ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.06.2017 Справа № 904/4373/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго", м. Дніпро

до Приватного підприємства фірма "БОМОНД", м. Кам'янка, Дніпропетровська область

про внесення змін до договору

Суддя Золотарьова Я.С.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1М - представник (дов. № 664/1001 від 14.12.2016)

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Дніпрообленерго" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного підприємства фірма "БОМОНД" про внесення змін до договору по постачання електричної енергії № 12 від 07.09.2002 в редакції додаткової угоди № 3 від 07.09.2007, шляхом викладення додатку №3 "Порядок розрахунків" у запропонованій позивачем редакції.

Підставою для звернення з позовом до суду стали розбіжності, які виникли в частині викладення додатку №3 "Порядок розрахунків" до договору по постачання електричної енергії № 12 від 07.09.2002. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 29.10.2015 № 2684 "Про внесення змін до Правил користування електричною енергією", згідно якої до п. 6.6 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ від 31.07.96р. №28 (далі Правила) були внесені зміни щодо встановлення передоплати в розрахунках за поставлену електричну енергію з посиланням на вимоги ч. 2 ст. 651 ЦК України.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 11.04.2017, порушено провадження у справі, а розгляд справи призначено на 26.04.2017.

В межах строків встановлених ст. 69 ГПК України, розгляд справи було відкладено з 26.04.2017 на 16.05.2017 та з 16.05.2017 на 06.06.2017.

31.05.2017 відповідач подав через канцелярію суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував, посилаючись на те, що запропонована позивачем редакція додатку №3 "Порядок розрахунків", яка передбачає попередню оплату, є неприйнятною для відповідача, оскільки в порівнянні з існуючою редакцією, яка передбачає авансові платежі, нова редакція є більш вигіднішою для позивача, оскільки дозволяє йому більш тривалий час користуватися грошима споживача електроенергії. За відсутності погодження на внесення змін у додаток №3 до договору, відповідач просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 06.06.2017, за клопотанням позивача, строк вирішення спору було продовжено на 15 днів до 27.06.2017 та відкладено розгляд справи на 20.06.2017.

20.06.2017 позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити. Подав через канцелярію суду заяву про долучення документів до матеріалів справи.

Представник відповідача в призначене судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (пункт 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Згідно зі статтею 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 20.06.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

07.09.2002 між Відкритим акціонерним товариством Енергопостачальна компанія Дніпрообленерго (правонаступноком якого є Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Дніпрообленерго") (енергопостачальник - позивач) та Приватним підприємством фірма „Бомонд (споживач - відповідач) було укладено договір № 12 про постачання електричної енергії (а.с.17-25).

07.09.2007 між сторонами було укладено додаткову угоду №3 до договору про постачання електричної енергії № 12 від 07.09.2002, якою сторонами було викладено договір № 12 про постачання електричної енергії, у новій редакції (а.с. 26-34).

Відповідно до п. 1 договору, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 180,0 кВт (КВА), величини якої по площадках вимірювання та точках продажу визначені додатком "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Під час виконання умов цього договору, а також при вирішенні всіх питань, що не обумовлені договором, сторони зобовязуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (далі -ПКЕЕ) (п. 2.1. договору).

До укладеного договору про постачання електричної енергії № 12 від 07.09.2002, в редакції додаткової угоди №3 від 07.09.2007 між сторонами було укладено додатки (а.с.38-60), зокрема Додаток №3 "Порядок розрахунків".

Додатковою угодою №1/16 від 01.10.2016 сторони прийшли до згоди викласти додаток №3 "Порядок розрахунків" до договору у новій редакції (а.с.61-66).

28.02.2017 позивач супровідним листом 15117/1300 направив на адресу відповідача для розгляду та підписання проект додаткової угоди №3/7 від 27.02.2017 до договору про викладення додатку №3 Порядок розрахунків до договору у новій редакції (а.с.67).

У супровідному листі 15117/1300 від 28.02.2017 позивач зазначив, що внесення таких змін є необхідним у зв'язку з невиконанням відповідачем обов'язків по оплаті за електричну енергію.

Зміни, які запропонував внести позивач полягали у зміні порядку розрахунку. Так, зокрема, проектом передбачалось, що споживач здійснює повну оплату вартості обсягу використання електричної енергії заявленого на розрахунковий період за формою попередньої оплати.

Відповідач листом від 02.03.2017, проти підписання додаткової угоди заперечував, та повернув 2 примірники додаткової угоди №3/7 від 27.02.2017 відповідачу без підписання (а.с.68-74).

Позивач звернувся з позовом до суду в порядку ст. 188 ГК України для врегулювання переддоговірного спору.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 29.10.2015 № 2684 "Про внесення змін до Правил користування електричною енергією", згідно якої до п. 6.6 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ від 31.07.1996 №28 (далі - Правила) були внесені зміни щодо встановлення передоплати в розрахунках за поставлену електричну енергію з посиланням на вимоги ч.2 ст. 651 ЦК України.

Так, відповідно до п. 6.6 Правил користування електричною енергією, у разі систематичного (тричі впродовж календарного року) порушення споживачем, який застосовує порядок оплати авансовими та/або плановими платежами, умов договору про постачання електричної енергії в частині своєчасної оплати вартості обсягу електричної енергії авансовими та/або плановими платежами постачальник електричної енергії має право ініціювати внесення змін до договору в частині переведення споживача на попередню оплату заявлених обсягів споживання електричної енергії.

Позивач зазначив, що відповідачем було допущено систематичне прострочення оплати спожитої електроенергії за січень та лютий 2017 року, а тому відповідно до абзацу 3 п. 6.6. ПКЕЕ він має право ініціювати внесення змін до договору в частині переведення споживача на попередню оплату заявлених обсягів споживання електроенергії.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача з цим позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію наявним у матеріалах справи доказам та поясненням учасників судового процесу суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з ст.11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань) є, зокрема, договір.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України "Про електроенергетику" споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Частиною 3 ст.179 Господарського кодексу України передбачено, що укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно із ч.4 ст.179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, зокрема, типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Пунктом 5.2 Правил користування електричною енергією передбачено, що при укладенні договору про постачання електричної енергії сторони визначають його зміст на основі типового договору (додаток 3). Умови договору про постачання електричної енергії, зазначені у додатку 3 та пунктах 5.5, 5.6 та 5.7 цих Правил, є істотними та обов'язковими для сторін під час укладення договору про постачання електричної енергії.

Відповідно до ч.7 ст. 276 ГК України, оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачити попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

На виконання вказаних приписів законодавства і був укладений між сторонами договір про постачання електричної енергії № 12 від 07.09.2002, з урахуванням всіх змін внесених до договору, в якому сторони передбачили усі істотні умови для договорів даного виду.

Як вже зазначалось судом, позивачем надсилалась відповідачеві пропозиція у вигляді додаткової угоди № 3/17 від 27.02.2017, в якій пропонувалось внести зміни до діючого договору про постачання електричної енергії № 12 від 07.09.2002. Відповідач з запропонованими змінами не погодився.

Відповідно до ч.1 ст. 187 Господарського кодексу України, спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов'язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

Позивач у своєму позові посилається на те, що додаток №3 "Порядок розрахунку" не відповідає вимогам законодавства та потребує внесення змін через те, що Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про затвердження Змін до Правил користування електричною енергією» від 29.10.2015 № 2684, яка набрала чинності 25.12.2015 затверджено зміни до Правил користування електричною енергією (ПКЕЕ), зокрема до п. 6.6. Правил.

Відповідно до п. 2 додатку №3 "Порядок розрахунків" в редакції від 01.10.2016, споживач здійснює повну оплату вартості обсягу електричної енергії, заявленого на поточний розрахунковий період, визначеного згідно з додатком до Договору Обсяги постачання електричної енергії Споживачу за нижчезазначеною схемою платежів і розрахунків на підставі самостійно отриманих у постачальника рахунків:

- перший плановий платіж до 9 числа розрахункового періоду у розмірі 33% вартості договірної величини споживання електричної енергії, розрахованої за тарифами розрахункового періоду, у якому виставлений рахунок;

- другий плановий платіж до 18 числа розрахункового періоду у розмірі 33% вартості договірної величини споживання електричної енергії, розрахованої за тарифами розрахункового періоду, у якому виставлений рахунок.

- третій плановий платіж до 27 числа розрахункового періоду у розмірі 34% вартості договірної величини споживання електричної енергії, розрахованої за тарифами розрахункового періоду, у якому виставлений рахунок.

Відповідно до п. 6.6 Правил користування електричною енергією, споживачі за взаємною згодою сторін (постачальника електричної енергії та споживача) можуть здійснювати оплату вартості обсягу електричної енергії плановими платежами з наступним перерахунком.

Отже, пункт 2 додатку №3 до договору "Порядок розрахунків" не суперечить вимогам п. 6.6. Правил користування електричною енергією, в редакції від 25.12.2015.

Водночас, сторони у додатку №3 до договору "Порядок розрахунків" мали змогу передбачити норму, яка містить абз. 3 п. 6.6. Правил, але не зробили цього, що не суперечить п. 6.6. Правил та відповідає їх волевиявленню на момент підписання додатку №3 до договору "Порядок розрахунків" - 01.10.2016.

Крім того суд зазначає, що станом на час звернення позивача до суду із цим позовом Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 06 квітня 2017 року N 492 було затверджено зміни до Правил користування електричною енергією (ПКЕЕ) та викладено п. 6.6. Правил у новій редакції.

Судом встановлено, що запропонована позивачем редакція додатку №3 "Порядок розрахунків" викладена без урахування внесених змін Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 06 квітня 2017 року N 492.

Згідно із ч.2 ст.26 Закону України "Про електроенергетику" споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що відповідачем не було допущено істотного порушення умов договору у розумінні ч. 2 ст. 651 ЦК України, про що також вказує позивач у своєму позові. Натомість, внесення змін до Правил користування електричною енергією не є беззаперечною підставою для внесення змін у договір, оскільки Правила користування електричною енергією не є законом, а є підзаконним нормативно-правовим актом, тому дія ч. 2 ст. 651 ЦК України до цих правовідносин не може бути застосована..

Закон України "Про електроенергетику" та Закон України "Про засади функціонування ринку електричної енергії України" вимоги до договору про постачання електричної енергії в частині встановлення порядку оплати не містить.

Разом з тим, вимогами ч. 7 ст. 276 ГК України встановлено, що оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що як на підставу своїх позовних вимог позивач посилається на Постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про затвердження Змін до Правил користування електричною енергією» від29.10.2015 № 2684. 01.10.2016 сторони прийшли до згоди викласти додаток №3 "Порядок розрахунків" до договору у новій редакції (а.с.61-66). Отже, на момент внесення змін до додатку №3 "Порядок розрахунків" зміни у Правилах на які посилається позивач вже були внесені та діяли.

Таким чином, позивач, укладаючи додаткову угоду до договору від 01.10.2016, був обізнаний про внесені зміни до Правил та встановлений порядок розрахунків між сторонами.

За вимогами п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України на сторону, що подала позов покладено зобов'язання доведення тих обставин, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Наразі, позивачем не доведено наявність обставин, які відповідно до вимог ст. 651 Цивільного кодексу України є підставою для внесення змін до договору.

За таких обставин, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" задоволенню не підлягають.

Згідно зі ст. 49 ГПК України судові витрати у справі покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 32, 33, 36, 43, 49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 26.06.2017

Суддя ОСОБА_2