ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.06.2017 р. Справа № 5015/3880/12

За заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю „Галицька основа, м. Львів,

про відстрочку виконання рішення

у справі № 5015/3880/12

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „УніКредит Лізинг (найменування змінено на товариство з обмеженою відповідальністю «НЕОС ЛІЗИНГ»), м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Галицька Основа, м. Львів;

про стягнення 113 909, 89 грн.

Суддя Манюк П.Т.,

За участю секретаря Зарицької О.Р.

Представники:

від заявника (боржника): ОСОБА_1 директор, ОСОБА_2 представник;

від стягувача (позивача): не зявився.

Розглядається заява товариства з обмеженою відповідальністю „Галицька основа про відстрочку виконання рішення господарського суду від 13.11.2012 у справі № 5015/3880/12.

Ухвалою суду від 14.06.2017 заяву прийнято та розгляд призначено в судовому засіданні на 26.06.2017.

В судове засідання 26.06.2017 представник заявника зявився, просив заяву задовольнити з підстав наведених у заяві та поясненнях.

В судове засідання 26.06.2017 представник стягувача не зявився, однак на адресу суду скерував письмові пояснення в яких просить заяву задовольнити частково, а саме відстрочити виконання рішення до 30.11.2017.

Суд встановив таке.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 13.11.2012 у справі № 5015/3880/12 (суддя Кидисюк Р.А.) позов задоволено повністю, стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю Галицька Основа на користь товариства з обмеженою відповідальністю УніКредит Лізинг 113 900, 89 грн заборгованості та 2 280, 00 грн судового збору.

11.12.2012 на виконання рішення господарського суду від 13.11.2012 було видано наказ, який скеровано стягувачу.

13.06.2017 на адресу Господарського суду Львівської області поступила заява товариства з обмеженою відповідальністю „Галицька основа про відстрочку виконання рішення господарського суду від 13.11.2012 у справі № 5015/3880/12.

У звязку з закінченням терміну повноважень судді у справі ОСОБА_3 14.06.2017 автоматизованою системою документообігу суду для розгляду заяви визначено суддю Манюка П.Т.

Заява ТзОВ „Галицька основа про відстрочку виконання рішення від 13.11.2012 у справі № 5015/3880/12 обгрунтовується тим, що примусове виконання рішення суду, зокрема, накладення арешту на рахунки боржника, призведе до настання негативних наслідків, а саме: до припинення фінансування виконання будівельних робіт, виникнення нових боргів, зокрема, заборгованості по сплаті податків, інших обовязкових платежів та щодо своєчасної виплати заробітної плати працівникам товариства.

Боржник також зазначає, що негайне виконання рішення суду про стягнення із ТзОВ „Галицька основа заборгованості за умови відсутності коштів на рахунках підприємства означатиме звернення стягнення на майно, таким чином, створюючи загрозу нанесення збитків шляхом відчуження основних фондів, що, відповідно, створить важковідновлювальні негативні наслідки для субєкта господарювання, що належить до будівельного сектора економіки.

На думку заявника, виконавчі дії у формі звернення стягнення на майно товариства будуть недоцільними, оскільки реалізація майна є процедурою, що ускладнює виконання рішення і займає тривалий час, який не може бути меншим, ніж період, на який боржник просить надати розстрочку. Завадити таким негативним наслідкам можливо за умови поступової сплати суми боргу з певним інтервалом у часі.

Крім того,боржник зазначає, що за час примусового виконання рішення останній сплатив частину боргу у розмірі 41 895, 41 грн.

У письмових поясненнях, надісланих на адресу суду, стягувач не заперечує щодо відстрочки виконання вищезгаданого рішення суду до 30.11.2017.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Згідно п. 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року № 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення, можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Питання щодо надання розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання розстрочки виконання рішення суду є з'ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати не тільки доводи боржника, а і заперечення кредитора, зокрема, щодо і його фінансового стану. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Відстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав та законних інтересів стягувача і боржника.

У рішенні Конституційного Суду України від 26.06.2013 у справі № 5-рп/2013 зазначено, що аналіз положень статей 116, 121 ГПК України і статті 36 Закону України "Про виконавче провадження" дає підстави вважати, що ухвала господарського суду про розстрочку (відстрочку) виконання рішення спрямована на забезпечення повного виконання рішення суду і відповідного судового наказу та є допоміжним процесуальним актом (документом) реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення. Така ухвала має похідний характер від рішення суду, яким справу вирішено по суті, і є обов'язковою для державної виконавчої служби при виконанні відповідного судового наказу у межах відкритого виконавчого провадження.

Проаналізувавши матеріали заяви, враховуючи докази, які подані сторонами у справі, зокрема лист стягувача від 22.06.2017 № 186/1 про погодження відповідачу графіку відстрочки та розстрочки судових рішень, зокрема і у справі № 5015/3880/12, суд дійшов до висновку про можливість задоволення заяви ТзОВ „Галицька основа про відстрочку виконання рішення від 13.11.2012 у справі № 5015/3880/12.

Беручи до уваги викладене, керуючись ст. ст. 86, 121 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Заяву товариства з обмеженою відповідальністю „Галицька основа про відстрочку виконання задовольнити повністю.

2. Відстрочити виконання рішення Господарського суду Львівської області від 13.11.2012 у справі № 5015/3880/12 до 31.12.2017.

3. Ухвала набирає чинності з моменту проголошення.

Суддя Манюк П.Т.