ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 року Справа № 910/17720/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Плюшка І.А. - головуючого,

Картере В.І.,

Малетича М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Сервіс"

на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 27 лютого 2017 року

у справі № 910/17720/16

господарського суду міста Києва

за позовом Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Сервіс",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4,

про стягнення 102 257,82 доларів США

та за зустрічним

позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Сервіс"

до Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк"

про визнання недійсним договору поруки

за участю представників:

позивача: Свинар М.Ю.

відповідача: Грушовець А.С.

третьої особи: не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року Публічне акціонерне товариство "Родовід Банк" звернулося до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Сервіс" про стягнення з відповідача, як поручителя, заборгованості за кредитним договором № 77.2/СЖ-317.07.2 від 31 серпня 2009 року, укладеним між позивачем та третьою особою, в розмірі 102 257,82 доларів США, з яких: 92 917,98 доларів США - сума простроченої заборгованості за кредитом, 9 339,84 доларів США - сума простроченої заборгованості за процентами по кредиту.

Рішенням господарського суду міста Києва від 02 лютого 2017 року (суддя: Ващенко Т.М.) первісний позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Сервіс" на користь Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" 92 917,98 доларів США простроченої заборгованості за кредитом та 9 339,84 доларів США простроченої заборгованості по процентам за кредитом. В задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю "Еліт Сервіс" оскаржило його в апеляційному порядку.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27 лютого 2017 року (склад колегії суддів: Дикунська С.Я. - головуючий, Мальченко А.О., Жук Г.А.) апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Сервіс" повернуто без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, оскільки до апеляційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду міста Києва від 02 лютого 2017 року скаржник має сплатити судовий збір виходячи з розміру ставки, що підлягала сплаті під час подання як позовної заяви, так і зустрічної позовної заяви. Однак, заявник апеляційної скарги сплатив судовий збір лише за ставкою, що підлягала сплаті за подання зустрічної позовної заяви, тобто в недостатньому розмірі.

Не погодившись із зазначеною ухвалою апеляційного господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Еліт Сервіс" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 27 лютого 2017 року. В обґрунтування зазначених вимог заявник касаційної скарги посилається на порушення і неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши правильність застосування господарським судом апеляційної інстанцій норм процесуального права вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України сторони у справі мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Форма і зміст апеляційної скарги визначені положеннями статті 94 ГПК України, частиною 3 якої встановлено, що до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Таким чином, особа, яка оскаржує судове рішення, повинна надавати суду прямий доказ, який однозначно свідчив би про сплату ним судового збору.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються Законом України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08 липня 2011 року.

Відповідно до пп. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції чинній на момент звернення відповідача з апеляційною скаргою за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті під час подання позовної заяви.

Згідно з п. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За положеннями пп.пп. 1, 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент подання як первісного позову, так і зустрічного позову) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати, а з позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" станом на 1 січня 2016 року розмір мінімальної заробітної плати складав 1 378,00 грн.

Відповідно до п. 2.15. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21 лютого 2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" законом передбачено сплату судового збору з апеляційної та касаційної скарг на рішення суду, виходячи з розміру ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви незалежно від того, чи оскаржується все рішення (постанова) суду в цілому чи його частина.

Аналогічні положення містяться і в п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-06/2093/15 від 12 листопада 2015 року "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України № 484-VIII від 22 травня 2015 року).

Як вбачається із матеріалів справи, предметом спору у даній справі за первісним позовом є вимога позивача до відповідача про стягнення 102 257,82 доларів США, що за твердженнями позивача за первісним позовом, станом на момент звернення до суду за офіційним курсом НБУ складало 2 650 812,19 грн., предметом зустрічного позову є визнання недійсним договору поруки.

Таким чином, як вірно встановлено судом апеляційної інстанції на підставі Закону України "Про судовий збір", ставка судового збору за подання первісного позову складала 39 762,18 грн. (1,5 % ціни позову), а за подання зустрічного позову - 1 378,00 грн. (1 розмір мінімальної заробітної плати).

Рішенням господарського суду міста Києва від 02 лютого 2017 року первісний позов задоволено повністю та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Сервіс" на користь Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" 92 917,98 доларів США простроченої заборгованості за кредитом та 9 339,84 доларів США простроченої заборгованості за процентами по кредиту. В задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі скаржник просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 02 лютого 2017 року про задоволення первісних позовних вимог та відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог і прийняти нове рішення, яким у задоволенні первісних позовних вимог відмовити, а зустрічний позов задовольнити. Таким чином, заявник апеляційної скарги оскаржує рішення суду першої інстанції повністю, як в частині первісних позовних вимог, так і в частині зустрічного позову.

Однак, як вірно встановлено судом апеляційної інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Еліт Сервіс" за подання апеляційної скарги, в якій оскаржує рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, сплатило судовий збір в розмірі 1 515,80 грн., тобто лише виходячи з розміру ставки, що підлягала сплаті під час подання зустрічної позовної заяви, без сплати судового збору за первісними позовними вимогами, у зв'язку з чим суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що заявник апеляційної скарги сплатив судовий збір в розмірі, меншому ніж передбачено пп. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями), а додана до апеляційної скарги в якості доказу сплати судового збору квитанція № 39 від 17 лютого 2017 року на суму 1 515,80 грн. не може вважатись належним доказом сплати судового збору в розмірі, встановленому Законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За таких обставин, апеляційний господарський суд правильно не прийняв зазначену квитанцію в якості належного доказу сплати судового збору в розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір" та обґрунтовано, з дотриманням норм процесуального права повернув апеляційну скаргу на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України.

Слід зазначити, що повернення апеляційної скарги на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду апеляційної інстанції в загальному порядку після усунення допущенного порушення.

З огляду на викладене, доводи заявника касаційної скарги не знайшли свого підтвердження, а тому підстав для зміни чи скасування винесеної у даній справі судом апеляційної інстанції ухвали судова колегія не вбачає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Сервіс" залишити без задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 27 лютого 2017 року у справі № 910/17720/16 залишити без змін.

Головуючий І.А. Плюшко

Судді В.І. Картере

М.М. Малетич