ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.06.2017 Справа № 904/5178/17

За позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Дніпро

до відповідача-1: товариства з обмеженою відповідальністю "Еко трейд топливо", м. Черкаси

відповідача-2: товариства з обмеженою відповідальністю "Нафта Партнер", м. Павлоград, Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості в сумі 134 210, 71 грн.

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, дог. № 1/03/17 від 10.03.17 р., адвокат;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Дніпропетровської області із позовом (з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог № 8/17 від 13.06.17р) про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Еко трейд топливо" 118 732, 00 грн., що складають частину суми попередньої оплати, на яку не було здійснено поставку товару за договором купівлі-продажу № 061016 від 06.10.2016 р., 13 529, 17 грн. - пені, 1 449,54 грн. - 3% річних, 5 000, 00 грн. - оплати послуг адвоката.

Крім того, позивач просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Нафта Партнер" 500,00 грн., що складають частину суми попередньої оплати, здійсненої позивачем за договором купівлі-продажу № 061016 від 06.10.2016 р. та дорівнює сумі, в розмірі якої Поручитель відповідає перед Кредитором відповідно до умов договору поруки № 061016/П від 06.10.2016 р.

ТОВ "Еко трейд топливо" заперечує проти задоволення вимог позивача, посилаючись те, що 01.11.2016 р. була укладена та підписана тристороння додаткова угода до договору купівлі-продажу № 061016 від 06.10.2016 р. між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (первісний покупець), фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (новий покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Еко Трейд Топливо" (продавець), за умовами якої сторони погодилися замінити одну із сторін спірного договору, а саме передати новому покупцю всі права та обов'язки первісного покупця за вказаним вище договором, а отже, зважаючи на те, що фактичний володілець коштів за оплачений товар є Новий покупець - ФОП ОСОБА_3, то заборгованість перед Первісним покупцем - позивачем у даній справі у першого відповідача відсутня.

Крім того, останній зазначає, що на адресу підприємства ТОВ "Еко Трейд Топливо" ніяких усних чи письмових заявок або листів забрати оплачений товар ні від Первісного ні від Нового покупця не надходило.

Таким чином, відповідач вважає, що у з в'язку з тим, що позивачем не було надано автотранспорту під завантаження, враховуючи те, що місце передачі товару сторонами як в договорі так і в Специфікації № 3 визначено склад Продавця, то прострочення поставки з його боку не відбулося, а тому у позивача, на момент розгляду спору, не виникло права вимагати повернення суми попередньої оплати.

Позивач надав письмові пояснення, в яких вважає заперечення першого відповідача з посиланням на укладення тристоронньої додаткової угоди необгрунтованими, з огляду на те, що умовами договору не передбачено факту набуття будь-якими документами (дадатковими угодами, специфікаціями, накладними, тощо), що передані засобами електронної пошти, юридичої сили до отримання сторонами оригіналів даних документів, а отже, останньому було надіслано проект додаткової угоди, зважаючи на те, що належних доказів, які б свідчили про надіслання підписаних примірників Додаткової угоди на адресу позивача чи Новного покупця першим відповідачем не надано, а отже, є такою, що не набрала чинності, тобто, недійсною, про що ТОВ "Еко Трейд Топливо" було також повідомлено листом № 2/03 від 16.03.17р.

Таким чином, позивач вважає, що надані першим відповідачем в підтвердження обгрунтувань докази не мають безпосереднього відношення до розгляду спору в рамках справи № 904/5178/17.

Другий відповідач відзив на позовну заяву не надав, його представник в судове засідання не з'явився.

Останній був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, з огляду на наступне.

Згідно з Інформаційним листом Вищого господарського суду України від 13.08.2008р. № 01-8/482 "Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2008 року" відповідно до пункту 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженою наказом Вищого господарського суду України від 10.12.2002р. № 75 (з подальшими змінами), перший, належним чином підписаний, примірник процесуального документа (ухвали, рішення, постанови) залишається у справі; на звороті у лівому нижньому куті цього примірника проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправку документа, що містить: вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена.

Дана відмітка, за умови, що її оформлено відповідно до наведених вимог названої Інструкції, є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу.

Водночас до повноважень господарських судів не віднесено з'ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи, примірники повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками „адресат вибув", „адресат відсутній", зокрема, "за зазначеною адресою не проживає" і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників процесу про вчинення судом певних процесуальних дій.

Крім того, особи, які беруть участь у розгляді справи, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення.

Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду. (див. Постанову Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.11р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 22.06.17 р., відповідач знаходиться за адресою, зазначеною у позовній заяві, на яку і були надіслані як ухвала суду про порушення провадження у справі так і ухвали суду про відкладення.

Таким чином, господарський суд вважає, що другий відповідач не скористався своїм правом на участь представника у судовому засіданні.

У судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

06.10.16р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Еко трейд топливо" (Продавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Покупець) укладено договір купівлі-продажу № 061016.

В порядку та на умовах визначених вказаним вище договором, Продавець (перший відповідач) зобов'язався передати у власність Покупця (позивача) товар, а останній зобов'язався прийняти його та оплатити (п.1.1).

Згідно зі статтею 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Найменування, загальна кількість товару, його часткове співвідношення (асортимент, сортимент, номенклатура), одиниця виміру товару та ціна одиниці виміру товару визначаються сторонами у видатковій накладній, що є невід'ємною частиною договору (п. 1.2. договору).

Відповідно до п. 2.1. договору, загальна його сума визначається сукупністю Специфікацій та/або накладних та/або рахунків-фактур, що зазначені у п.1.2., та які є невід'ємною частиною договору.

У п.1.5 договору, сторони погодили, що базисом поставки за цим договором є FAS (місце передачі товару: склад Продавця - Черкаська область, Кам'янський район, с. Косарі, вул.Київська,9).

24.10.16р. між позивачем та першим відповідачем була укладена та підписана обома сторонами Специфікація № 3, згідно п.1. якої сторони домовились про поставку товару - брикету паливного 50*50*300мм Pini-Kay (незапакований) в кількості 66,24 т на загальну суму 119 232,00 грн. (п.2).

Відповідно до п.4 Специфікації № 3, строк поставки вказаного вище товару, сторони визначили 30.11.16р.

У п.7 Специфікації, сторони погодили, що транспортування товару здійснюється автомобільним транспортом Покупця.

У п.8 вказаної специфікації, сторони узгодили - склад передачі товару знаходиться за адресою: Черкаська область, Кам'янський район, с.Косарі, вул. Київська, 9.

Згідно п.3.1. договору, передача товару від продавця до Покупця (відвантаження товару) за цим договором здійснюється протягом моменту надходження 100% оплати товару.

У п. 3 Специфікації сторони визначили, що Покупець оплачує Продавцю 100% вартість товару, зазначену у п.2. цієї Специфікації шляхом її перерахування на розрахунковий рахунок Продавця протягом 2 (двох) банківських днів з моменту отримання рахункуфактури засобами електронного зв'язку.

Виконуючи умови договору, 21.10.16р. ТОВ "Еко Трейд Топливо" виставило позивачу для оплати передбаченого в Специфікації № 3 товару, рахунок № 5 на загальну суму 119 232,00 грн.

Позивач, в свою чергу, здійснив перерахування 100% вартості товару на вказану вище суму, про що свідчить банківська виписка, копія якої залучена до матеріалів справи (а.с. 18).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Звертаючись із даним позовом, позивач посилається на неналежне виконання першим відповідачем своїх зобов'язань за договором в частині не поставки останнім оплаченого у повному обсязі товару, у зв'язку з чим просить повернути попередню оплату у сумі 119 232,00 грн., що і стало причиною спору.

Заявлені вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вже зазначалося вище, сторони в договорі та в Специфікації № 3 до нього узгодили строк поставки спірного товару 30.11.16р., а місцем передачі товару визначили склад, що знаходиться за адресою: Черкаська область, Кам'янський район, с.Косарі, вул. Київська, 9 (тобто місце поставки це площі Продавця).

Таким чином, враховуючи те, що сторони в договорі та специфікації № 3 до нього чітко визначили як місце поставки-передачі товару так і строки поставки, Покупець, тобто позивач у даній справі повинен був повідомити Продавця першого відповідача про особу, яка буде отримувати та доставляти товар.

Отже, з наведеного вище випливає, що при укладенні договору, сторони визначили, що обовязок щодо здійснення перевезення товару покладено саме на Покупця позивача.

Будь-яких інших обовязків щодо здійснення умов поставки спірного товару матеріали справи не містять.

Відповідно до частини 1 статті 613 Цивільного кодексу України, Кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку.

Відповідно до ст.32 Господарського процесуального кодексу України наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору встановлюються на підставі доказів.

При цьому, в силу ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 2 статті 693 Цивільного кодексу України встановлено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Доказів, які б свідчили про те, що позивач звертався до першого відповідача за отриманням оплаченого товару, а останній в свою чергу його не видав, позивач на момент розгляду спору не надав, у звязку з чим суд приходить до висновку про те, що прострочення поставки товару не відбулося і відповідно у позивача не виникло права вимагати повернення суми попередньої оплати.

Щодо вимог про стягнення пені слід зазначити наступне.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Зважаючи на те, що строк виконання зобов'язання щодо поставки товару не настав, тобто, факт порушення зобов'язання відсутній то, відповідно, не відбулося і прострочення зобов'язання, а отже, вимоги щодо стягнення пені є неправомірними і задоволенню не підлягають.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховані та заявлені до стягнення річні в сумі 1449,54 грн.

Вимоги щодо стягнення вказаної вище суми заявлені позивачем неправомірно з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, вказаною статтею передбачена можливість стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат за прострочення саме грошового зобов'язання.

Натомість, стягнення з відповідача суми попередньої оплати за договором не є наслідком порушення ним грошового зобов'язання, оскільки відповідні дії вчиняються не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав - повернення сплаченого авансу за непоставлений товар.

За своєю суттю обов'язок щодо повернення грошових коштів, отриманих як передоплата, не можна розцінювати як грошове зобов'язання в розумінні статті 625 Цивільного кодексу України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що застосування позивачем частини другої статті 625 Цивільного кодексу України щодо стягнення з відповідача суми індексу інфляції та трьох процентів річних є помилковим, зважаючи на те, що стягнення з постачальника суми попередньої оплати, перерахованої на підставі договору за поставку товару, не вважається грошовим зобов'язанням у розумінні статті 625 Цивільного кодексу України

За такі дії відповідач несе відповідальність, передбачену частиною 3 статті 693 Цивільного кодексу України, згідно з якою на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (стаття 536 ЦК України).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 01.07.2015р. № 910/14120/14|3-357гс15.

06.10.2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Нафта Партнер" (Поручитель) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Кредитор) було укладено договір поруки № 061016П, згідно п.1.1. якого Поручитель (Другий відповідач) поручається перед Кредитором (позивачем) за виконання грошових зобов'язань товариства з обмеженою відповідальністю "Еко трейд топливо" (Боржник), які можуть виникнути за договором купівлі-продажу № 061016 від 06.10.16р. (Основний договір).

Згідно п.3.1. вказаного вище договору попуки Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобов'язань Боржником за основним договором у сумі, що дорівнює 500,00 грн. без відшкодування Кредитору збитків, процентів за користування товарним кредитом, у разі якщо він передбачений та сплати штрафних санкцій за основним договором.

За умовами п.4.1 договору поруки, Поручитель зобов'язаний у разі порушення Боржником обов'язку за основним договором, що передбачений п.2.1 цього договору, виконати частину прострочених грошових зобов'язань Боржника перед Кредитором в межах суми, передбаченої п.3.1. на підставі письмової вимоги в 2-х денний строк.

Враховуючи те, що порушення основного зобов'язання за договором купівлі продажу відсутнє, то, відповідно, у позивача не виникло права вимоги щодо зобов'язання за договором поруки.

З огляду на викладене, у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

Як вже зазначалося вище, позивач просить покласти на відповідача витрати, пов'язані з послугами адвоката, що складають суму 5 000,00 грн.

Згідно зі статтею 44 Господарського процесуального кодексу України оплата послуг адвоката відноситься до складу судових витрат і згідно зі статтею 48 цього Кодексу вони визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру".

Таким чином, зазначена вище стаття Господарського процесуального кодексу України передбачає відшкодування у якості судових витрат сум, які були сплачені стороною за отримання послуг адвоката.

Відповідно до пункту 6.3 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України №7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно частини 5 статті 49 Господарського процесуального кодексу України, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються:

при задоволенні позову - на відповідача;

при відмові в позові - на позивача;

при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на те, що у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено у повному обсязі, витрати у справі покладаються на позивача, у тому числі і витрати, пов'язані з послугами адвоката.

Керуючись статтями 526, 613, 627-629 Цивільного кодексу України, , ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 27.06.2017 р.

Суддя ОСОБА_4