ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 року Справа № 918/1301/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Іванової Л.Б. (доповідач), Євсікова О.О., Плюшка І.А.,
розглянувши касаційну скаргуУправління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області
на рішення та постанову Господарського суду Рівненської області від 16.01.2017 Рівненського апеляційного господарського суду від 29.03.2017
у справі№ 918/1301/16 Господарського суду Рівненської області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Рівненської філії ПАТ "Укртелеком"
доУправління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області
провідшкодування витрат на надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям споживачів в сумі 57706,38 грн.
за участю представників:

позивача: Беліменко О.О.

відповідача: не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 16.01.2017 у справі № 918/1301/16 (суддя Політика Н.А.), залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 29.03.2017 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Мамченко Ю.А., судді Савченко Г.І., Саврій В.А.), задоволено позов Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Рівненської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради на користь позивача 57706,38 грн., з яких 52028,46 грн. - заборгованість, 1300,00 грн. - 3% річних, 4377,92 грн. - інфляційні втрати та 1378,00 грн - судовий збір.

Не погоджуючись із вказаними судовими актами, Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області звернулось з касаційною скаргою, в якій просить Вищий господарський суд України скасувати рішення Господарського суду Рівненської області від 16.01.2017 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 29.03.2017 у даній справі та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В касаційній скарзі заявник вказує на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема статті 530 Цивільного кодексу України. Відповідач зазначає, що Законом України від 25.12.2015 № 928-VІІІ "Про Державний бюджет України на 2016 рік" не було передбачено субвенцій з державного бюджету місцевим, у тому числі і бюджету Рівненської області, на надання пільг з послуг зв'язку. Зобов'язання відповідача щодо відшкодування витрат позивача по наданню пільг поставлено в залежність від факту надходження коштів на рахунок відповідача (щомісячних сум субвенцій) і відповідно є неможливим для виконання відповідачем, у випадку відсутності відповідних бюджетних призначень та ненадходження на рахунок відповідача цільових коштів державних субвенцій.

До Вищого господарського суду України надійшов відзив Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" на касаційну скаргу, в якому позивач просить оскаржувані судові рішення залишити без змін, касаційну скаргу - без задоволення.

Сторони згідно з приписами статті 1114 Господарського процесуального кодексу України були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду касаційної скарги, однак відповідач не скористався передбаченим законом правом на участь у перегляді справи в касаційній інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових актів, вважає касаційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Місцевим та апеляційним господарськими судами під час розгляду справи встановлено, що у період з 01 січня 2015 року по 08 грудня 2015 року ПАТ "Укртелеком" в особі Рівненської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" надавало телекомунікаційні послуги на пільгових умовах громадянам м. Кузнецовська, які підпадають під дію Закону України "Про жертви нацистських переслідувань", Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист", Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Закону України "Про прокуратуру", Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Між ПАТ "Укртелеком" в особі Рівненської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" та Управлінням праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області складено та підписано акт звіряння розрахунків щодо компенсації за надані послуги електрозв'язку (телекомунікаційні послуги) пільговій категорії громадян згідно закону України. Відповідно до вказаного акта відповідач обліковує вартість наданих позивачем послуг на суму 318932,68 грн., з яких компенсовано позивачеві 266904,22 грн., заборгованість Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Кузнецовської міської ради станом на 08.12.2015 складає 52028,46 грн.

Відповідач, понесені позивачем витрати, внаслідок надання послуг на пільгових умовах визначеним категоріям громадян на суму 52028,46 грн. не відшкодував, що і стало підставою для звернення позивача з позовом.

Судами попередніх інстанцій, з позицією яких погоджується колегія суддів Вищого господарського суду України, задоволено позовні вимоги позивача.

Пунктами 1, 6 статті 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов'язки громадянина; основи соціального захисту тощо.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію, закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначено Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії".

Статтею 19 вказаного Закону встановлено, що виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв'язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов'язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Соціальні пільги на отримання телекомунікаційних послуг для ряду категорій громадян встановлено Законом України "Про жертви нацистських переслідувань", Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист", Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Законом України "Про прокуратуру", Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Відповідно до пункту 3 статті 63 Закон України "Про телекомунікації" та пункту 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 11.04.2012, телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, телекомунікаційні послуги надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Згідно з частиною 2 статті 97 Бюджетного кодексу України, порядок та умови надання субвенцій з державного бюджету місцевим визначаються Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 статті 102 Бюджетного кодексу України визначено, що видатки місцевих бюджетів, передбачені у підпункті "б" пункту 4 частини першої статті 89 цього Кодексу, проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002 затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету", який відповідно до статті 102 Бюджетного кодексу України регламентує механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу; допомоги сім'ям з дітьми, малозабезпеченим сім'ям, інвалідам з дитинства, дітям-інвалідам, тимчасової державної допомоги дітям та допомоги по догляду за інвалідами I чи II групи внаслідок психічного розладу; компенсації особам, які згідно із статтями 43 і 48 Гірничого закону України мають право на безоплатне отримання вугілля на побутові потреби, але проживають у будинках, що мають центральне опалення; компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян; пільг з послуг зв'язку, зокрема безпроводового доступу до телекомунікаційної мережі з придбанням відповідних стаціонарних абонентських терміналів, та інших передбачених законодавством пільг (крім пільг на одержання ліків та зубопротезування) за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Пунктами 2, 3 фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах міст Києва та Севастополя, міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення та у районних бюджетах на зазначені цілі. Забороняється фінансування місцевих програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Тобто, в даному випадку розпорядником коштів є Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради.

Відповідно до пункту 5 вказаного Порядку головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами - надавачами відповідних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення).

Отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державної казначейської служби, для здійснення відповідних видатків.

Головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють у п'ятиденний строк розрахунки з постачальниками відповідних послуг і ведуть облік за видами пільг. (п.8 Порядку).

Як встановлено судами попередніх інстанцій, між сторонами підписано акт звіряння розрахунків щодо компенсації за надані послуги електрозв'язку (телекомунікаційні послуги) пільговій категорії громадян згідно закону України, відповідно до якого заборгованість Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Кузнецовської міської ради станом на 08.12.2015 складає 52028,46 грн.

У відзиві на позовну заяву Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради вказує на неможливість відповідача задовольнити вимоги позивача до вирішення на державному рівні питання компенсаційних витрат, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг особам, що мають право на пільги, оскільки Законом України від 25.12.2015 № 928-VІІІ "Про Державний бюджет України на 2016 рік" не передбачено субвенцій з державного бюджету місцевим, у тому числі і бюджету Рівненської області, на надання пільг з послуг зв'язку.

Судами попередніх інстанцій правомірно зазначено, що відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення відповідача (органу, уповноваженого державою здійснювати від її імені повноваження в цих правовідносинах) від відповідальності за порушення зобов'язання зі сплати компенсації пільг.

Посилання відповідача на Закон України від 25.12.2015 № 928-VІІІ "Про Державний бюджет України на 2016 рік" не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки заборгованість відповідача існувала на 08.12.2015.

Що стосується посилання відповідача на норми статті 530 Цивільного кодексу України колегією суддів зазначається, що відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади. Механізм фінансування видатків місцевих бюджетів та строки передбачені Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Таким чином судами попередніх інстанцій правомірно задоволено позовні вимоги позивача.

Виходячи із встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи, з урахуванням того, що господарські суди у порядку статті 43 Господарського процесуального кодексу України всебічно і повно дослідили подані сторонами докази, усім доводам надали обґрунтовану та належну правову оцінку, проаналізували відносини сторін та правильно застосували до спірних правовідносин норми матеріального і процесуального права, відсутні підстави для зміни або скасування рішень судів попередніх інстанцій.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильного висновку судів попередніх інстанцій, зводяться передусім до переоцінки доказів у справі, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції, передбачених статтями 111-5, 111-7 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Рівненської області від 16.01.2017 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 29.03.2017 у справі № 918/1301/16 залишити без змін.

Головуючий суддя Л.Б. ІВАНОВА

судді О.О. ЄВСІКОВ

І.А. ПЛЮШКО