ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"04" липня 2017 р.Справа № 924/457/17

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладюка Ю.В., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "СП Юкойл", Запорізька обл., м. Запоріжжя

до товариства з обмеженою відповідальністю "Серединецьке", с. Мокіївці, Шепетівський р-н., Хмельницька обл.

про стягнення 395 729,14 грн.

за участю представників:

від позивача не зявився

від відповідача - ОСОБА_1 за довіреністю

встановив:

Позивач у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача заборгованість, яка утворилась через неналежне виконання договору № 1590/2016ОС від 15 січня 2016 року в розмірі 395 729, 14 грн., з яких: 306 863, 27 грн. основний борг, 69 759, 64 грн. пеня, 14 975, 43 грн. інфляційні, 4 130, 80 грн. 3% річних.

Обгрунтовуючи позов позивач вказує на порушення відповідачем умов договору щодо строків оплати. Стягнення річних і інфляційних обгрунтовується нормами ст. 625 ЦК. Пеня стягується в силу наявності в договорі відповідної умови відносно її застосування.

Позивач свого представника в суд не направив, надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності. При цьому, позивач подав довідку про те, що станом на час вирішення справи розмір боргу не змінювався та залишається у заявленому розмірі.

Представник відповідача в судовому засіданні та відповідач у відзиві позов не визнають, відмічають, що на підтвердження вимог позивач не надав жодних накладних та платіжних документів, що підтверджують поставку та певні оплати за нею. Не подано також рахунків відносно оплати, які визначені вимогами договору. Поданий позивачем акт звірки також не можна вважати доказом, оскільки зі слів бухгалтера відповідача, він не підписував цього документа. Не можна брати до уваги доводи позивача про направлення претензії, оскільки докази направлення претензії (котрі додає позивач) копія квитанції і довідка „результаты запроса по посылке 415 не є такими з яких зрозуміло, що саме направлялось і яким підприємством.

Відмітка позивача про те, що ОСОБА_2 на адресу позивача надіслано Графік оплати також не є обґрунтованою, оскільки даний працівник не уповноваженний відповідачем на ці дії.

З матеріалів справи вбачається.

15 січня 2016 року між сторонами укладено договір поставки під номером 1590/2016 - ОС згідно якого постачальник (позивач) зобовязується поставити, а покупець (відповідач) прийняти та оплатити масла, мастила та технічні рідини, іменовані в подальшому товар.

Найменування, асортимент, ціна, кількість товару вказуються в видаткових накладних, виданих постачальником на кожну узгоджену, поставлену партію товару, і завірених підписом повноважного представника покупця (п. 1.3).

Ціна товару за цим договором встановлюється в гривнях і вказується в рахунку, що предявляється до оплати постачальником на кожну узгоджену, поставлену партію товару з відображенням її у відповідній накладній. (п. 2.1.).

Покупець здійснює оплату вартості узгодженої партії поставленого товару, на підставі рахунку, предявленого до оплати постачальником, протягом 14 календарних днів з моменту поставки відповідної партії товару (п. 3.2.).

Сторони щомісячно, не пізніше 10 числа, наступного за місяцем поставки товару, проводять звірку здійснення поставок товару і оплати, що надійшла, яка оформляється відповідним актом, підписаним повноважними представниками сторін. У разі, якщо за результатами звірки взаємних розрахунків буде виявлена заборгованість покупця перед постачальником, покупець зобовязується здійснити доплату за поставлений за цим договором товар протягом 3 банківських днів з моменту виставлення відповідного рахунку, якщо інше не буде вказано в рахунку (п. 3.7.).

При недотриманні покупцем строків оплати, встановлених п. 3.2., 3.5. договору покупець сплачує постачальнику неустойку у розмірі 0, 1 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (п. 7.2).

Договір набуває чинності з моменту підписання його повноважними представниками сторін і діє до 31 грудня 2016 року, або до належного виконання сторонами прийнятих на себе зобовязань за цим договором (п. 10.1).

Договір підписаний обома сторонами і скріплений їх печатками.

В силу підписаного обома сторонами (скріпленими печатками) акту звірки розрахунків заборгованість ТОВ „Серединецьке на користь ТОВ „СП ЮКОЙЛ становить 306 863, 27 грн.

Підтверджуючи направлення претензії та надання відповіді на пропозицію позивачем додано: претензію від 31 січня 2017 № 01/17 з вимогою сплатити 306 863, 27 грн. та пеню відповідно договору № 1590/2016; фіскальний чек від 31 січня 2017 з означеним адресатом - відповідач; виписка „Результаты запроса по посылке 415 (номер аналогічний вказаному у фіскальному чеку); відповідь позивача від 30 березня 2017, де відмічено позивач згідний з вказаною пропозицією (графік) при умові виконання таких вимог

у разі порушення строків та сум оплати згідно підписаного графіку досягнута домовленість вважається порушеною відповідачем в односторонньому порядку та перестає діяти з моменту порушення;

у разі настання обставин п. 1 відповіді позивач за згодою відповідача отримає можливість невідкладно звернутись з позовом до суду про стягнення суми боргу і пені. Графі починає діяти після отримання відповідачем від позивача підписаного оригінального паперового примірника з печатками; доказ направлення листа - фіскальний чек під номером 300003713; довідка „Результатыз апроса по посылке 921.

Згідно бухгалтерської довідки від 8 червня 2017 р станом на 8 червня 2017 заборгованість відповідача за отриманий по договору № 1590/2016ОС товар становить 306 863, 27 грн.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши додані докази та давши їм оцінку в сукупності, судом враховується наступне.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правовідносини, які виникли між сторонами за своїм характером являються господарськими, виходячи зі змісту ст.ст. 173, 174 ГК України, як такі, що виникли з господарського договору, і відповідно до ст. 1 Господарського кодексу України є предметом його регулювання.

Відповідно до ч.2 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач уклали договір поставки, визначивши умови, права та обов'язки сторін, які є обов'язковими для них.

Згідно ст. 712 ЦК за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковий для виконання сторонами.

З позовних матеріалів вбачається, що позивач на виконання умов договору надав відповідачу товару на суму 596 112, 29 грн., що підтверджується актом звірки розрахунків, скріпленим печатками та підписаним обома контрагентами. При цьому, судом відмічається, що зі сторони відповідача акт скріплений печаткою відповідача на якій вказано ТОВ „Серединецьке та підписом навпроти вказівки - „Головний бухгалтер. У 1 абзаці акту вказано, що останній складено зі сторони відповідача головним бухгалтером ОСОБА_3 Отже, акт містить всі необхідні засвідчувальні відмітки, що дає підстави прийняти його як належний доказ проведення між сторонами звірки. Твердження ж представника відповідача про те, що зі слів головного бухгалтера, вона акт не підписувала не приймається судом, оскільки такий довод є голослівним. В той же час акт, як встановлено вище містить всі реквізити належного документу

При цьому суд керується ст. 9 Закону „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні яка вказує - первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити:

назву документа (форми);

дату складання;

назву підприємства, від імені якого складено документ;

зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згаданий акт містить всі наведені вимоги.

Обовязок оплати (остаточний розрахунок), відповідно до договору, виникає у відповідача протягом 14 календарних днів з моменту поставки. Проте, як вбачається з матеріалів справи оплата проведена частково на суму 289 249, 02 грн. (підтверджується актом). Докази оплати в повному обсязі, в зазначені у договорі строки у справі відсутні.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Статтею 525 Цивільного кодексу України обумовлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Враховуючи, що строк оплати пропущено (докази оплати в зазначені договором строк відсутні), у відповідача виникла заборгованість, розмір якої підтверджується документально та становить (596 112, 29 грн. загальна вартість мінус 289 249, 02 грн. часткової оплати) 306 863, 27 грн. За таких обставин, позов, в частині стягнення основного боргу підлягає задоволенню.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, вимоги в частині стягнення інфляційних а також річних відповідають чинному законодавству, та підлягають задоволенню.

Перевіривши суму цих нарахувань з допомогою системи „Діловодство судом визначено, що правильним розміром річних є 4 127, 09 грн. Решта розміру необґрунтована.

Згідно ст. ст. 1, 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін; розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Враховуючи вказані законодавчі положення, пеня є договірним способом забезпечення зобовязання, а тому наявність у договорі п. 7.2., що передбачає застосування пені є підставою для задоволення позову, в частині стягнення пені.

Перевіривши розмір пені з допомогою системи „Діловодство судом встановлено, що вірним розміром є 54 988, 03 грн. Решта розміру безпідставна.

Доводи відповідача про неналежність доказів направлення претензії та графіку оплати заборгованості немають юридичного значення, так як достатнім фактором при вирішенні справи є наявність простроченого платежу.

Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню частково, з покладенням судових витрат на сторони, пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Серединецьке" (код 32678262, Хмельницька область, Шепетівський район, с. Мокіївці, р/р 5501 у ПАТ АБ "Південний", м. Одеса, МФО 328209) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "СП "Юкойл" (код 31852954, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Базова, будинок 3А, р/р 0740 в ПАТ "Мотор Банк", м. Запоріжжя, МФО 313009) 306 863, 27 грн. (триста шість тисяч вісімсот шістдесят три грн. 27 коп.) основного боргу, 54 988, 03 грн. (п'ятдесят чотири тисячі дев'ятсот вісімдесят вісім грн. 03 коп.) пені, 4 127, 09 грн. (чотири тисячі сто двадцять сім грн. 09 коп.) річних, 14 975, 43 грн. (чотирнадцять тисяч дев'ятсот сімдесят п'ять грн. 43 коп.) інфляційних, 5 698, 50 грн. (п'ять тисяч шістсот дев'яносто вісім грн. 50 коп.) судового збору.

В решті позову відмовити.

Повний текст складено 4 липня 2017 р.

Суддя Ю.В. Гладюк

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 позивачу (69014, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Базова, буд. 3-А)