язку із чим у Відповідача 1 перед Позивачем утворилася заборгованість в розмірі 4442584,57 грн.

Порушення Відповідачем умов договору №2015/26/1 від 31.08.2015р. стало підставою також для стягнення 5000 грн солідарно з Відповідачів 1 та 2 у відповідності до умов договору поруки №2 від 20.07.2016р.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Відповідач 1 звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 15.03.2017р. у справі №910/13970/16 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що умовами договору не передбачений строк оплати, а Позивач не звертався до Відповідача 1 з вимогою про оплату і не надсилав оригіналів рахунків на оплату, тому звернення до суду з даною позовною заявою, на думку Відповідача 1, є передчасним так як строк оплати за договором ще не настав.

Відповідач 1 стверджує, що у останнього відсутні підстави виконання зобов'язань за видатковими накладними №126 від 01.04.2016р., №145 від 07.04.2016р., №146 від 07.04.2016р., №151 від 14.04.2016р., №162 від 19.04.2016р., №174 від 28.04.2016р. у зв'язку із тим, що товар за ними не поставлявся, а за видатковою накладною №115 від 18.03.2016р. специфікація не укладалась.

Крім того, Відповідач зазначає про безпідставність залучення Третьої особи та неналежність товарно-транспортних накладних, підписаних між Позивачем та Третьою особою, в якості доказів підтвердження поставки товару Відповідачу.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.05.2017р. справу №910/13970/16 прийнято до свого провадження, розгляд апеляційної скарги було призначено на 06.06.2017р.

06.06.2017р. Третя особа подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності. 06.06.2017р. Відповідач 2 подав до суду відзив, у якому останній просив залишити рішення місцевого суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з підстав, викладених у даному відзиві.

06.06.2017р. Позивач подав до суду відзив, у якому останній просив залишити рішення місцевого суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з підстав, викладених у даному відзиві.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.01.2017р. розгляд апеляційної скарги Відповідача 1 відкладено на 20.06.2017р.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення Позивача, Відповідачів 1 та 2, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

31.08.2015р. між Позивачем та Відповідачем 1 було укладено договір постачання товару №2015/26/1, відповідно до п.1.1. якого Позивач зобов'язується поставити, а Відповідач прийняти й оплатити товар у порядку й на умовах, передбачених даним договором.

Відповідно до п.1.2. договору найменування, асортименти, кількість, комплектність товару обмовляються сторонами у специфікації (додаток №1 до договору), що є невід'ємною частиною даного договору.

Згідно з п.1.3. договору право власності на товар, а також ризик випадкової загибелі або ушкодження товару переходить від Позивача до Відповідача у момент, коли товар поставлений відповідно до умов договору.

Згідно з п.3.1. договору базові умови поставки товару визначаються відповідно до умов Інкотермс (у редакції 2010 р.), установлені у специфікації.

Відповідно до п.4.1. договору ціна за одиницю товару встановлюється сторонами у специфікації.

Відповідно до п.4.2. договору загальна сума договору визначається загальною вартістю товару, що підлягає поставці у відповідності зі специфікаціями до даного договору.

Згідно з п.4.3. договору розрахунки за поставку товару здійснюються в національній валюті України.

Згідно з п.4.4. договору оплата здійснюється у порядку й у строки, передбачені специфікацією.

Відповідно до п.9.1. договору останній набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.08.2016 року.

Додатками до договору є специфікації №1 від 04.09.2015р., №2 від 07.09.2015р., №3 від 10.09.2015р., №4 від 15.09.2015р., №5 від 16.09.2015р., №6 від 17.09.2015р., №7 від 18.09.2015р., №8 від 18.09.2015р., №9 від 24.09.2015р., №10 від 25.09.2015р., №11 від 25.09.2015р., №12 від 25.09.2015р., №13 від 28.09.2015р., №14 від 28.09.2015р., №15 від 30.09.2015р., №16 від 01.10.2015р., №17 від 05.10.2015р., №18 від 06.10.2015р., №19 від 08.10.2015р., №20 від 08.10.2015р., №21 від 08.10.2015р., №22 від 16.10.2015р., №23 від 28.10.2015р., №24 від 28.10.2015р., №25 від 05.11.2015р., №26 від 05.11.2015р., №27 від 11.11.2015р., №28 від 11.11.2015р., №29 від 16.11.2015р., №30 від 19.11.2015р., №31 від 19.11.2015р., №32 від 26.11.2015р., №33 від 03.12.2015р., №35 від 03.12.2015р., №36 від 04.12.2015р., №37 від 08.12.2015р., №38 від 10.12.2015р., №39 від 10.12.2015р., №40 від 18.12.2015р., №41 від 29.12.2015р., №42 від 29.12.2015р., №43 від 30.12.2015р., №44 від 04.01.2016р., №45 від 15.01.2015р., №46 від 15.01.2016р., №47 від 28.01.2016р., №48 від 04.02.2016р., №49 від 04.02.2016р., №50 від 11.02.2016р., №51 від 18.02.2016р., №52 від 18.02.2016р., №53 від 26.02.2016р., №54 від 02.03.2016р., №55 від 11.03.2016р., №56 від 11.03.2016р., №57 від 15.03.2016р., які містять умови постави та строки оплати.

На виконання умов договору Позивач поставив Відповідачу 1 товар за видатковими накладними №367 від 04.09.2015р. на суму 53599,88 грн, №000000375 від 07.09.2015р. на суму 283610,72 грн, №369 від 10.09.2015р. на суму 27287,77 грн, №л000000373 від 15.09.2015р. на суму 6748,22 грн, №368 від 16.09.2015р. на суму 9863,50 грн, №л000000371 від 17.09.2015р. на суму 3448,32 грн, №л000000376 від 18.09.2015р. на суму 44049,72 грн, №л000000377 від 18.09.2015р. на суму 15838,20 грн, №л000000383 від 24.09.2015р. на суму 50155,31 грн, №л000000387 від 25.09.2015р. на суму 7146,72 грн, №л000000388 від 25.09.2015р. на суму 4288,03 грн, №л000000389 від 25.09.2015р. на суму 11875,50 грн, №л000000393 від 28.09.2015р. на суму 13915,68 грн, №л000000396 від 28.09.2015р. на суму 3528,00 грн, №л000000405 від 30.09.2015р. на суму 8731,92 грн, №л000000410 від 01.10.2015р. на суму 3984,10 грн, №л000000414 від 05.10.2015р. на суму 94028,87 грн, №л000000416 від 06.10.2015р. на суму 213,70 грн., №л000000423 від 08.10.2015р. на суму 27600,00 грн, №л000000424 від 08.10.2015р. на суму 12494,63 грн, №л000000425 від 08.10.2015р. на суму 606,38 грн, №л000000435 від 16.10.2015р. на суму 160565,16 грн, №л000000454 від 28.10.2015р. на суму 1561,36 грн, №л000000453 від 28.10.2015р. на суму 66660,11 грн, №л000000473 від 05.11.2015р. на суму 71870,16 грн, №л000000474 від 05.11.2015р. на суму 204066,00 грн, №л000000482 від 11.11.2015р. на суму 43080,00 грн., №л000000481 від 11.11.2015р. на суму 16874,45 грн, №л000000494 від 16.11.2015р. на суму 976,98 грн, №л000000499 від 19.11.2015р. на суму 129066,00 грн, №л000000500 від 19.11.2015р. на суму 18444,86 грн, №л000000507 від 26.11.2015р. на суму 427264,36 грн, №л000000523 від 03.12.2015р. на суму 86893,20 грн, №л000000524 від 03.12.2015р. на суму 9689,33 грн, №л000000529 від 04.12.2015р. на суму 210751,20 грн, №л000000533 від 08.12.2015р. на суму 2616,00 грн, №л000000537 від 10.12.2015р. на суму 115857,60 грн, №л000000536 від 10.12.2015р. на суму 1780,62 грн, №л000000547 від 18.12.2015р. на суму 190908,00 грн, №л000000559 від 29.12.2015р. на суму 333663,60 грн, №л000000560 від 29.12.2015р. на суму 40431,34 грн, №л000000561 від 30.12.2015р. на суму 2142,00 грн, №4 від 04.01.2016р. на суму 21426,29 грн, №10 від 15.01.2016р. на суму 169470,30 грн, №9 від 15.01.2016р. на суму 2702,86 грн, №26 від 28.01.2016р. на суму 20549,76 грн, №42 від 04.02.2016р. на суму 37185,97 грн, №43 від 04.02.2016р. на суму 43598,10 грн, №56 від 11.02.2016р. на суму 28144,75 грн, №65 від 18.02.2016р. на суму 257107,98 грн, №66 від 18.02.2016р. на суму 21904,26 грн, №76 від 26.02.2016р. на суму 231896,00 грн, №94 від 02.03.2016р. на суму 168857,10 грн, №102 від 11.03.2016р. на суму 354344,00 грн, №103 від 11.03.2016р. на суму 24248,04 грн, №107 від 15.03.2016р. на суму 5340,00 грн, №115 від 18.03.2016р. на суму 57232,25 грн, №126 від 01.04.2016р. на суму 375881,58 грн, №151 від 14.04.2016р. на суму 19213,52 грн, №174 від 28.04.2016р. на суму 34000,32 грн, №146 від 07.04.2016р. на суму 58659,82 грн, №145 від 07.04.2016р. на суму 445619,60 грн, №162 від 19.04.2016р. на суму 87600,00 грн, а всього на суму 5283160,00 грн.

На отримання товару за вказаними накладними Відповідачем 1 видано довіреності №145-3 від 04.09.2015р., №145-3/1 від 07.09.2015р., №148/1 від 10.09.2015р., №149 від 15.09.2015р., №150-1 від 16.09.2015р., №150-2 від 17.09.2015р., №152-1/1 від 18.09.2015р., №153-1 від 24.09.2015р., №154-1 від 25.09.2015р., №154-1/1 від 28.09.2015р., №30/А01 від 30.09.2015р., №163 від 16.10.2015р., №155-1 від 01.10.2015р., №167А від 28.10.2015р., №167А/1 від 28.10.2015р., №7 від 05.11.2015р., №8 від 05.11.2015р., №9 від 11.11.2015р., №10 від 11.11.2015р., №11 від 16.11.2015р., №12 від 19.11.2015р., №13 від 19.11.2015р., №30/А02 від 26.11.2015р., №24/1/3 від 03.12.2015р., №24/1/4 від 03.12.2015р., №21/1 від 04.12.2015р., №21/2 від 08.12.2015р., №22/2 від 10.12.2015р., №22/1 від 10.12.2015р., №26/1 від 18.12.2015р., №30/2 від 29.12.2015р., №30/1 від 29.12.2015р., №30/3 від 30.12.2015р., №9 від 04.01.2016р., №10 від 15.01.2016р., №11 від 15.01.2016р., №14 від 28.01.2016р., №402-16-1 від 04.02.2016р., №402-16 від 04.02.2016р., №1102-16 від 11.02.2016, №1802-16 від 18.02.2016р., №1802-16-1 від 18.02.2016р., №2602-16 від 26.02.2016р.

21.12.2015р. Відповідач 1 повернув товар на суму 979,20 грн, що підтверджується накладною на повернення №1.

28.03.2017р. постановою Київського апеляційного господарського суду у справі №910/14979/16 встановлено, що Позивач здійснював ремонт обладнання Відповідача 1. На підставі договорів №12 від 04.01.2012р. про надання транспортно-експедиційних послуг та №2016/6 від 20.01.2016р. про перевезення вантажу автомобільним транспортом, укладеними між Позивачем та Третьою особою, остання прийняла від Позивача для перевезення Відповідачу 1 відремонтоване обладнання, що підтверджується товарно-транспортними накладними №33 від 01.04.2016р., №34 від 07.04.2016р., №35 від 14.04.2016р., №36 від 19.04.2016р., №37 від 28.04.2016р.

Відповідно до товарно-транспортної накладної №33 від 01.04.2016р. всього було відпущено на загальну суму 385881,58 грн, №34 від 07.04.2016р. на суму 504279,42 грн, №35 від 14.04.2016р. на суму 19213,52 грн, №36 від 19.04.2016р. на суму 87600,00 грн, №37 від 28.04.2016р. на суму 34000,32 грн.

26.10.2016р. Відповідач 1 оплатив Позивачу отриманий товар частково в сумі 839596,23 грн.

20.07.2016 року між Позивачем та Відповідачем 2 було укладено договір поруки №2, відповідно до п.1.1. якого Відповідач 2 зобов'язується солідарно відповідати перед Позивачем за своєчасне та повне виконання зобов'язань Відповідача 1 за договором постачання товару №2015/26/1 від 31.08.2015р., включаючи можливу відповідальність за несвоєчасну оплату коштів, сплату пені, процентів та штрафів, передбачених договором постачання.

Згідно з п.2.1. договору поруки у разі невиконання Відповідачем 1 своїх зобов'язань за договором постачання, Відповідач 2 на підставі письмового повідомлення Позивача не пізніше двох робочих днів після одержання такого письмового повідомлення погашає за рахунок власних коштів на рахунок Позивача заборгованість Відповідача 1 за договором постачання.

Відповідно до п.2.3. договору поруки Відповідач 2 відповідає перед Позивачем за виконання зобов'язань в повному обсязі належним йому на праві власності майном, у тому числі коштами. Однак відповідальність Відповідача 2 обмежується 5000,00 грн за зобов'язаннями Відповідача 1, включаючи можливу відповідальність за несвоєчасну оплату коштів, сплату пені, процентів та штрафів, передбачених договором постачання та у будь-якому випадку не може перевищувати зазначену суму.

Листом №230 від 29.04.2016р. Позивач звернувся до Відповідача 1 з проханням підписати первинну документацію, зокрема, видаткові накладні №151 від 14.04.2016р., №174 від 28.04.2016р., №146 від 07.04.2016р., №145 від 07.04.2016р., №162 від 19.04.2016р. 11.05.2016р. вказаний лист отримано Відповідачем 1, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Листом №49 від 15.06.2016р. Відповідач 1 надав відповідь на лист 230 від 29.04.2016р. та повідомив, що надіслані первинні документи лише в одному примірнику, а тому рекомендував їх оформити відповідно до умов укладених договорів.

21.06.2016р. Позивач звернувся до Відповідача 1 з вимогою оплатити поставлений товар за договором постачання товару №2015/26/1 від 31.08.2015р. на суму 4442584,57 грн та повторно надіслав первинні документи.

Листом від 21.07.2016р. Позивач звернувся до Відповідача 2 вимогою перерахувати Позивачу 5000,00 грн на підставі договору поруки №2 від 20.07.2016р. у зв'язку із порушенням Відповідачем 1 зобов'язань за договором постачання товару №2015/26/1 від 31.08.2015р. Вказаний лист Відповідач 2 отримав 22.07.2016р.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Відповідача 1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

З встановлених судом обставин вбачається, що між Позивачем та Відповідачем 1 був укладений договір постачання товару №2015/26/1 від 31.08.2015р., на виконання якого Позивач поставив Відповідачу 1 товар у відповідності до видаткових накладних на загальну суму 5283160,00 грн. Вказані кошти Відповідач оплатив частково у сумі 839596,23 грн, повернув товар на суму 979,20 грн. Таким чином, Відповідача 1 перед Позивачем утворилася заборгованість у сумі 4442584,57 грн.

Відповідач 1 визнає, що останнім не оплачено товар на суму 3364377,48 грн. При цьому, Відповідач 1 заперечує поставку товару після за видатковими накладними №126 від 01.04.2016р. на суму 375881,58 грн, №145 від 07.04.2016р. на суму 445619,60 грн, №146 від 07.04.2016р. на суму 58659,82 грн, №151 від 14.04.2016р. на суму 19213,52 грн, №162 від 19.04.2016р. на суму 87600,00 грн, №174 від 28.04.2016р. на суму 34000,00 грн, та зазначає, що за видатковою накладною №115 від 18.03.2016р. на 57232,25 грн специфікація не укладалась.

З метою вирішення питання щодо реальності відповідних господарських операцій з поставки товару за спірними видатковими накладними та його прийняття Відповідачем 1, місцевим судом досліджено в тому числі податкову звітність сторін.

Як вірно встановлено місцевим судом, Позивач щодо спірних господарських операцій склав на ім'я Відповідача 1 податкові накладні №1 від 01.04.2016р. на суму 375881,58 грн, №11 від 07.04.2016р. на суму 58659,82 грн, №10 від 07.04.2016 на суму 445619,60 грн, №23 від 14.04.2016р. на суму 19213,52 грн, №33 від 19.04.2016р. на суму 87600,00 грн, №56 від 28.04.2016р. на суму 34000,32 грн, які Відповідач 1 зареєстрував в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Разом з тим, на підставі п.198.2, 198,3 ст.198 п.201.1. 201.10. ст.201 Податкового кодексу України місцевий суд дійшов вірного висновку, що податкові накладні є вторинними, похідними документами від первинного документу, що підтверджує факт здійснення господарської операції. Тобто податковий облік є вторинним по відношенню до бухгалтерського і можливий лише у випадках реального здійснення господарської операції.

Таким чином, факт акцепту податкових накладних по спірним операціям та їх використання Відповідачем 1 у своєму оподаткуванні в якості податкового кредиту з ПДВ, додатково свідчить про те, що операції були здійснені реально.

На підставі викладеного, місцевий суд дійшов вірного висновку, що з вказаних дій сторін щодо відображення у податковій звітності даних про спірні господарські операції, вбачається підтвердження Відповідачем 1 отримання від Позивача товару за спірними видатковими накладними, так і схвалення прийняття цього товару відповідною особою.

Також, місцевим судом вірно зазначено, що подання Відповідачем 1 в жовтні 2016 року уточнюючого розрахунку сум податку на додану вартість до податкової декларації з податку на додану вартість (Д1), яким, зокрема, виключено податковий кредит за спірними господарськими операціями та сплачено до бюджету податкового зобов'язання, пені та штрафу в сумі 10821,10 грн за уточнюючим розрахунком відповідно до платіжного доручення №1539 від 24.10.2016р., не може свідчити про те, що товар за спірними накладними не поставлявся Позивачем Відповідачу 1, оскільки такі дії вчинені після ініціювання даного судового спору.

Також судом враховується, що Відповідач 1 не заперечив поставку товару за спірними накладними, коли Позивач надіслав останні Відповідачу 1 з проханням підписати, а лише зазначив про те, що вказані накладні надіслані в одному примірнику, а тому необхідне їх до оформлення відповідно до вимог договору та законодавства. Вказані обставини також свідчать про здійснення Відповідачем 1 відповідних господарських операцій.

Також в матеріалах справи наявні товарно-транспортні накладні №33 від 01.04.2016р., №34 від 07.04.2016р., №35 від 14.04.2016р., №36 від 19.04.2016р., №37 від 28.04.2016р., згідно з якими Третя особа на підставі укладених з Позивачем договорів №12 від 04.01.2012р. та №2016/6 від 20.01.2016р. прийняла від Позивача для перевезення Відповідачу 1 продукцію.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.03.2017р. у справі №910/14979/16 встановлено, що на підставі вказаних товарно-транспортних накладних Позивачем повернуто Відповідачу 1 відремонтоване обладнання. Відповідно до товарно-транспортної накладної №33 від 01.04.2016р. всього було відпущено на загальну суму 385881,58 грн, що відповідає видатковій накладній №126 від 01.04.2016р., за №34 від 07.04.2016р. на суму 504279,42 грн відповідає видатковим накладним №145, 146 від 07.04.2016р., за №35 від 14.04.2016р. на суму 19213,52 грн відповідає видатковій накладній №151 від 14.04.2016р., за №36 від 19.04.2016р. на суму 87600,00 грн відповідає видатковій накладній №162 від 19.04.2016р., за №37 від 28.04.2016р. на суму 34000,32 грн відповідає видатковій накладній №174 від 28.04.2016р. Таким чином, вказані товарно-транспортні накладні також підтверджують, що товар за спірними накладними був переданий Відповідачу 1.

Також слід зазначити, що відсутність підписаної між сторонами специфікації не припиняє обов'язок Відповідача 1 оплатити товар, отриманий за видатковою накладною №115 від 18.03.2016р., оскільки вказана накладна підписана представником Відповідача 1 та скріплена його печаткою. Крім того, з урахуванням відсутності між сторонами інших укладених договорів поставки, місцевий суд дійшов правильного висновку, що спірна поставка товару була здійснена в межах договору поставки №2015/26/1 від 31.08.2015р., на який міститься посилання у видатковій накладній №115 від 18.03.2016р.

За вказаних обставин, місцевий суд дійшов вірного висновку про отримання Відповідачем 1 товару від Позивача за видатковими накладними №115 від 18.03.2016р., №126 від 01.04.2016р., №151 від 14.04.2016р., №174 від 28.04.2016р., №146 від 07.04.2016р., №145 від 07.04.2016р., №162 від 19.04.2016р.

Таким чином, оскільки Відповідач 1 прийняв товари, однак в обумовлені строки не сплатив їх вартості, вимога Позивача про стягнення з Відповідача 1 заборгованості у сумі 4437854,57 грн підлягає задоволенню частково у сумі 4442584,57 грн.

Апеляційним судом не приймається твердження Відповідача 1, що звернення до суду з даною позовною заявою є передчасним. Так Відповідач 1 зазначає, що строк оплати за договором ще не настав, оскільки умовами договору такий строк не передбачений, а Позивач не звертався до Відповідача 1 з вимогою про оплату і не надсилав оригіналів рахунків на оплату.

Відповідно до ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно із ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до п.1.7. постанови пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов'язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 ЦК України. Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов'язку негайного виконання; такий обов'язок випливає, наприклад, з припису частини першої статті 692 ЦК України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред'явив йому кредитор пов'язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов'язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору. Відповідні висновки випливають зі змісту частини другої статті 530 ЦК України.

На підставі наведених норм, апеляційний суд зазначає, що Відповідач 1 повинен був оплатити товар в момент його прийняття. Факт прийняття Відповідачем 1 товару підтверджується відповідними видатковими накладними.

Як вірно встановлено місцевим судом, на підставі договору №2 від 20.07.2016р. Відповідач 2 виступив поручителем за зобов'язаннями Відповідача 1 перед Позивачем за договором постачання товару №2015/26/1 від 31.08.2015р.

Згідно з ч.1 ст.553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ч.1 ст.554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та п.1.1, 2.3 договору поруки щодо обсягу відповідальності Відповідача 2, місцевий суд дійшов вірного висновку, що Відповідач 2 солідарно відповідає перед Позивачем за невиконання Відповідачем 1 зобов'язань за договором постачання в межах суми 5000,00 грн, а тому борг в сумі 5000,00 грн має бути солідарно стягнутий з Відповідачів на користь Позивача. За вказаних обставин, вимоги Позивача в цій частині підлягають задоволенню.

Керуючись ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Ремсервіс-Оптімум" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.03.2017р. у справі №910/13970/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 15.03.2017р. у справі №910/13970/16 залишити без змін.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді В.В. Андрієнко

С.І. Буравльов