РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2017Справа №910/3770/17
За позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"

До Публічного акціонерного товариства "Науково - виробничий центр "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Юнік Фарма"

про стягнення 2 836 845,19 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Дедела Д.Ю., довіреність №17-03/2017 від 17.03.2017

від третьої особи Сметанкіна Т.В., довіреність №198 від 17.03.2017

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" (далі-позивач) подало на розгляд Господарського суду міста Києва позов до Публічного акціонерного товариства "Науково - виробничий центр "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод" про стягнення 2 836 845,19 грн., за участю третьої особи Товариство з обмеженою відповідальністю "Юнік Фарма"

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.03.2017 порушено провадження у справі № 910/3770/17 та призначено розгляд на 10.04.2017.

06.04.2017 відділом діловодства суду представника відповідача отримано відзив на позовну заяву.

06.04.2017 відділом діловодства суду представника відповідача отримано клопотання про призначення судової експертизи.

10.04.2017 відділом діловодства суду представника позивача отримано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

10.04.2017 розгляд справи не відбувся, у зв'язку із перебуванням судді Мельника В.І. на лікарняному.

Ухвалою суду від 24.04.2017 призначено розгляд справи на 12.05.2017.

11.05.2017 відділом діловодства суду від представника відповідача отримано клопотання про приєднання до матеріалів справи Акту звірки взаємних розрахунків.

В судовому засіданні 12.05.2017 оголошено перерву до 09.06.2017.

08.06.2017 відділом діловодства суду від представника відповідача отримано клопотання про приєднання до матеріалів справи додаткових документів.

В судове засідання 09.06.2017 представник позивача не з'явився, причини неявки суду не повідомив.

В судове засідання 09.06.2017 представник відповідача з'явився, підтримав клопотання призначення судової експертизи, надав суду усні пояснення по суті спору.

В судове засідання 09.06.2017 представник третьої особи з'явився, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши представників сторін та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання про призначення судової експертизи.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 09.06.2017 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 4 ст. 85 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судовому засіданні оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, Господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

05 жовтня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юнік Фарма» було укладено Договір про факторингове фінансування з регресом: №017/42-0-1/138 до якого в подальшому вносились зміни та доповнення шляхом укладення додаткових угод, які є невід ємними частинами договору, а саме: Додатковою угодою № 017/42-0-1/138/1 від 01 листопада 2011 року, Додатковою угодою № 017/42-0-1/138/2 від 01 лютого 2012 року, Додатковою угодою №017/42-0-1/138/3 від 10 квітня 2012 року, Додатковою угодою №017/42-0-1/138/4 від 29 серпня 2012 року, Додатковою угодою № 017/42-0-1/138/5 від 20 вересня 2012 року, Додатковою угодою № 017/42-0-1/138/6 від 14 березня 2013 року. Додатковою угодою № 017/42-0-1/138/8 від 21 травня 2013 року, Додатковою угодою № 017/42-0-1/138/9 від 23 травня 2013 року, Додатковою угодою № 017/42-0-1/138/10 від 07 серпня 2013 року.

Відповідно до пункту 1.1 Договору в порядку та на умовах, визначених Договором, фактор зобов'язується здійснювати факторингове фінансування клієнта на умовах факторингу з регресом.

Пунктом 1.2 Договору встановлено, що права вимоги є відступленим клієнтом факторові з моменту підписання сторонами Додаткової угоди до Договору, яка укладається в порядку, визначеному статтею 2 Договору.

07 серпня 2013 року між банком та третьою особою укладено Додаткову угоду №017/42-0-1/138/3 до Договору про факторингове фінансування з регресом №017/42- 0-1/138 від 05.10.2011 року (надалі за текстом «Додаткова угода №3») .

В подальшому між банком та третьою особою укладалися додаткові договори, за якими третя особа відступала на користь банку права вимоги виконання грошового зобов'язання за контрактом №25 від 08.12.2009 р., а саме:

Додаткова угода №017/42-0-1/138/4 від 29.08.2012 р. до Договору про факторингове фінансування з регресом №017/42-0-1/138 від 05.10.2011 р. (надалі «Додаткова угода №4»);

Додаткова угода №017/42-0-1/138/5 від 20.09.2012 р. до Договору про факторингове фінансування з регресом №017/42-0-1/138 від 05.10.2011 р. (надалі «Додаткова угода №5»);

Додаткова угода №017/42-0-1/138/6 від 14.03.2013 р. до Договору про факторингове фінансування з регресом №017/42-0-1/138 від 05.10.2011 р. (надалі «Додаткова угода №6»);

Додаткова угода №017/42-0-1/138/8 від 21.05.2013 р. до Договорз^ про факторингове фінансування з регресом №017/42-0-1/138 від 05.10.2011 р. (надалі «Додаткова угода №8»);

Додаткова угода №017/42-0-1/138/9 від 23.05.2013 р. до Договору про факторингове фінансування з регресом №017/42-0-1/138 від 05.10.2011 р. (надалі «Додаткова угода №9»);

Додаткова угода №017/42-0-1/138/10 від 07.08.2013 р. до Договору про факторингове фінансування з регресом №017/42-0-1/138 від 05.10.2011 р. (надалі «Додаткова угода №10»);

Позивач зазначив, що на виконання умов Договору між Банком та Третьою особою було укладено реєстри переданих документів, за якими Третя особа відступила на користь Банку право вимоги належного виконання зобов'язань Відповідачем за контрактом №25 від 08.12.2009 р., а саме:

28 лютого 2014 року на виконання умов Договору, між Банком та Третьою особою укладено реєстр переданих документів №10 за яким, Третя особа відступила на користь Банку право вимоги від Відповідача виконання зобов'язань за контрактом №25 від 08.12.2009 р., розмір відступленого зобов'язання складає - 170 000,00 грн. на підтвердження наявності права вимоги Третьою особою надано: рахунок фактуру №55 від 27.02.2014 р., видаткову накладну №114 від 27.02.2014 р., податкову накладну від 27.02.2017;

04 березня 2014 року на виконання умов Договору, між Банком та Третьою

особою укладено реєстр переданих документів №11 за яким, Третя особа відступила на користь Банку право вимоги від Відповідача виконання зобов'язань за контрактом №25 від 08.12.2009 р., розмір відступленого зобов'язання складає - 150 000,00 грн. на підтвердження наявності права вимоги Третьою особою надано: рахунок фактуру №61 від 28.02.2014 р., видаткову накладну №127 від 28.02.2014 р., податкову накладну від 28.02.2014;

· 04 березня 2014 року на виконання умов Договору, між Банком та Третьою

особою укладено реєстр переданих документів №12 за яким, Третя особа відступила на користь Банку право вимоги від Відповідача виконання зобов'язань за контрактом №25 від 08.12.2009 р., розмір відступленого зобов'язання складає 264 500,00 грн. на підтвердження наявності права вимоги Третьою особою надано: рахунок фактуру №62 від 03.03.2014 р., видаткову накладну №128 від 03.03.2014 р., податкову накладну від 03.03.2014;

05 березня 2014 року на виконання умов Договору, між Банком та Третьою особою укладено реєстр переданих документів №13 за яким, Третя особа відступила на користь Банку право вимоги від Відповідача виконання зобов'язань за контрактом №25 від 08.12.2009 р., розмір відступленого зобов'язання складає - 121 900,00 грн. на підтвердження наявності права вимоги Третьою особою надано: рахунок фактуру №63 від 05.03.2014 р., видаткову накладну №133 від 04.03.2014 р., податкову накладну від 04.03.2014;

06 березня 2014 року на виконання умов Договору, між Банком та Третьою особою укладено реєстр переданих документів №14 за яким, Третя особа відступила на користь Банку право вимоги від Відповідача виконання зобов'язань за контрактом №25 від 08.12.2009 р., розмір відступленого зобов'язання складає - 402 124,80 грн. на підтвердження наявності права вимоги Третьою особою надано: рахунок фактуру №67 від 05.03.2014 р., видаткову накладну №135 від 05.03.2014 р., податкову накладну від 05.03.2014;

27 березня 2014 року на виконання умов Договору, між Банком та Третьою особою укладено реєстр переданих документів №15 за яким, Третя особа відступила на користь Банку право вимоги від Відповідача виконання зобов'язань за контрактом №25 від 08.12.2009 р., розмір відступленого зобов'язання складає - 176 000,00 грн. на підтвердження наявності права вимоги Третьою особою надано: рахунок фактуру №58 від 03.03.2014 р., видаткову накладну №129 від 03.03.2014 р., податкову накладну від 03.03.2014;

28 березня 2014 року на виконання умов Договору, між Банком та Третьою особою укладено реєстр переданих документів №16 за яким, Третя особа відступила на користь Банку право вимоги від Відповідача виконання зобов'язань за контрактом №25 від 08.12.2009 р., розмір відступленого зобов'язання складає - 69 000,00 грн. на підтвердження наявності права вимоги Третьою особою надано: рахунок фактуру №87 від 07.03.2014 р., видаткову накладну №186 від 07.03.2014 р., податкову накладну від 07.03.2014;

04 квітня 2014 року на виконання умов Договору, між Банком та Третьою особою укладено реєстр переданих документів №17 за яким. Третя особа відступила на користь Банку право вимоги від Відповідача виконання зобов'язань за контрактом №25 від 08.12.2009 р., розмір відступленого зобов'язання складає - 110 000,00 грн. на підтвердження наявності права вимоги Третьою особою надано: рахунок фактуру №88 від 09.03.2014 р., видаткову накладну №143 від 09.03.2014 р., податкову накладну від 09.03.2014;

08 квітня 2014 року на виконання умов Договору, між Банком та Третьою особою укладено реєстр переданих документів №18 за яким, Третя особа відступила на користь Банку право вимоги від Відповідача виконання зобов'язань за контрактом №25 від 08.12.2009 р., розмір відступленого зобов'язання складає - 345 400,00 грн. на підтвердження наявності права вимоги Третьою особою надано: рахунок фактуру №90 від 09.03.2014 р., видаткову накладну №215 від 09.03.2014 р., податкову накладну від 09.03.2014;

03 березня 2014 року за вих. №Р1-01-06-0-0/1040 на адресу відповідача направлено повідомлення про переуступку права вимоги на дебіторську заборгованість №10, що виникла не підставі накладних: №114 від 27.02.2014 р. на суму 170 000,00 грн.

02 квітня 2014 року за вих. №Р1-01-06-0-0/1655 на адресу відповідача направлено повідомлення за про переуступку права вимоги на дебіторську заборгованість №11-16, що виникла не підставі накладних: №127 від 28.02.2014 на суму 150 000 грн., №128 від 03.03.2014 р. на суму 264 500 грн., №133 від 04.03.2014 р. на суму 121 900,00 грн., №135 від 05.03.2014 р. на суму 402 124,80 грн., №129 від 03.03.2014 р., на суму 176 000,00 грн., №186 від 07.03.2014 р. на суму 69 000,00 грн.

05 травня 2014 року за вих. №Р1-01-06-0-0/2090 на адресу відповідача направлено повідомлення за про переуступку права вимоги на дебіторську заборгованість №17-17, що виникла не підставі накладних: №143 від 09.03.2014 на суму 110 000,00 грн., №215 від 09.03.2014 р. на суму 345 400,00 грн.

Позивач зазначив, що в зв'язку із вище зазначеним, загальний розмір відступлених на користь банку прав грошової вимоги до боржника склав - 3 617 849,60 грн., частково зазначені кошти були сплачені, в розмірі 2 012 227,28 грн., отже загальний розмір невиконаних зобов'язань боржника складає 1 605 622,32,00 грн.

28 листопада 2014 року за вих. №140-0-0-00/2419 банком направлено на адресу відповідача претензію (вимогу) про виконання прострочених зобов'язань за договором.

Проте претензія не була виконана відповідачем, в зв'язку із чим позивач звернувся до суду.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог , крім того зазначив, що на претензію позивача було надано відповідь за вих.. №21/2-3306 від 12.12.2014 в якій зазначив

, що по зазначених у листі та претензії видаткових накладних: № 114 від 27.02.2014 р., № 127 від 28.02.2014 р., № 128 від 03.03.2014 р., № 133 від 04.03.2014 р., № 135 від 05.03.2014 р„ № 129 від 03.03.2014 р., №186 від 07.03.3014 р., № 143 від 09.03.2014р., №215 від 09.03.2014 р., відповідач продукцію від третьої особи не отримував, тому ніяких фінансових зобов'язань ні перед Третьою особою (ТОВ «Юнік Фарма»), ні перед Позивачем (ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») по вказаних накладних не визнає.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Судом встановлено, що між третьої особою та позивачем, 05.10.2011 року було укладено Договір про факторингове фінансування з регресом №017/42-0-1/138, відповідно до умов якого факто (позивач) зобов'язується здійснювати факторингове фінансування (третьої особи) на умовах факторингу із регресом.

Відповідно до п. 1.3 Договору , внаслідок відступлення права вимоги фактор замінює клієнта як кредитора боржника, у зв'язку із чим до фактора переходять відповідні права кредитора за контрактом, включаючи права на отримання вартості товарів, робіт, послуг, отримання підтверджуючих документів, неустойок та інших платежів за контрактом.

Відповідно до частини 1 статті 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Статтею 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ст. 1084 ЦК України).

Позивач зазначає, що право грошової вимоги до банку перейшло на підставі видаткових накладних про поставку товару:№ 114 від 27.02.2014 р. на суму 170 000.00 грн.; № 127 від 28.02.2014 р. на суму 150 000.00 грн.; № 128 від 03.03.2014 р. на суму 264 500 грн.;

№ 133 від 04.03.2014 р. на суму 121 900.00 грн.; № 135 від 05.03.2014 р. на суму 402 124.80 грн.; № 129 від 03.03.2014 р. на суму 176 000.00 грн.; №186 від 07.03.3014 р. на суму 69 000.00 грн.; № 143 від 09.03.2014 р. на суму 110 000.00 грн.;№ 215 від 09.03.3014 р. на суму 345 400,00 грн., а всього на загальну суму 1 605 622.32 грн.

Відповідач та третя особа заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначили, що за вище зазначеними накладними поставка товару не здійснювалась.

Крім того, в матеріалах справи наявний Акт звірки взаємних розрахунків ПАТ НВЦ «Борщагівський ХФЗ» і ТОВ «ЮНІК ФАРМ» за період від 01.01.2014 до 31.12.2014 з якого вбачається, що в переліку поставлених товарів відсутні спірні накладні, оскільки поставка товару за спірними видатковими накладними третьої особою на адресу відповідача не здійснювалась, у зв'язку із чим у позивача не могло виникнути право відступлення грошової вимоги.

Приписами статей 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили

Враховуючи вище зазначене суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки надані до матеріалів справи докази спростовують здійснення поставки товару за спірними накладними.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.

Kеруючись ст. 44, ч. 1 ст. 49, ст. 82, ст. 82-1, ст. 84, ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову повністю.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги (ч. 1 ст. 93 ГПК України), якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 30.06.2017

Суддя Мельник В.І.