ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2017р. Справа № 914/832/17

За позовною заявою: Рожищенського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області, м. Ківерці, Волинська область

до відповідача: Західного офісу Держаудитслужби, м. Львів

про стягнення переплаченої суми пенсії 32 278,55 грн.

Суддя Ділай У.І.

Секретар Климишин Ю О.

За участю представників:

Від позивача: не зявився

Від відповідача: ОСОБА_1 представник (Довіреність №13-35/2967 від 03.05.2017р.); ОСОБА_2 представник (Довіреність №13-35/3213 від 15.05.2017р.).

Права і обовязки передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України розяснено. Заяв про відвід судді не подавалось. Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не надходило.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглядається справа за позовом Рожищенського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області, до відповідача: Західного офісу Держаудитслужби про стягнення переплаченої суми пенсії 32 278,55 грн.

Ухвалою суду від 28.04.2017р. порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 18.05.2017р.

17.05.2017р. від відповідача через канцелярію суду поступив Відзив на позовну заяву (вх..№17672/17) в якому відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову.

17.05.2017р. за вх.№17671/17 від відповідача поступило Клопотання про припинення провадження у справі.

Представники відповідача в судовому засіданні 18.05.2017р. заперечили проти задоволення позовних вимог, та заперечили свою вину у виникненні переплаченої суми пенсії. А також підтримали клопотання про припинення провадження у справі. Проте, суд дане клопотання відхилив.

У судовому засіданні 18.05.2017р. оголошено перерву до 08.06.2017р.

22.05.2017р. від позивача надійшов до суду лист, в якому Рожищенське обєднане управління Пенсійного фонду України Волинської області зазначає, що даний спір підвідомчий господарському суду, а відтак, просить відмовити в задоволенні клопотання про припинення провадження.

07.06.2017р. на електронну адресу суду надійшло від представника відповідача клопотання про відкладення розгляду справи та витребування пенсійної справи ОСОБА_3

Позивач та відповідач в судове засідання 08.06.2017р. явку повноважного представників не забезпечили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Ухвалою від 08.06.2017р. розгляд справи відкладено на 22.06.2017р.

14.06.2017р. від позивача через канцелярію суду поступила Заява (вх.№21074/17), в якій позивач просить суд перенести розгляд справи у зв'язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні представника позивача.

22.06.2017р. на електронну адресу суду поступив Відзив на позовну заяву в якому просить суд відмовити в задоволенні позову повністю.

Представник позивача в судовому засіданні 22.06.2017р. підтримав позовні вимоги, просив суд позов задоволити.

Представники відповідача в судовому засіданні 22.06.2017р. заперечили проти задоволення позовних вимог, та заперечили свою вину у виникненні переплаченої суми пенсії.

У судовому засіданні 22.06.2017р. оголошено перерву до 27.06.2017р.

26.06.2017р. на електронну адресу суду надійшли письмові пояснення.

Позивач явки повноважного представника в судове засідання 27.06.2017р. не забезпечив.

Представники відповідач в судовому засіданні 27.06.2017р. подали додаткові письмові пояснення, відповідно до яких просили відмовити в задоволенні позовних вимог.

У відповідності до ст. 69 ГПК України, спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. Строк вирішення спору завершується 27.06.2017р. Оскільки за час розгляду справи сторонами не було подано клопотання про продовження строку його вирішення, в суду відсутні підстави для подальшого відкладення розгляду справи поза межами двохмісячного строку, встановленого для вирішення спору.

В процесі розгляду матеріалів справи суд -

встановив:

31.12.2009р. до управління Фонду звернулась із заявою ОСОБА_3 для призначення пенсії згідно Закону України "Про державну службу".

Контрольно - ревізійне управління Волинської області (на даний час -Управління західного офісу держаудитслужби у Волинській області) видало ОСОБА_3 довідку про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або будь - які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) від 31.12.2009р. № 101, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" за період з 01.12.2007р. по 30.11.2009р.

Позивачем було винесено розпорядження від 08.01.2010р. про призначення ОСОБА_3 пенсії на підставі Закону Укроаїни "Про державну службу". До розрахунку пенсії також було включено суми заробітку, зазначені у вищевказаній довідці. 22.03.2016р. ОСОБА_3 звернулась до управління Фонду із заявою про перерахунок пенсії з метою включення до розрахунку пенсії за період з 01.12.2007 року по 30.11.2009 року сум, які не були вказані у Довідці № 101 від 31.12.2009р.: матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових питань та індексації заробітної плати. Разом із заявою вона надала до управління Фонду нову Довідку № 3 від 11.01.2016р. про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або будь - які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" за період з 01.12.2007р. по 30.11.2009р., в яку були включені матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально - побутових питань та індексація заробітної плати.

При проведенні перерахунку пенсії та опрацюванні документів пенсійної справи ОСОБА_3 було встановлено невідповідність сум в Довідці № 101 від 31.12.2009р. та Довідці № 3 від 11.01.2016р. в частині нараховованої надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови. У Довідці № 101 від 31.12.2009р. включено надбавку за знання та використання в роботі іноземної мови з 01.01.2008р. по 31.12.2008р. в сумі 11333 грн. 04 коп., а у Довідці № 3 від 11.01.2016р. нарахування вказаної надбавки відсутнє.

Так як установа, що видала довідку знаходиться в м. Луцьку, управління Фонду звернулось до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду Волинської області із запитом про проведення перевірки достовірності видачі Довідки № 3 від 11.01.2016р. ОСОБА_3

За результатами проведеної позапланової перевірки складено ОСОБА_4 від 18.11.2016р. Перевіркою встановлено, що у 2008 році в Довідку № 101 від 31.12.2009р. помилково включено надбавку за знання та використання в роботі іноземної мови з 01.01.2008р. по 31.12.2008р. в сумі 11333 грн. 04 коп.

ОСОБА_4 перевірки від 18.11.2016р. було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_5 та нараховано переплату отриманої пенсії в сумі 32278 грн. 55 коп. за період з 31.12.2009р. по 31.10.2016р. на підставі розпорядження начальника управління від 17.10.2016р.

В порядку досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача із листами, а саме, 13.12.2016р. № 5631/02-29 та 28.03.2017р. №2109/02-29, про повернення понад міру виплаченої пенсії ОСОБА_3 в сумі 32278,55 грн. Проте, листами від 29.12.2016р. та від 03.04.2017р. відповідач відмовився повертати надмірно виплачену суму пенсії.

Спір виник внаслідок того, що відповідач добровільно не повернув надмірно виплаченої пенсії ОСОБА_3 Відтак, Рожищенське обєднане управління Пенсійного фонду України Волинської області звернулося до господарського суду Львівської області з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 32278,55 грн.

Відповідач не погодився із даним позовом, виходячи з наступного.

Контрольно-ревізійним управлінням у Волинській області (зараз -Управління Західного офісу Держаудитслужби у Волинській області), керуючись на той час чинними нормативно-правовими актами, а саме: Постановою КМУ «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000р. № 865 та Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.10.2008р. № 19-11, ОСОБА_3, яка на момент звільнення з роботи працювала на посаді начальника ГСРВ в Ківерцівському районі 31.12.2009р. видана довідка №101 про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». Довідка видана за встановленою формою, затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.10.2008 № 19-11 за період з 01 грудня 2007 року по 30 листопада 2009 року на підставі особових рахунків по нарахуванню заробітної плати та штатних розписів.

Вказана довідка про складові заробітної плати видана з механічною помилкою, а саме; проставлені суми з січня 2008 року по грудень 2008 року надбавки за знання та використання в роботі іноземних мов. Підтвердженням того, що це саме механічна помилка є те, що на сторінці 2 вищевказаної довідки у графі «Усього» надбавка за знання та використання в роботі іноземних мов не врахована, а в цю графу включено загальні суми правомірних складових довідки за період з 01 грудня 2007 року по 30 листопада 2009 року, а саме: надбавки за високі досягнення у праці або за «виконання особливо важливої роботи, премії та премії до державних, професійних свят та ювілейних дат. Тобто, в загальну суму всіх виплат, включених в довідку, на які нараховувались страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, дана надбавка не включена.

Крім цього, на сторінці 2 у абзаці 2 «сума заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування становить тридцять вісім тисяч вісімсот сімдесят одна гривня 14 копійок» прописом вказана також вірно, без надбавки, що і засвідчено підписами керівника і головного бухгалтера КРУ в Волинській області.

Тобто, в рядок «Усього» помилкова сума не проставлена і в загальну суму не включена, тому і сума, на яку нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування і на яку мала призначатись пенсія, вказана посадовими особами інспекції достовірно. А згідно з ч.2 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її. Стаття 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» декларує, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Ці законодавчі норми дублюються і в Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженому Постановою правління Пенсійного фонду України 21.03.2003р. № 6-4.

Відповідач звернув увагу, що довідка від 31.12.2009р. № 101 жодним способом органами Пенсійного фонду не оскаржувалась, і не визнана недійсною чи недостовірною. Тому стверджувати, що ДФІ у Волинській області надало недостовірні дані немає підстав.

Крім того, зі змісту статті 1212 Цивільного кодексу України випливає, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Так, в статті 1215 Цивільного кодексу України йдеться, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, (в оспорюваних правовідносинах має місце і помилка і недобросовісність набувача, оскільки пенсіонер знала про відсутність в неї помилкової надбавки).

Органи Пенсійного.фонду України протягом 10 днів після звернення знали, або могли дізнатися про помилку в довідці 11 січня 2010 року (як вказано в ст. 261 Цивільного кодексу України) а в суд звернулися аж лютий-березень 2017 року, тобто, строки позовної давності пропущено, оскільки загальна позовна давність встановлюється ст. 257 Цивільного кодексу України тривалістю у три роки.

За твердженням відповідача спеціалісти органу Пенсійного фонду України всупереч підпункту 2 и. 4.2 вищезазначеному Порядку № 22-1 та положень вищенаведених законів також не помітили, що надбавка за знання та використання в роботі іноземної мови проставлена лише за один період (з січня по грудень 2008 року) і в загальну суму вона не включена, самовільно включили в загальну суму та не звернулись до КРУ в Волинській області з проханням провести перевірку або письмово підтвердити достовірність даних складових заробітної плати. Вказані дії, на думку відповідача, призвели до надмірної виплати пенсії.

11.01.2016р. ОСОБА_3С звернулась до ДФІ у Волинській області із проханням видати нову довідку за період роботи з 01.12.2007р. по 30.11.2009р. з врахуванням інших виплат, які не враховані у попередній довідці та за формою, затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України 14.02.2011р. №5-1. Тому була видана довідка від 11.01.2016р. № 3, у якій підтвердились суми правильно включених складових довідки № 101 від 31.12.2009р. і не проставлені суми помилково включеної надбавки.

Луцьким об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Волинської області була проведено позапланову перевірку достовірності видачі довідки про складові заробітної плати лише після того, як ОСОБА_3 звернулась із довідкою № 3 від 11.01.2016р. для проведення перерахунку пенсії. На сторінці 3 акту Луцького Об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області від 18.11.2016р. № 855 зазначено: «Перевіркою встановлено: «механічну помилку в довідці № 101 від 31.12.2009р., зайво включеною сумою з січня 2008 року по грудень 2008 року в надбавки за знання та використаний в роботі іноземних мов».

Позивач заперечив проти покликань відповідача щодо посадових обовязків спеціалістів управління, зазначивши, що згідно номенклатури справ строк зберігання посадових інструкцій становить 5 років (дата призначення пенсії калантай С.С. 31.12.2009р.). В основному, на той час спеціалісти управління мали право проводити перевірку первинних документів стажу роботи для визначення права на пільгове пенсійне забезпечення.

Довідка про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь - які 60 календарних місяців робот підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", видана ОСОБА_3 на час звернення за призначенням пенсії № 101 від 31.12.2009р. була затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 30.10.2008 року № 19-11.

Формою Довідки передбачено визначення складових заробітної плати в розмірі місяців за 24 (60) місяців роботи. Тобто, відповідач неправомірно включив у Довідку ОСОБА_3С протягом 12 місяців 2008 року надбавку за знання та використання в роботі іноземної мови в сумі 11333,04 грн., яка фактично не була одержана пенсіонером.

При проведенні перевірки первинних бухгалтерських документів відповідача не було зафіксовано виплати вищевказаної надбавки ОСОБА_3, згідно ОСОБА_4 перевірки від 18.11.2016р. №855.

Довідка № 101 від 31.12.2009р. вважається недостовірною та на її заміну видана нова Довідка № 69 від 18.11.2016р.

Крім того, позивач звернув увагу, що в довідці № 101 від 31.12.2009р. зазначено "на всі виплати, включені в довідку, нараховані страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхуванні", що суперечить поясненню відповідача про нарахування страхових внесків лише на суму зарплати 38871,14 грн. При цьому, розрахунок заробітної плати для призначення пенсії проводиться в розрізі місяців, тобто за кожен місяць окремо включається посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років, інші надбавки та премії зазначені в довідках про складові заробітної плати. Відтак, у спеціалістів ПФУ не було підстав для виключення будь - яких виплат, зазначених у довідках.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011р. № 384/2011, Пенсійний фонд України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок). Одним з основних завдань Пенсійного фонду України є ефективне та цільове використання коштів, удосконалення методів фінансового планування, звітності та системи контролю за витрачанням коштів. Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Як встановлено судом, Управління Рожищенського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області заявило позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди. Враховуючи те, що суб'єктний склад сторін у даній справі відповідає вимогам ст.1 ГПК України, а спірні правовідносини носять ознаки господарських, даний спір підлягає вирішенню за правилами господарського судочинства.

Стаття 11 ЦК України встановлює, що однією з підстав виникнення цивільних прав і обов'язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відшкодування шкоди є одним із видів цивільно-правової відповідальності і для застосування такої міри відповідальності необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльність особи; шкідливого результату такої поведінки - збитків (шкоди), їх наявності та розміру; причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду. За відсутності б хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не наступає.

Згідно із ч. 1 ст. 50 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до ст.101 Закону України Про пенсійне забезпечення, органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів і відшкодовують її.

Відповідно до частин 1, 2 статті 65 Закону України Про пенсійне забезпечення, середньомісячний заробіток для обчислення пенсій береться за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд протягом усієї трудової діяльності незалежно від перерв у роботі та за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року до моменту звернення за пенсією. Заробіток за період роботи до 1 липня 2003 року враховується на підставі документів про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), виданих у встановленому законодавством порядку, а за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року - за даними персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

В ч. 2 ст. 17 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування зазначено, що довідки про заробітну плату видаються підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Як зазначено вище, Рожищенського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області проведено перевірку достовірності довідки про заробітну плату, виданої для обчислення пенсії Західного офісу Держаудитслужби на ім'я ОСОБА_3 Під час перевірки встановлено факт надання відповідачем недостовірних даних, які містить вказана довідка.

За повідомленням відповідача, спірну довідку ОСОБА_3 отримала особисто, розписавшись в журналі реєстрації довідок.

В результаті здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_3 на підставі оновленої довідки про заробітну плату, встановлено факт наявності переплати пенсійних коштів у розмірі 32 278,55 грн., за період з 31.12.2009р. по 31.10.2016р. Таким чином, видача відповідачем довідки з недостовірними даними стало причиною нарахування пенсії у розмірі більшому від того, на який мала право застрахована особа. Нарахування ж надмірного розміру пенсії призвело до необґрунтованих виплат у сумі 32 278,55 грн.

При цьому, в ході судового розгляду, відповідач не заперечив факт видачі відповідачем зазначеної довідки, яка містила недостовірні дані про заробітну плату за період з 31.12.2009р. по 31.10.2016р., не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судового розгляду.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством; органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, з огляду на викладене, суд зазначає, що з боку відповідача наявний склад правопорушення умов пенсійного законодавства, внаслідок чого завдано шкоди державі, від імені якої виступають органи Пенсійного фонду України (протиправна поведінка відповідача - подання недостовірної довідки; шкода - нарахування надмірного розміру пенсії в сумі 32 278,55 грн.; причинний зв'язок - нарахування пенсії на основі недостовірних документів; вина відповідача - надання довідки за підписом керівника та головного бухгалтера) (аналогічні правові позиції викладено у постановах ВГСУ від 20.11.2012р. у справі №5009/2285/12, від 12.03.2013р. у справі №5023/4139/12).

Стосовно покликань відповідача про пропуск позовної давності суд зазначає наступне.

У ЦК України встановлено загальну тривалістю у три роки (стаття 257).

За нормами ч. 1 сі. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч, 3 ст. 267 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч, 4 ст. 257 ЦК України).

Відповідно до матеріалів справи, позивач дізнався факт наявності недостовірних даних в довідці, виданій ОСОБА_3, яка звернулась до ПФУ із заявою про перерахунок пенсії, лише 22.03.2016р. Позовна заява направлена до суду 26.04.2017р. (згідно із штемпелем поштового відділення). Відтак, враховуючи положення ст. 257 ЦК України, позивачем не пропущено строк позовної давності та в господарського суду Львівської області відсутні підстави для його застосування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ст.43 ГПК України).

Відповідно до п. 2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції №18 від 26.12.2011р. якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

У силу вимог ст.49 ГПК України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету. Оскільки орган пенсійного фонду звільнений від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача у дохід Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 33, 34, 44, 49, 82, 84, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задоволити.

2.Стягнути з Західного офісу Держаудитслужби (79000, м. Львів, вул. Костюшка, 8, ідентифікаційний код 40479801) на користь Рожищенського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області (45201, Волинська область, м. Рожище, вул. Шевченка, 89, ідентифікаційний код 40378680) 32 278,55 грн. надмірно виплачених коштів.

3.Стягнути з Західного офісу Держаудитслужби (79026, м. Львів, вул. Стрийська, 98, ідентифікаційний код 38057086) в доход державного бюджету 1600,00 грн. судового збору

4.Накази видати згідно ст.116 ГПК України.

Повне рішення складено 03.07.2017р.

Суддя Ділай У.І.