ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.06.2017 Справа № 904/6395/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця"

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ"

про стягнення 21 420,00 грн.

Суддя Манько Г.В.

Представники:

Від позивача: не з'явився.

Від відповідача: ОСОБА_1 - дов. № ББУ/ПУ455/ВП/16 від 13.12.2016

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" звернулося до господарського суду з позовною заявою та просить стягнути з приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" штрафу в сумі 21 420 грн. та судових витрат.

Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав клопотання про долучення до матеріалів справи оригіналів документів.

Відповідач проти позову заперечував. Просив суд в задоволенні позову відмовити. Звертав увагу суду на вимоги Правил видачі вантажів.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, заслухавши пояснення відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Приватним акціонерним товариством «ДТЕК «ПАВЛОГРАДВУПЛЛЯ» за залізничною накладною № 45070018 зі станції Миколаївка-Донецька Придніпровської залізниці було відправлено вантаж (вугілля) на станцію Енергодар Придншровської залізниці.

На станції Енергодар Придніпровської залізниці, на підставі статті 52 Статут залізниць України, було зроблено перевірку маси вантажу у вагонах.

Під час перевірки маси вантажу вагоні №59073080 було встановлено, що маса вантажу, вказана в залізничній накладній № 45070018 у графі «маса вантажу в кг. визначена відправником» не відповідає масі вантажу за фактом.

Переважування проводилось на вагонних вагах станції. В технічному та комерційному відношенні вагон справний, двері відсутні, люка закриті, сліди втрати вантажу відсутні.

В зв'язку з вищезазначеним, у відповідності з ст. 129 Статуту Залізниць України та «Правил складання актів» було складено комерційний акт.

Згідно з ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно приписів ст. 2 Статут залізниць України визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Відповідно до ст. 6 Статут залізниць України накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Статтею 23 Статут залізниць України та передбачено що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Згідно вимог «Правил оформлення перевізних документів», графи «Маса вантажу в кг. визначена відправником» та «Спосіб визначення маси» заповнюються відправником.

Відповідно до ст. 37 Статут залізниць України та вимог «Правил приймання вантажів до перевезення», маса вантажу визначається відправником.

Як передбачено «Правилами оформлення перевізних документів», правильність внесених в накладну відомостей своїм підписом засвідчує представник відправника.

Згідно вимог «Правил приймання вантажів до перевезення» передбачено, що вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагонн тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у нагоні без перевірки миси та кількості вантажу.

Відповідно до ст. 24 Статут залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця мас: право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Статтею 129 Статуту залізниць України передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача. пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Згідно з ст. 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Ст. 118 Статуту залізниць України передбачає, що за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Підставою для покладання на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним відомостей про масу вантажу є комерційний акт, складений у випадках передбачених ст. 129 Статуту залізниць України.

Згідно даних комерційного акту АА №040256/1147 вага вантажу менш ніж за даними, зазначеними у накладній на 1000 кг.

Згідно вимог п. 27 Правил видачі вантажів, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма нестачі становить 2% маси, зазначеної в перевізних документах - вантажі здані до перевезення в сирому або у вологому стані.

Враховуючи приписи Правил видачі вантажів та те, що вантаж, вугілля камяне було здано у вологому стані (7,5%) позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову вдмовити.

Повне рішення складено 26.06.2017

Суддя ОСОБА_2