РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2017 р. Справа № 906/1606/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючої судді Коломис В.В.

суддів Демянчук Ю.Г.

суддів Огороднік К.М.

при секретарі судового засідання Величко К.Я.

розглянувши апеляційну скаргу позивача - Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради на рішення господарського суду Житомирської області від 25.05.17 р.

у справі № 906/1606/14 (суддя Давидюк В.К. )

позивач ОСОБА_1 акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

відповідач ОСОБА_2 підприємство "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради

про стягнення 60 923 754,49 грн. (скарга на дії ДВС)

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився;

органу ДВС - ОСОБА_3 (довіреність №1019/20.3-03 від 29.12.2016р.).

Судом розяснено представникам сторін права та обовязки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 25.05.2017 року у справі №906/1606/14 за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" про стягнення 60923754,49 грн. скаргу КП "Житомиртеплокомуненерго" на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України задоволено частково.

Визнано незаконною та скасовано постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 21.03.2017 в частині стягнення з боржника виконавчого збору у сумі 2619,90 грн. у виконавчому провадженні №47870923 з виконання наказу господарського суду Житомирської області від 30.04.2015 у справі №906/1606/14. У решті скарги відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, відповідач - КП "Житомиртеплокомуненерго" звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду Житомирської області скасувати та прийняти нову ухвалу, якою скаргу КП "Житомиртеплокомуненерго" на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України задоволити в повному обсязі.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення господарським судом Житомирської області норм матеріального та процесуального права.

Розпорядженням керівника апарату від 03.07.2017 року у справі №906/1606/14 в зв'язку з перебуванням у відпустці судді Тимошенко О.М. призначено автоматичну зміну складу колегії суддів автоматизованою системою документообігу суду. Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів у справі №906/1606/14 визначено склад колегії суддів: головуюча суддя Коломис В.В., суддя Демянчук Ю.Г., суддя Огороднік К.М.

В судове засідання представники позивача та відповідача не з'явилися. При цьому, 30.06.2017 року на адресу апеляційного суду від апелянта надійшло клопотання про розгляд скарги без участі його представника.

Враховуючи положення ст.102 ГПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, а також те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про час і місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні.

Безпосередньо в судовому засіданні представник органу ДВС вважає оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду законною та обгрунтованою, а тому просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника органу ДВС, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, ухвалу місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Житомирської області від 10.02.2015 року у справі №906/1606/14, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 06.04.2015 року, позов ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до КП "Житомиртеплокомуненерго" про стягнення 60923754,49 грн. задоволено частково. Присуджено до стягнення з КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради на користь ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 23388594,07 грн. - основного боргу; 3777949,90 грн. - 3% річних; 14469451,42 грн. - інфляційних; 3415074,20 грн. - пені; 73080,00 грн. - витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору. Провадження у справі в частині стягнення 11240704,00 грн. основного боргу припинено. Відмовлено в задоволенні позову в частині стягнення 184828,00 грн. основного боргу та 1032078,71 грн. інфляційних.

Постановою Вищого господарськго суду України від 11.06.2015 року у справі №906/1606/14 касаційну скаргу ПАТ "НАК Нафтогаз України залишено без задоволення; змінено пункт четвертий рішення господарського суду Житомирської області від 10.02.2015 року, виклавши його резолютивну частину у наступній редакції: "Відмовити в задоволенні позову в частині стягнення 184828,00 грн основного боргу, 1032078,71 грн інфляційних та 3415074,19 грн пені."

На виконання вказаного рішення судом було видано відповідний наказ від 30.04.2015 року.

06.04.2017 року до місцевого господарського суду від КП "Житомиртеплокомуненерго" надійшла скарга на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, в якій скаржник просить визнати неправомірними дії відділу примусового виконання рішень ДВС Україн, які полягають у винесенні постанови про стягнення виконавчого збору від 21.03.2017 року; визнати незаконною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 21.03.2017 року; зобов'язати орган ДВС припинити виконавчі дії в частині виконання рішення по стягненню заборгованості в сумі 23 388 594,07 грн. в зв'язку з фактичним виконанням.

Вказана скарга обгрунтована тим, що на момент отримання постанови про стягнення виконавчого збору від 21.03.2017 року відповідачем в повному обсязі в добровільному порядку погашено основний борг у сумі 23388594,07 грн. При цьому, зазначає, шо оскільки відділом примусового виконання рішень ДВС України заходи примусового виконання рішення не проводилися, на думку скаржника, відсутні підстави для стягнення з боржника виконавчого збору, а тому дана постанова від 21.03.2017 є незаконною, протиправною та підлягає скасуванню.

Місцевий господарський суд, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги даної скарги, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку про відсутність правових підстав для її часткового задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 121-2 ГПК України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно ч.1 ст.19 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова (ч.2 ст.25 Закону України "Про виконавче провадження").

Як вбачається, відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження №47870923 від 16.06.2015 року боржнику надано семиденний строк для добровільного виконання рішення.

Згідно ч.1 ст.27 Закону України "Про виконавче провадження" у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

21.03.2017 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору у сумі 4512414,96 грн з посиланням на те, що в семиденний строк на самостійне виконання рішення суду боржником не виконано.

Відповідно до ч.ч. 1,2 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Абзацом 2 п. 8 розділу Загальні умови та порядок здійснення виконавчого провадження "Інструкції з організації примусового виконання рішень", затвердженої наказом Міністерства юстиції України №2832/5 від 29.09.2016р., передбачено, що у разі, якщо рішення про стягнення коштів було виконано боржником частково до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, виконавчий збір стягується з суми, яка не була сплачена боржником до відкриття виконавчого провадження.

Листом КП "Житомиртеплокомуненерго" №3620/16 від 10.07.2015 року повідомило відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про сплату частини заборгованості на загальну суму 26199,00 грн. та просило врахувати вказану інформацію при виконанні виконавчого провадження. Як доказ сплати частини заборгованості КП "Житомиртеплокомуненерго" надав копії платіжних доручень.

Так, в платіжних дорученнях №№ 8,9 від 25.03.2015 року про сплату КП "Житомиртеплокомуненерго" на користь НАК "Нафтогаз України" коштів в графі "призначення платежу" вказано "договір від 28.12.2012 №13/2392-ТЕ-10", однак боржник в листі не повідомив, що борг погашається на виконання наказу №906/1604/14, який виник за порушення умов зазначеного договору.

В даному випадку, розмір виконавчого збору розрахований державним виконавцем виходячи з суми всієї заборгованості.

Разом з тим, як встановлено судами обох інстанцій, боржником не подавалася заява про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду. Проте, зважаючи на факт оплати, розмір виконавчого збору мав бути розрахований з суми, несплаченої боржником самостійно, та становити 4509795,06 грн. ((45124149,60 - 26199,00) х 10%), а не 4512414,96 грн.

Посилання апелянта на добровільне виконання рішення в частині сплати основного боргу без застосування процедури з примусового виконання, колегією суддів до уваги не беруться, оскільки Закон України "Про виконавче провадження" передбачає стягнення виконавчого збору незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання.

Враховуючи викладене, місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку про часткове задоволення скарги, а саме, визнати незаконною та скасувати постанову відділу примусого виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України від 30.04.2015 року в частині стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 2619,90 грн., в іншій частині скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржником не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування ухвали місцевого господарського суду. Посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала господарського суду Житомирської області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105,106 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради залишити без задоволення. Ухвалу господарського суду Житомирської області від 25.05.2017 року у справі №906/1606/14 - залишити без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Демянчук Ю.Г.

Суддя Огороднік К.М.