ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2017 р.Справа № 922/1874/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Косма К.І.

розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства "Харківський метрополітен" м. Харків
до Харківського обласного Територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Харків
про визнання недійсним рішення
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 (дов.№09/736/01-09 від 12.05.17);

відповідача - ОСОБА_2 (дов.№31 від 15.11.16), ОСОБА_3 (дов.№34 від 24.11.16).

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківський метрополітен" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.04.2017 р. у справі № 2/04-275-14.

Ухвалою господарського суду від 07.06.2017року порушено провадження у справі№922/1874/17, розгляд справи призначено на 21.06.2017 року.

Представник позивача у судовому засіданні підтримував позовні вимоги та просив позов задовольнити, просив суд визнати недійсним рішення Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.04.2017 р. у справі № 2/04-275-14, через канцелярію господарського суду (вх.№19649 від 14.06.2017 року) надав заяву про долучення документів до справи. Подані документи досліджені судом та долучені до матеріалів справи.

Представники відповідача у судовому засіданні проти позову заперечували посилаючись на обставини викладені у відзиві на позов (вх.№20020 від 19.06.2017року) при цьому зазначаючи, що рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №45-р/к від 27.04.2017 р. у справі № 2/04-275-14. "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" прийняте в межах компетенції, без порушення прав та законних інтересів позивача, з дотриманням норм матеріального та процесуального права та вимог чинного законодавства України, а тому відповідач просить суд у задоволенні позову відмовити повністю.

В судовому засіданні 21 червня 2017року представник позивача та представник відповідача не виявили наміру подавати додаткові докази чи пояснення по справі в обґрунтування своїх позовних вимог, а матеріали справи свідчать про достатність наявних в ній доказів для встановлення в повному обсязі фактичних обставин справи.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України щодо обов'язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що в межах наданих йому повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, всебічно і повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно пунктів 1 та 3 статті 3 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики, зокрема в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб'єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції, а також сприяння розвитку добросовісної конкуренції.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про антимонопольний комітет України», Антимонопольний комітет України, адміністративні колегії Антимонопольного комітету України, державні уповноважені Антимонопольного комітету України, адміністративні колегії територіальних відділень Антимонопольного комітету України є органами Антимонопольного комітету України.

Адміністративна колегія територіального відділення Антимонопольного комітету України має повноваження, зокрема, розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення (ст. 14 Закону України «Про Антимонопольний комітет України»).

У відповідності до вимог ст. 22 вищезазначеного Закону розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

За приписами ст. 25 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб'єктів господарювання територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв'язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про зобов'язання виконати рішення органів Антимонопольного комітету України.

Відповідно до вимог ст. 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу.

Разом з тим, в силу ч. 1 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Як слідує з матеріалів справи, Адміністративною колегією Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийнято рішення від 27.04.2017р. № 45-р/к у справі № 2/04-275-14 (далі - рішення № 45-р/к) про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу у сумі 68000 грн.

Вказаним рішенням визнано, що КП «Харківський метрополітен» не виконавши пункт 4 резолютивної частини рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 12.06.2014 р. № 138-р/к у справі № 2/02-158-14 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене п. 4 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» , у вигляді невиконання рішення органів Антимонопольного комітету України.

Також, за результатами розгляду адміністративною колегією Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на підставі акту планової перевірки КП Харківський метрополітен щодо дотримання вимог законодавства про захист економічної конкуренції від 18.12.2013 року та попередніх висновків у справі №2/02-158-14, розпочатої за ознаками вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції прийнято рішення №138-р/к від 12.06.2014 року по справі №2/02-158-14 про застосування штрафних санкцій за порушення законодавства про захист економічної конкуренції у сумі 68000,00 грн.

Вказаним рішенням визнано, що КП Харківський метрополітен за результатами діяльності протягом 2012-2013 років та станом на травень 2014 року займає монопольне (домінуюче) становище на ринку послуг з погодження розміщення спеціальних конструкцій для зовнішньої реклами в межах технічних та/або охоронних зон споруд метрополітену м. Харкова з часткою 100%.

Визнано, що КП Харківський метрополітен, встановивши економічно необґрунтовану завищену вартість послуги з погодження розміщення спеціальних конструкцій для зовнішньої реклами в межах технічних та/або охоронних зон споруд метрополітену м. Харкова за рахунок безпідставного включення витрат, які не стосуються змісту послуги, вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 2 ст. 50, п. 1 частини другої ст. 13 Закону України Про захист економічної конкуренції, у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку, а саме встановлення таких цін реалізації товару (послуги), які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку послуг з погодження розміщення спеціальних конструкцій для зовнішньої реклами в межах технічних та/або охоронних зон споруд метрополітену м. Харкова.

Рішення №138-р/к було оскаржено позивачем у судовому порядку відповідно до ст.60 Закону України "Про Антимонопольний комітету України".

У 2014 році комунальне підприємство "Харківський метрополітен" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 12.06.2014р. у справі № 2/02-158-14.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 15.09.2014 р. у справі № 922/3379/14 позов задоволено повністю. Визнано недійсним рішення Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 12.06.2014 р. у справі № 2/02-158-14.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 12.11.2014 р. у справі № 922/3379/14 рішення Господарського суду Харківської області від 15.09.2014 р. скасовано. У задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вищого Господарського Суду України від 19.01.2015р. скасовано постанову Харківського апеляційного господарського суду від 12.11.2014 р. та рішення Господарського суду Харківської області від 15.09.2014 р. у справі № 922/3379/14, справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

За результатом нового розгляду Господарським судом Харківської області прийнято рішення від 30.03.2015 р. у справі № 922/3379/14 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 22.06.2015 р. рішення господарського суду Харківської області від 30.03.2015 р. залишено без змін.

Відповідно до частини четвертої статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушення господарським судом провадження у справі про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України прийнятого, зокрема, згідно з частиною першою статті 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (Рішення № 138 - р/к прийнято згідно цієї статті), перегляд за заявою сторони відповідного рішення (постанови) господарського суду зупиняє виконання зазначеного рішення органу Антимонопольного комітету України на час розгляду цієї справи чи перегляду відповідного рішення (постанови) господарського суду, якщо органом Антимонопольного комітету України відповідно до частини третьої статті 48 цього Закону чи господарським судом не визначено інше.

Таким чином, виконання Рішення № 138 - р/к зупинялося на час розгляду господарськими судами справи № 922/3379/14, а саме:

- з 13.08.2014 до 15.09.2014 у Господарському суді Харківської області;

- з 03.10.2014 до 12.11.2014 у Харківському апеляційному господарському суді.

Відповідно до статті 105 Господарського процесуального кодексу України, постанова Харківського апеляційного господарського суду від 12.11.2014 у справі № 922/3379/14, якою відмовлено КП «Харківський метрополітен» у задоволені позову набирала законної сили з дня її прийняття.

Абзацом четвертим частини другої статті 62 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у разі коли останній день припадає на неробочий день, днем закінчення строку вважається перший наступний за ним робочий день.

Враховуючи, що 15.11.2014 та 16.11. 2014 року були вихідними днями КП "Харківський метрополітен" відповідно до Рішення №138-р/к повинно було в строк до 17.11.2014 року (включно) припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції. При цьому, у разі його припинення 17.11.2014, з урахуванням абзацу четвертого частини другої статті 62 Закону України «Про захист економічної конкуренції», КП «Харківський метрополітен» необхідно було в строк до 24.11.2014 (включно) письмово повідомити про це територіальне відділення.

Отже, останнім днем виконання КП «Харківський метрополітен» Рішення № 138 - р/к було 24.11.2014 року.

Натомість, як вбачається із матеріалів справи на вимогу Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 15.12.2014 № 02-26/5-5362 КП «Харківський метрополітен» листом від 29.12.2014 № 09/2336/01-09 надано копію наказу від 20.10.2014 № 515 «Про порядок відшкодування витрат КП «Харківський метрополітен » за погодження та розробку технічної документації» з додатком № 1 «Розрахунок витрат на » до цього наказу.

Втім, економічно обґрунтована вартість послуг з погодження розміщення спеціальних конструкцій зазначеним наказом не встановлена, а зазначеним наказом визначено перелік витрат, які можуть включатися до розрахунку вартості послуг з погодження розміщення спеціальних конструкцій, що підтверджується КП « Харківський метрополітен» у позовній заяві.

Отже, на переконання суду КП « Харківський метрополітен» не виконало зобов'язання, передбачене пунктом 4 резолютивної частини Рішення № 138 - р/к, як в частині встановлення економічно обґрунтованої вартості послуг з погодження розміщення спеціальних конструкцій, так і в частині повідомлення Відділення протягом п'яти днів у разі його виконання.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що КП « Харківський метрополітен» зазначає, що Відділенням визначено невірний розмір штрафу, оскільки при його визначені до уваги брався весь дохід КП « Харківський метрополітен » за 2016 рік.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 4 статті 50 цього Закону, накладаються штрафи у розмірі до десяти відсотків доходу (виручки) суб'єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

На обов'язок відповідача при визначенні розміру штрафу враховувати загальні засади юридичної відповідальності вказують також положення частини другої статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції", які передбачають дискреційні повноваження відповідача у визначенні конкретного розміру штрафу, положення частини четвертої статті 52 Закону, які закріплюють принцип індивідуалізації порушення, положення частини п'ятої статті 6 Закону, які вказують на необхідність врахування поведінки порушника під час розслідування Антимонопольним комітетом справи про порушення.

Надання Антимонопольному комітету України таких дискреційних повноважень при визначенні розміру штрафу покладає на Антимонопольний комітет обов'язок з'ясування обставин, що мають важливе значення для визначення меж міри юридичної відповідальності суб'єкта господарювання, який вчинив порушення законодавства про захист економічної конкуренції, які забезпечують справедливість застосованого покарання та його пропорційність фактичному характеру вчиненого порушення.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. В свою чергу, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК України).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що доводи, викладені у позові, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в суді. Позивач, заявляючи позов про визнання недійсним рішення Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.04.2017 р. у справі № 2/04-275-14 не довів належними і допустимими доказами, що оспорюване ним рішення є необґрунтованим та безпідставним, у зв'язку з чим підстави для задоволення позову відсутні.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82-85 ГПК України, ст.ст.1, 3, 6, 50, 56Закону України "Про захист економічної конкуренції", господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Сторони вправі подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили протягом десяти днів з дня його прийняття (підписання), через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 22.06.2017 р.

Суддя ОСОБА_4