ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.06.2017 Справа № 905/3418/16

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Сковородіної О.М., суддів Курило Г.Є. та Чорненької І.К.

при секретарі судового засідання Сапожніковій Ю.Б.

у справі за позовом: Державної установи Лабораторний центр на залізничному транспорті Міністерства охорони здоровя України, м. Київ Донецький відокремлений підрозділ Державної установи Лабораторний центр на залізничному транспорті Міністерства охорони здоровя України, м. Лиман Донецької області

до відповідача 1: Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ Регіональна філія Донецька залізниця структурний підрозділ Щуровський санаторій-профілакторій, м. Лиман Донецької області

до відповідача 2: Державного підприємства "Донецька залізниця", м. Донецьк

про стягнення 134 120,48 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача 1: не з'явився;

від відповідача 2: не з'явився.

Державна установа Лабораторний центр на залізничному транспорті Міністерства охорони здоровя України, м. Київ Донецький відокремлений підрозділ Державної установи Лабораторний центр на залізничному транспорті Міністерства охорони здоровя України, м. Лиман Донецької області звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ Регіональна філія Донецька залізниця структурний підрозділ Щуровський санаторій-профілакторій, м. Лиман Донецької області про стягнення стягнення 134 120,48 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором на виконання робіт №101 від 19.03.2014р. та за договором №302 від 19.03.2014р. щодо оплати вартості виконаних робіт та наданих послуг.

Ухвалою господарського суду Донецької області №905/3418/16 від 29.03.2017р. до участі у справі залучено другого відповідача - Державне підприємство Донецька залізниця (83062, м.Донецьк, вул.Артема, б.68).

22.12.2016р. на адресу суду від відповідача-1 надійшли заперечення на позовну заяву, в яких останній зазначає, що він не є правонаступником Державного підприємства «Донецька залізниця», а тому, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Представник відповідача-2 у судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив.

Відповідно до витягу з ЄДРПОУ місцезнаходженням відповідача-2 є: 83001, м.Донецьк, вул. Артема, 68.

24.04.2017 року начальник відділу документального забезпечення та контролю (канцелярія) ОСОБА_1, секретар судового засідання Сапожнікова Ю.Б. та спеціаліст ОСОБА_2 склали акт про неможливість направлення кореспонденції за адресою відповідача-2: 83001, м.Донецьк, вул. Артема, 68. Складання акту обґрунтовано листом Харківської дирекції Українського державного підприємства поштового звязку Укрпошта про припинення приймання поштових відправлень на/з території Донецької та Луганської областей, у т.ч. м. Донецьк.

На офіційному веб-порталі Судова влада України (dn.arbitr.gov.ua), у розділі Новини та події суду були розміщені оголошення про дату та час судових засідань по справі №905/3418/16.

В порядку Закону України Про доступ до судових рішень, ухвала про порушення провадження у справі та ухвала про відкладання розгляду справи були розміщені на офіційному сайті Єдиного державного реєстру судових рішень (http://www.reyestr.court.gov.ua).

За змістом правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної в п.3.9.2 постанови №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. При цьому неявка у судове засідання однієї з сторін, належним чином повідомленої про час і місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені частиною першою статті 77 ГПК України (п.3.12 постанови).

Таким чином, господарським судом було вжито всіх можливих та залежних від суду заходів для повідомлення відповідача-2 про наявність порушеної справи № 905/3418/16 та призначених до розгляду судових засідань (про день, місце та час кожного судового засідання).

Дослідивши документи, наявні в матеріалах справи, судом встановлено.

19.03.2014р. між Державною установою Лабораторний центр на залізничному транспорті Держсанепідслужби України в особі директора Донецького відокремленого підрозділу Державної установи Лабораторний центр на залізничному транспорті Держсанепідслужби України (далі виконавець або позивач) та Санаторієм профілакторієм Щурівським ДП «Донецька залізниця» (далі замовник або відповідач) було укладено договір на виконання робіт (надання послуг) №101 (далі договір №101).

Відповідно до п. 1.1 договору №101, замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобовязання по виконанню в профілактичних цілях наступних робіт: дератизація, дезінсекція (код 81.29.1).

Згідно з п. 3.1 договору №101, вартість робіт за цим договором визначається сторонами у розрахунках (додаток №1 до цього договору), який є невідємною частиною цього договору, складеному відповідно до «Тарифів (прейскурант) на роботи і послуги виконання і такі, що надаються за плату установами і організаціями державної санітарно-епідеміологічної служби», затвердженими Постановою кабінету Міністрів України №662 від 11.05.2006 року становить 7 692,30 грн. в т.ч. ПДВ.

Пунктом 3.3 договору №101 встановлено, що оплата вартості робіт, що виконані протягом місяця, здійснюється замовником протягом 30-ти календарних днів після підписання акту приймання-здачі або нарядів виконаних робіт, а також надання виконавцем рахунку на оплату.

За приписами п. 5.2 договору №101 при порушенні умов договору винна сторона сплачує іншій стороні пеню у розмірі облікової ставки НБУ, яка діє в межах строку позовної давності, яка нараховується за порушення, виходячи з суми боргу, на винну сторону, крім того, покладаються відшкодувати збитки, непокриті штрафними санкціями і грошові зобовязання за договором.

19.03.2014р. між Державною установою Лабораторний центр на залізничному транспорті Держсанепідслужби України в особі директора Донецького відокремленого підрозділу Державної установи Лабораторний центр на залізничному транспорті Держсанепідслужби України (далі виконавець або позивач) та Санаторієм профілакторієм Щурівським ДП «Донецька залізниця» (далі замовник або відповідач) було укладено договір №302 (далі договір №302).

Відповідно до п. 1.1 договору №302, замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобовязання з проведення лабораторного контролю готової продукції, води, обєктів навколишнього середовища.

Згідно з п. 2.1 договору №302, оплата грошових зобовязань за договором проводиться по фактично виконаних роботах (послугах) на підставі акту виконаних робіт (послуг).

Пунктом 3.1 договору №302 встановлено, що замовник зобовязується провести розрахунки з виконавцем протягом 30-ти календарних днів з дня отримання рахунку на оплату

За приписами п. 3.5 договору №302 виконавець гарантує провести роботу (надати послуги) по проведенню досліджень в обумовлений термін, згідно з нормативними документами на методи досліджень.

Пунктом 4.2 договору №302 передбачено, що замовник у разі порушення строків оплати сплачує виконавцю пеню у розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості, за кожен день прострочки, включаючи день оплати.

Договір №101 підписаний з боку: Державного підприємства «Донецька залізниця» (замовник), Донецького відокремленого підрозділу Державної установи Лабораторний центр на залізничному транспорті Держсанепідслужби України (виконавець), Санаторія профілакторія Щурівським ДП «Донецька залізниця» (платник).

Копія договору №302, яка додана до позовної заяви містить підписи: Державного підприємства «Донецька залізниця» (замовник), Санаторія профілакторія Щурівським ДП «Донецька залізниця» (платник), з боку Державного підприємства «Донецька залізниця» (замовник) відсутній підпис.

21.02.2017р. через канцелярію господарського суду Донецької області від представника позивача надійшла заява №б/н від 17.02.2017р. з доданим оригіналом договору №302 від 19.03.2014р.

У судовому засіданні був оглянутий оригінал договору №302 від 19.03.2014р., на якому міститься підпис з боку Державного підприємства «Донецька залізниця» (замовник).

Відповідно до умов договорів №101 та 302 строк оплати настає після підписання акту приймання-здачі або нарядів виконаних робіт та виставлення рахунку.

21.02.2017р. позивачем надано пояснення б/н від 17.02.2017р. в яких зазначено про відсутність оригіналів актів приймання-здачі або нарядів виконаних робіт у звязку з тим, що місцезнаходження останнього було місто Донецьк. Через проведення АТО позивач був змушений змінити місцезнаходження та евакуювався до міста ОСОБА_3, а зазначені документи залишились у місті Донецьк.

Як підтвердження заборгованості за договорами №101 та 302 позивачем наданий акт звірки взаєморозрахунків станом на 01.01.2015р., підписаний з боку позивача та Санаторія профілакторія Щурівський ДП «Донецька залізниця» без зауважень.

Відповідно до вищевказаного акту звірки встановлена заборгованість в розмірі 13 430,16грн.

Позивачем заявлена до стягнення сума заборгованості за договорами №101 та №302 в розмірі 13 430,16 грн.

Статтею 837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно із ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зазначені норми узгоджуються з вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Позивачем не надано до матеріалів справи доказів підписання актів приймання-здачі або нарядів виконаних робіт та виставлення рахунку у звязку з їх знаходженням у місті Донецьку (зона проведення АТО).

Разом з цим, суд, з огляду на наявність акту звіркивважає доведеним факт виконання робіт, та датою утворення заборгованості по оплаті за договорами №101 та №302 від 19.03.2014р. 31.01.2015р. (01.01.2015р. дата підписання акту звірки + 30 календарних днів за умовами договорів).

Як слід, сума заборгованості за договорами №101 та №302 в розмірі 13 430,16 грн. підлягає до стягнення.

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

За приписом ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п.5.2 договору №101 від 19.03.2014р., п.4.2 договору №302 від 19.03.2014р. позивачем нараховано до стягнення пеню в розмірі 119 860,55 грн. починаючи з 26.04.2014р.

Суд одразу зазначає зазначає, що позивачем розрахунок пені виконаний за невірною формулою.

Розрахунок, який необхідно використовувати:

Пеня = С х ОСД х Д : 100, де

С - сума заборгованості за період,

ОСД - облікова ставка НБУ в день прострочення,

Д кількість днів прострочення.

Приклад:

Ставка НБУ 9,5 % річних. Це число ділиться на кількість днів в році. Отримуємо ставка НБУ в день.

Сума заборгованості 1 558,94 грн.

Період прострочення: з 26.04.2014 по 16.07.2014 (82 дня).

Облікова ставка НБУ в даний період - 9,5 % річних.

Облікова ставка НБУ в день = 9,5 : 365 = 0,026027 %.

Кількість днів прострочення - 82.

Пеня = 1 558,94 х 0,026027 х 82 : 100 = 33,27 грн.

Як встановлено судом, через відсутність первинної документації датою утворення заборгованості по оплаті за договорами №101 та №302 від 19.03.2014р. є 31.01.2015р. (01.01.2015р. дата підписання акту звірки + 30 календарних днів за умовами договорів).

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Тому, судом проведено розрахунок пені на суму заборгованості в розмірі 8 442,76 грн. (сума за розрахунком позивача, яка увійшла в період з 31.01.2015р.) за період з 31.01.2015р. по 31.07.2015р. та встановлено розмір пені, який підлягає до стягнення 1 177,59грн.

За приписом ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання і на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім суми основного боргу, позивачем на підставі ст.625 Цивільного кодексу України заявлена вимога про стягнення з відповідача трьох процентів річних в сумі 829,77 грн. за загальний період з 26.04.2014р. до 01.12.2016р. на загальну суму 13 430,16грн.

Проте, з огляду на наведені вище обставини щодо дати виникнення заборгованості, суд вважає доведеним стягення 3% річних в розмірі 739,67грн. за період з 31.01.2015р. по 30.11.2016р.

Щодо визначення належного відповідача.

ПАТ «Укрзалізниця» (ідентифікаційний код 40075815), як нова юридична особа, утворене згідно із Законом України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» та постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 р. № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства Українська залізниця».

Статут Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 р. №735.

Відповідно до зазначеної постанови Кабінету Міністрів України ПАТ «Укрзалізниця» утворюється на базі Державної адміністрації залізничного транспорту (), підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття.

Серед таких підприємств є й Державне підприємство «Донецька залізниця».

Як вбачається із положень наведеного вище Закону та постанови Кабінету Міністрів України, всі підприємства, на базі яких утворюється ПАТ «Укрзалізниця», реорганізовуються шляхом злиття.

Реорганізація юридичної особи, як самостійний вид її припинення, передбачає проведення певної процедури та характеризується деякими особливостями. Так, зокрема, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обовязки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (ст. 104 Цивільного кодексу України); комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обовязків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов'язання, які оспорюються сторонами (ст. 107 Цивільного кодексу України).

Отже, відповідно до законодавства, при реорганізації (злитті) юридичних осіб перехід прав і обовязків до новоутвореної юридичної особи відбувається на підставі передавального акту.

Про необхідність затвердження таких передавальних актів йдеться й у постанові Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 р. №200 «Про утворення публічного акціонерного товариства Українська залізниця».

Тому положення Закону та постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 р. №200 та Статуту про те, що І1АТ «Укрзалізниця» є правонаступником усіх прав і обовязків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту, не означають «автоматичного» правонаступництва без проведення інвентаризації майна та затвердження передавальних актів.

Таку правову позицію, також, в своїй постанові від 15.12.2015 щодо ПАТ «Укрзалізниці» висловив й Вищий господарський суд України у справі №34/16, №905/50/16, а також, у ряді інших справ, недопустивши правонаступництва без надання первинних передавальних документів та без виключення підприємства з єдиного державного реєстру.

За змістом пунктів 4 і 5 постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 р. № 200, проведенню реорганізації (злиття) має передувати проведення інвентаризації майна підприємств, що реорганізуються зливаються) та складання актів інвентаризації майна, після чого мають укладатися та затверджуватися передавальні акти майна та зведені акти майна, що вносяться до статутного капіталу ПАТ «Укрзалізниця».

Разом з тим, в зазначеній вище постанові Кабінету Міністрів України в пункті 5 установлено, що майно (активи, власний капітал та зобовязання) підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції (далі - майно), не включається до переліків і зведених актів інвентаризації майна, що затверджуються Міністерством інфраструктури відповідно до цього пункту, а відображається в балансі (крім зобовязань підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на тимчасово окупованій території) і закріплюється в частині активів за публічним акціонерним товариством Українська залізниця на праві господарського відання до проведення його інвентаризації та оцінки відповідно до пункту 2 Постанови КМ № 604 від 12.11.2014.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 листопада 2014 р. № 604 «Деякі питання інвентаризації майна підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції» передбачено, що проведення інвентаризації та оцінки майна (активи, власний капітал та зобовязання) підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розміщені на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції, має бути здійснено після завершення тимчасової окупації території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя та завершення проведення антитерористичної операції, після чого мають бути подані пропозиції щодо зміни статутного капіталу Публічного акціонерного товариства Українська залізниця.

Вищенаведені нормативно-правові акти прямо вказують, що майно (активи, власний капітал та зобовязання) підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції, не увійшло до статутного капіталу ПАТ «Укрзалізниця».

Таким чином, ПАТ «Укрзалізниця» не стало правонаступником підприємств залізничного транспорту, розташованих на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції, оскільки процедура реорганізації цих підприємств та передача всіх їх прав та обовязків до ПАТ«Укрзалізниця» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12 листопада 2014 р. № 604 призупинена до завершення проведення антитерористичної операції. Згідно із ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» період проведення антитерористичної операції триває до дати набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Згідно із наказом керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 7 жовтня 2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» Донецьку і Луганську області з 07 квітня 2014 року визначено районами проведення антитерористичної операції.

Державне підприємство «Донецька залізниця» знаходиться в зоні проведення антитерористичної операції, залишається юридичною особою (з єдиного державного реєстру як юридична особа не виключене), свої активи і зобовязання до ПАТ «Укрзалізниця» не передавало (відсутні первинні документи про таку передачу) і не могло передати в силу вищенаведених нормативно-правових актів передати, а тому, Державне підприємство «Донецька залізниця» самостійно несе відповідальність за договірними зобовязаннями.

У звязку з тим, що за договорами №101 та №302 від 19.03.2014р. обовязок щодо оплати покладений на замовника - Державне підприємство «Донецька залізниця», тому, сума основного боргу, нарахованої пені та 3% річних підлягає стягненню з Державного підприємства «Донецька залізниця».

Також, суд не приймає до уваги заперечення відповідача-1 щодо стягнення пені, оскільки, він є неналежним відповідачем.

Відповідачем-2 заперечень щодо позовних вимог не надано.

Відповідно до ст.49 ГПК України судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.1, 4, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державної установи Лабораторний центр на залізничному транспорті Міністерства охорони здоровя України, м. Київ Донецький відокремлений підрозділ Державної установи Лабораторний центр на залізничному транспорті Міністерства охорони здоровя України, м. Лиман Донецької області до відповідача 1: Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ Регіональна філія Донецька залізниця структурний підрозділ Щуровський санаторій-профілакторій, м. Лиман Донецької області; до відповідача 2: Державного підприємства "Донецька залізниця", м. Донецьк про стягнення 134 120,48 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Донецька залізниця" (83001, м.Донецьк, вул. Артема, 68, ) на корить Державної установи Лабораторний центр на залізничному транспорті Міністерства охорони здоровя України (03680, м.Київ, вул. Стадіонна, буд. 6А, ідентифікаційний код 38513502) Донецький відокремлений підрозділ Державної установи Лабораторний центр на залізничному транспорті Міністерства охорони здоровя України (84404, м. Лиман, Донецької області, вул. Привокзальна, 13, ) заборгованість в розмірі 13 430,16 грн., 3% річних в розмірі 739,67грн., пеню в розмірі 1 177,59грн., витрати на оплату судового збору в розмірі 230,21 грн.

В задоволенні позовних вимог щодо Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ Регіональна філія Донецька залізниця структурний підрозділ Щуровський санаторій-профілакторій, м. Лиман Донецької області відмовити.

Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.

Повний текст рішення підписаний 19.06.2017р.

Рішення набирає законної сили 30.06.2017р.

Рішення може бути оскаржено в Донецький апеляційний господарський суд згідно розділу XII ГПК України.

Головуючий суддя О.М. Сковородіна

Суддя Г.Є. Курило

Суддя І.К. Чорненька