Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

22 червня 2017 Справа № 927/459/17

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «НіжинТеплоМережі»,

вул. Глібова,1, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600

До відповідача: Управління житлово-комунального господарства та будівництва Ніжинської міської ради, вул. Московська,20, м. Ніжин, 16600

про стягнення 1929грн 60 коп.

Суддя Книш Н.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від позивача: 13.06.2017 - ОСОБА_1, представник, дов.№01-07/954 від 23.05.2017, 22.06.2017 не зявився

Від відповідача: 13.06.2017 та 22.06.2017- ОСОБА_2, головний спеціаліст юрисконсульт, довіреність №б/н від 24.05.2017

Рішення приймається після оголошеної в судовому засіданні перерва з 13.06.2017 по 22.06.2017 на підставі ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

СУТЬ СПОРУ:

Товариством з обмеженою відповідальністю «Ніжин Тепло Мережі» подано позов до Управління житлово-комунального господарства та будівництва Ніжинської міської ради про стягнення 1929,60 грн боргу по неоплаті вартості робіт по капітальному ремонту згідно договору № 104 від 30.12.2013.

Представники позивача та відповідача в судовому засіданні 13.06.2017 надали клопотання про нездійснення технічної фіксації судового процесу, які задоволені судом.

Позивачем, в судовому засіданні подані пояснення від 13.06.2017, в яких зазначено, що оскільки в договорі підряду №104 не вказаний строк (термін) виконання зобовязання замовника, підрядник має право вимагати виконання зобовязання у будь-який час, а боржник відповідно виконати зобовязання. Загальним правилом виконання такого зобовязання є те, що боржник має виконати свій обовязок у семиденний строк від дня предявлення кредитором вимоги, тобто предявлення вимоги є тільки початком строку виконання, і виконання боржником обовязку в будь-який день семиденного строку буде вважатися належним виконаним.

Відповідачем подані заперечення на позов №01-14/820 від 08.06.2017, в яких, зокрема, зазначає, що в Управлінні житлово-комунального господарства та будівництва Ніжинської міської ради відсутня кредиторська заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «НіжинТеплоМережі» на 2013 рік та відсутні всі відомості про договір №104 від 30.12.2013. Крім того, в поданих запереченнях відповідач вказує, що відповідно до документів, наданих позивачем, договір був укладений 30.12.2013 та виконаний 30.12.2013, про що зазначено в позовній заяві. Відповідач стверджує, що з дня виконання даного договору до дня подачі позовної заяви до суду пройшло більше ніж три роки, а тому, відповідно до ст. 256 ЦК України позивач пропустив строк позовної давності. У звязку з чим відповідачем подана заява про застосування строку позовної давності №01-14/724 від 23.05.2017.

У судовому засіданні 13.06.2017 представник позивача заперечив проти заяви відповідача про застосування строку позовної давності та просив відмовити у її задоволенні.

У судовому засіданні 13.06.2017 судом було оголошено перерву до 22.06.2017 до 11год15хв, про що сторони були повідомлені під розписки.

Після оголошеної перерви у судове засідання 22.06.2017 представник позивача не зявився, про причини неявки позивачем не повідомлено суду. Від позивача заяв та клопотань не надходило.

Представник відповідача у судовому засіданні 22.06.2017 подав клопотання про залучення документів до матеріалів справи, яке судом задоволено, документи долучені до матеріалів справи.

Приймаючи до уваги, що уповноважений представник позивача був присутній у судовому засіданні 13.06.2017, що позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи після оголошеної перерви у судовому засіданні 13.06.2017, що підтверджується матеріалами справи, а явка представника позивача у судове засідання не визнавалася судом обовязковою, суд доходить висновку, що неявка представника позивача у судове засідання 22.06.2017 не перешкоджає розгляду справи за наявними матеріалами.

Розглянувши подані матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників сторін, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, зясувавши фактичні обставини справи, господарський суд встановив:

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України, майнові права та майнові обовязки субєктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В силу ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

За своєю правовою природою укладений між позивачем та відповідачем договір є договором підряду.

Згідно з ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Як свідчать матеріали справи, 30.12.2013 між Управлінням житлово-комунального господарства та будівництва (замовник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ніжинтепломережі» (підрядник, позивач) укладено договір підряду №104 (далі договір).

Згідно з п.1.1 договору (а.с. 9 ), замовник доручає і фінансує, а підрядник приймає на себе виконання робіт по капітальному ремонту системи опалення в ж/б по вул. Прилуцька,120.

Відповідно до п.п.2.1-2.2 договору, підрядник зобовязується розпочати виконання робіт по договору протягом 3-х днів після підписання договору. Термін виконання робіт: 2013 рік.

Відповідно до ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

За умовами п.п.3.1-3.2 договору сторони визначили, що вартість робіт становить 1929,60 грн в т.ч. ПДВ. Договірна ціна формується підрядником на підставі документів, розроблених Держбудом України (ДБНД 1.1.-1.2000).

Матеріали справи свідчать, що між сторонами було підписано та скріплено їх печатками договірну ціну на капітальний ремонт системи опалення в ж/б по вул. Прилуцька,120, складену в поточних цінах станом на 30.12.2013 на суму 1929,60 грн (а.с. 15), дефектний акт на вказаний обєкт (а.с.13), зведений кошторисний розрахунок вартості капітального ремонту системи опалення в ж/б по вул. Прилуцька,120 (а.с.14).

У п.4.6, п.4.7 договору сторони встановили, що підрядник після закінчення робіт, направляє замовнику акт прийому-здачі, а замовник протягом 10 днів з дня отримання акту повертає його підряднику оформленим. Розрахунок за виконані роботи проводиться замовником по фактичним витратам згідно форми Ф-3 після підписання акту виконаних робіт.

Згідно з п.4.8 договору розрахунок за виконані роботи проводить замовник підряднику.

Пунктом 5.5 договору, сторони встановили, що замовник проплачує виконані роботи підряднику при фактичному надходженні коштів на власний казначейський рахунок.

Відповідно до п.6.1 договору, він вступає в силу з дня його підписання сторонами і діє до виконання сторонами зобовязань. Зміни і доповнення до угоди оформлюються в письмовій формі.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 30 грудня 2013 року між сторонами був підписаний та скріплений їх печатками акт приймання виконаних будівельних робіт за формою №КБ-2в на суму 1929,60 грн (а.с. 10-11).

Позивачем в підтвердження виконання робіт надано довідку про вартість виконаних робіт форми №КБ-3 за 30 грудня 2013 року, відповідно до якої загальна вартість виконаних робіт становить 1929,60 грн (а.с. 12). Вказана довідка підписана уповноваженими особами позивача, відповідача, підписи яких скріплені печатками сторін.

Як свідчать матеріали справи, відповідач в порушення умов договору не провів оплату позивачу за виконані роботи після підписання акту виконаних робіт від 30.12.2013.

12.12.2016 позивачем була направлена відповідачу вимога №01-07/2155 від 12.12.2016 про оплату боргу у сумі 1929,60 грн за виконані роботи по договору від 30.12.2013, яка була отримана останнім 14.12.2016, що підтверджується описом вкладення у цінний лист, фіскальним чеком та поштовим повідомленням (а.с. 35, 36).

Зазначена вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Станом на дату подання позовної заяви заборгованість відповідача за виконані позивачем підрядні роботи становить 1929,60грн.

Посилання відповідача на відсутність кошторисних призначень загального (спеціального) фонду місцевого бюджету Управління житлово-комунального господарства та будівництва Ніжинської міської ради в 2013 році, на відсутність кредиторської заборгованості перед позивачем у сумі 1929,60грн та на відсутність відомостей про договір №104 від 30.12.2013 судом не приймається до уваги, оскільки у судовому засіданні 13.06.2017 представником позивача були надані для огляду суду оригінали таких документів: договір підряду №104 від 30.12.2013, акт приймання виконаних будівельних робіт за 30 грудня 2013, довідку про вартість виконаних будівельних робіт /та витрати/ від 30 грудня 2013, дефектний акт на капітальний ремонт системи опалення в ж/б по вул. Прилуцька, 120, зведений кошторисний розрахунок станом на 30.12.2013, договірну ціну на капітальний ремонт системи опалення в ж/б по вул.Прилуцька,120 станом на 30.12.2013, які підписані позивачем та відповідачем, а підписи скріплені їх печатками.

Окрім того, вказані заперечення не можуть бути взяті до уваги судом як підстава для відмови в позові, оскільки відсутність у боржника необхідних коштів, не є дією непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин, внаслідок якої боржник може бути звільнений від відповідальності за порушення грошового зобовязання (ст. 617 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України).

Враховуючи викладене, відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльності замовника і не є підставою для не оплати виконаної та прийнятої роботи, звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов'язання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.05.12 №11/446 та в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечетків та Оліус проти України» від 18.10.05.

Суд зазначає, що у цивільних відносинах їх учасники, до яких належать, зокрема, позивач та відповідач, є рівними, і вільними у виборі своїх контрагентів, у визначенні предмету та умов договору. Договір підряду №104 від 30.12.2013 не розривався, недійсним в судовому порядку не визнавався. Фактичне виконання позивачем робіт, відповідачем не заперечується. Претензій, стосовно якості виконаних позивачем робіт, відповідачем не заявлено.

Посилання відповідача стосовно відсутності кредиторської заборгованості перед позивачем не беруться судом до уваги, оскільки згідно з частиною першої статті 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.ч.1,7 ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.599 Цивільного кодексу України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що за загальним правилом, обов'язок замовника оплатити виконані роботи виникає після їх прийняття або підписання актів виконаних робіт. Це правило діє, якщо спеціальними правилами або договором підряду не встановлено інший строк оплати.

Відтак обов'язок відповідача оплатити виконані позивачем належним чином підрядні роботи, з огляду на приписи статті 854 Цивільного кодексу України та умови договору підряду №104 від 30.12.2013, виникає після підписання акту виконаних робіт від 30.12.2013, тобто 31.12.2013.

Позивач, в якості обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що ним 12.12.2016 надіслана відповідачу вимога №01-07/2155 про оплату боргу у сумі 1929,60 грн. При цьому, за твердженням позивача, відповідач повинен був оплатити борг після спливу семиденного строку, встановленого ч.2 ст. 530 Цивільного кодексу України і строк позовної давності за заявленими вимогами не сплив.

Однак суд зазначає, що загальні положення ч. 2 ст. 530 даного Кодексу не можуть бути застосовані до спірних правовідносин сторін, оскільки термін виконання зобовязання, що випливає з правовідносин підряду, чітко встановлений вищезазначеною спеціальною нормою права та договором замовник зобовязаний оплатити роботи по фактичним витратам згідно форми Ф-3 після підписання акту виконаних робіт.

За таких обставин, зобовязання по оплаті вартості виконаних робіт у відповідача виникло 31.12.2013, а тому право на звернення позивача до суду при неоплаті 31.12.2013 настало з 01.01.2014.

Згідно ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідачем подано заяву від 23.05.2016 за №01-14/724 про застосування позовної давності до вимог щодо стягнення заборгованості, в якій просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з підстав спливу позовної давності, оскільки з дня виконання договору 30.12.2013 і до дня подачі позову 24.04.2017 пройшло більше ніж три роки.

Відповідно до визначення, наведеного у ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

В частинах 1 та 5 статті 261 Цивільного кодексу України вказано, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання.

За змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Оскільки сторонами узгоджений в договорі строк оплати виконаних робіт після підписання акту виконаних робіт, тому у позивача виникло право вимоги оплати виконаних підрядних робіт за умовами договору №104 від 30.12.2013 починаючи з 01.01.2014, оскільки відповідач мав здійснити 31.12.2013 оплату виконаних позивачем та прийнятих відповідачем підрядних робіт на суму 1929,60грн. До даних правовідносин застосовується загальна позовна давність в три роки.

Згідно з ст. ст. 256, 257, 261 ч. 1 Цивільного кодексу України позивач міг звернутися до суду з вимогою за захистом свого цивільного права в межах трирічного строку, початком якого є 01.01.2014. З позовною заявою позивач звернувся до суду 03.05.2017, що підтверджується відбитком поштового штемпеля на конверті, тобто з пропуском трьохрічного строку позовної давності.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

В матеріалах справи відсутні докази вчинення відповідачем дій щодо переривання перебігу строку позовної давності.

Згідно до ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного суду України від 19.08.2014 по справі №925/1332/13 та від 30.09.2014 по справі №927/1232/13.

Враховуючи наведені вище приписи діючого законодавства України, а також те, що позивач звернувся до суду 03.05.2017 року (про що свідчить відбиток поштового штемпеля на конверті про направлення позивачем до суду позовної заяви) з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості із пропуском строку позовної давності, переривання строку позовної давності для позивача у розумінні ст. 264 Цивільного кодексу України у даному спорі не відбулося, позивачем не наведено поважних причин пропущення строку позовної давності стосовно стягнення боргу, а відповідачем правомірно подана заява про застосування позовної давності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення 1929,60 грн заборгованості за виконані роботи згідно з договором підряду №104 від 30.12.2013 задоволенню не підлягають у звязку із пропуском позивачем строку позовної давності.

Судові витрати покладаються на позивача згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.22, 33, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 27.06.2017.

Суддя Н.Ю.Книш