ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 року Справа № 910/18677/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіШвеця В.О.,
суддівДанилової М.В., Сибіги О.М.
розглянувши касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 14.03.2017
у справі№910/18677/16 Господарського суду міста Києва
за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_4
доПриватного акціонерного товариства "Телесистеми України"
простягнення 132 500 грн.

за участю представників сторін від:

позивача: ОСОБА_5 (дов. від 15.06.2017),

відповідача: Скрицький О.М. (дов. від 05.01.2017)

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернулась з позовом до Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України" про стягнення 132 500 грн. боргу. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань зі сплати орендної плати за договором суборенди нежитлового приміщення №20016302 від 02.09.2014. При цьому позивач посилався на приписи статей 526, 530, 610, 615, 626, 628, 629 Цивільного кодексу України, статей 193, 222, 231 Господарського кодексу України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.11.2016, ухваленим суддею Літвіновою М.Є., позов задоволено. Вмотивовуючи рішення місцевий господарський суд виходив з доведеності обставин порушення відповідачем зобов'язань зі сплати орендної плати за укладеним між сторонами договором. При цьому суд керувався приписами статей 212, 599, 613, 759, 762 Цивільного кодексу України, статей 193, 283, 286 Господарського кодексу України.

Київський апеляційний господарський суд, колегією суддів у складі: Суліма В.В. - головуючого, Гончарова С.А., Гаврилюка О.М., постановою від 14.03.2017 перевірене рішення місцевого господарського суду скасував, прийняв нове рішення, яким у позові відмовив. Вмотивовуючи постанову суд апеляційної інстанції виходив з обставин відсутності доказів, які б свідчили про виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу рахунків-фактур, актів та податкових накладних. З огляду на що, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність у відповідача обов'язку зі здійснення оплати за спірним договором. При цьому суд апеляційної інстанції керувався приписами статей 525, 526, 530, 610, 612, 626, 628, 629, 759, 762 Цивільного кодексу України, статей 193, 283 Господарського кодексу України.

Не погоджуючись з прийнятою у справі постановою, фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернулась з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в якій просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати, а рішення місцевого господарського суду залишити в силі. Обґрунтовуючи доводи касаційної скарги скаржник зазначає про неврахування судом апеляційної інстанції того, що ненадання рахунку (рахунку-фактури) не є відкладальною умовою у розумінні статті 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора у розумінні статті 613 цього Кодексу. Відтак, на думку скаржника, наявність або відсутність рахунку-фактури не звільняє відповідача від обов'язку сплатити орендну плату.

Ухвалою від 06.06.2017 колегії суддів Вищого господарського суду України у складі головуючого судді - Швеця В.О., суддів - Данилової М.В., Сибіги О.М., касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 прийнято до провадження, справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 22.06.2017.

На адресу Вищого господарського суду України від Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України" надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому відповідач вказав про законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови, у зв'язку з чим просить залишити її без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Вищий господарський суд України, заслухавши суддю Швеця В.О., пояснення представників сторін, переглянувши матеріали справи і доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування господарськими судами приписів чинного законодавства, відзначає наступне.

Судами попередніх інстанцій установлено та підтверджується матеріалами справи, що 02.09.2014 між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (орендодавець) та Приватним акціонерним товариством "Телесистеми України" (суборендар) укладено договір №20016302 суборенди нежитлового приміщення, за умовами пункту 1.1. якого орендодавець зобов'язується передати суборендарю в тимчасове платне користування (оренду) частину даху дачного будинку загальною площею 15 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 що не є власністю орендодавця, а знаходиться в оренді на підставі договору з ОСОБА_10 Об'єкт надається в оренду для розміщення базової станції (RBS) телекомунікаційного обладнання мобільного зв'язку Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України" (пункт 1.2. договору). Згідно з пунктом 2.1. договору передача-приймання об'єкту оренди від орендодавця до суборендаря здійснюється уповноваженими представниками сторін. Відповідно до пункту 2.3. договору при передачі об'єкта оренди сторонами складається двосторонній акт прийому-передачі об'єкта (додаток №1), який підписується уповноваженими представниками сторін і є невід'ємною частиною цього договору. В акті прийому-передачі вказується технічний стан об'єкта на момент передачі його в оренду. Пунктом 2.4. договору передбачено, що об'єкт вважається переданим суборендарю в користування з моменту підписання акта прийому-передачі уповноваженими представниками сторін. За умовами пункту 4.1. договору за оренду об'єкта суборендар сплачує орендну плату. Розмір орендної плати за календарний місяць за погодженням сторін складає 5 300 грн. без урахування ПДВ. Орендна плата, встановлена по цьому договору включає плату за користування об'єктом оренди, а також території, яка прилягала до об'єкта оренди і необхідна для досягнення мети оренди. Згідно з пунктом 4.2. договору оплата орендної плати за договором здійснюється щомісячно протягом 10 банківських днів з дати завершення календарного місяця оренди, за який здійснюється оплата, але не раніше ніж протягом 5 банківських днів з моменту отримання суборендарем відповідного рахунку - фактури від орендодавця. Якщо згідно із актами приймання-передачі об'єкта оренди, кількість днів оренди не співпадає з кількістю календарних днів місяця оренди, за який розраховується орендна плата, то плата за користування об'єктом оренди розраховується пропорційно до використаних днів оренди. Нарахування орендної плати починається з дати підписання обома сторонами акта прийому-передачі об'єкта (додаток № 1). Датою припинення нарахування орендної плати вважається дата припинення дії договору або його дострокового розірвання. У цих випадках обома сторонами підписується акт прийому-передачі об'єкта про повернення об'єкта оренди орендодавцю (пункт 4.4. договору). Пунктом 4.5. договору передбачено, що орендодавець зобов'язаний надати (надіслати) в термін до 10 числа поточного місяця суборендарю оригінали податкової накладної та акт виконаних робіт за минулий місяць, оформленої згідно чинного законодавства, на адресу: АДРЕСА_2, фінансовий відділ ЦТУ ПрАТ "Телесистеми України". Цей договір укладено на строк з 02.09.2014 по 02.08.2017, але в будь-якому випадку, до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим Договором (пункт 5.1. договору). Судами також установлено, що на виконання умов договору позивач передав відповідачу в оренду частину даху дачного будинку, загальною площею 15 кв.м., розташованого за вказаною адресою, що підтверджується актом приймання-передачі об'єкта суборенди від 02.09.2014, підписаним представниками сторін без зауважень та заперечень. Як убачається з матеріалів справи, предметом судового розгляду є вимога фізичної особа-підприємця ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України" про стягнення 132 500 грн. боргу зі сплати орендної плати за договором суборенди нежитлового приміщення №20016302 від 02.09.2014. Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною 1 статті 759 цього Кодексу передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічні положення визначено у частині 1 статті 283 Господарського кодексу України. Відповідно до частин 1, 5 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. В силу частин 1, 4 статті 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі. Як вже зазначалось та встановлено судом першої інстанції, згідно з пунктом 4.2. договору оплата орендної плати за договором здійснюється щомісячно протягом 10 банківських днів з дати завершення календарного місяця оренди, за який здійснюється оплата, але не раніше ніж протягом 5 банківських днів з моменту отримання суборендарем відповідного рахунку - фактури від орендодавця. Надавши оцінку вказаним умовам договору, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач повинен був здійснювати оплату орендної плати щомісячно протягом 10 банківських днів з дати завершення календарного місяця оренди. При цьому колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рахунок-фактура є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти, а ненадання рахунку (рахунку-фактури) не є відкладальною умовою у розумінні статті 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні статті 613 Цивільного кодексу України, а тому наявність або відсутність рахунку-фактури не звільняє відповідача від обов'язку сплатити орендну плату. Відповідно до приписів статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних випадках ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. Відтак, установивши те, що відповідач в обумовлені строки не сплатив позивачу заборгованість з орендної плати у розмірі 132 500 грн., місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про наявність підстав для задоволення позову. Апеляційний господарський суд наведеного не врахував та не спростував установленого господарським судом першої інстанції, що призвело до безпідставного скасування законного рішення у справі. За таких обставин, постанова Київського апеляційного господарського суду від 14.03.2017 підлягає скасуванню, а рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2016 залишенню в силі. Відтак, доводи, викладені в касаційній скарзі, знайшли своє підтвердження. Витрати зі сплати судового збору за розгляд касаційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.03.2017 у справі №910/18677/16 Господарського суду міста Києва скасувати.

Рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2016 залишити в силі.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України" на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 2 385 грн. судового збору за розгляд касаційної скарги.

Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

Головуючий суддя: В. Швець

Судді: М. Данилова

О. Сибіга