РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 904/4953/17 21.06.17 р.

За позовом Приватного акціонерного товариства "СОЛДІ І КО"

до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

про зобов'язання вчинити дії,

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання Ліпіній В.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Погорілець Р.В. за довіреністю № 376 від 29.12.2016 р.;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "СОЛДІ І КО" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 25.04.2017 р. матеріали позовної заяви скеровано до господарського суду міста Києва за встановленою територіальною підсудністю.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.05.2017 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 29.05.2017 р.

26.05.2017 р. через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

У судове засідання 29.05.2017 р. представник відповідача не з'явився, проте 29.05.2017р. через відділ діловодства суду від останнього надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 29.05.2017 р., розгляд справи відкладено на 21.06.2017 р.

У судовому засіданні 21.06.2017 р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, проти подальшого відкладення розгляду справи заперечив.

Представник відповідача у судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, проте 19.06.2017 р. від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з оскарженням ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 25.04.2017 р.

Розглянувши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, суд зазначає, що останнім не надано належних доказів оскарження ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 25.04.2017 р. в апеляційному порядку, станом на 21.06.2017 р. будь-які повідомлення від господарського суду Дніпропетровської області про надходження апеляційної скарги на вказану ухвалу не надходили до господарського суду міста Києва.

Враховуючи викладене, з урахуванням строків розгляду справи, встановлених ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи; та, у зв'язку з неподанням відповідачем витребуваних судом документів, здійснює розгляд справи за наявними у ній матеріалами, на підставі ст. 75 Кодексу.

У судовому засіданні 21.06.2017 р. оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

25.06.2011 р. позивач (клієнт) звернувся до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "ПРИВАТБАНК" (банк) із Заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до даного договору Клієнту було відкрито поточний рахунок № 2915 у Кримському РУ ПАТ КБ «Приватбанк» в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта, що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг", (надалі - Умови).

Відповідно до п. 1.1. Договору банк відкриває клієнту поточний (поточні) рахунок (рахунки) у національній валюті (у тому числі картковий (карткові) та інші рахунки зі спеціальним режимом використання) та здійснює його (їх) розрахункове та касове обслуговування відповідно чинного законодавства України, нормативних актів Національного банку України (далі - НБУ) та умов цього договору.

За договором банківського рахунку банк зобов'язується прийняти і зарахувати на рахунок, відкритий клієнту, грошові кошти, що йому належати, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та здійснювати інші операції за рахунком (рахунками) у порядку та на умовах, передбачених цим договором (п. 1.2. Договору).

Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи йому право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Нарахування відсотків на залишки вільних коштів на рахунку Клієнта (розміри, порядок оплати та строки) здійснюються згідно з тарифами банку, зазначеними банку, зазначеними у додатку 1, який є невід'ємною частиною цього договору (п. 1.3. Договору).

Банк бере на себе зобов'язання: відкрити клієнту після надання ним заяви та всіх необхідних документів, поточний (поточні) рахунок (рахунки), у тому числі картковий (карткові). У подальшому поточні рахунки клієнту відкриваються на підставі його письмової заяви та інших документів, передбачених нормативними актами НБУ, і обслуговуються відповідно до умов цього договору та чинного законодавства; надавати клієнту послуги, пов'язані з переказом коштів на рахунок (з рахунку клієнта, у тому числі з урахуванням надходжень сум на його рахунок протягом операційного дня) Клієнта, видачею грошей у готівковій формі, а також здійснювати інші операції згідно з додатком 1 протягом операційного дня банку (п.п. 2.1., 2.1.1., 2.1.4. Договору).

Згідно п.п. 2.2. Договору клієнт бере на себе зобов'язання виконувати вимоги чинних інструкцій, правил інших нормативних актів НБУ з питань здійснення розрахункових касових та інших передбачених чинним законодавством операцій (у тому числи з використанням КПК) та надання звітності.

Клієнт бере на себе зобов'язання подати до банку нову копію свідоцтва про державну реєстрацію з внесеними змінами, копію змін до установчих документів, засвідчену належним чином, а також усі необхідні документи згідно з чинним законодавством у разі зміни найменування, місцезнаходження, реорганізації та інше - в місячний термін з дня внесення відповідних змін. а у випадках, передбачених чинним законодавством - здійснити переоформлення рахунку (рахунків) в установі банку (п.п. 2.2.17 Договору).

У відповідності до п.п. 3.1., 3.1.1. Договору клієнт має право самостійно розпоряджатися коштами на своєму рахунку, за винятком випадків, передбачених чинним законодавством. Для здійснення розрахунків клієнтом обираються такі платіжні інструменти: платіжне доручення, платіжна вимога доручення, платіжна вимога, розрахунковий чек. Банківська платіжна картка та інші передбачені чинним законодавством інструменти.

Цей договір укладається на невизначений термін, набуває чинності з дня його підписання обома сторонами і припиняє свою дію відповідно до умов цього договору та чинного законодавства (п. 6.1. Договору).

Як зазначає позивач, станом на 28.05.2014р. на розрахунковому Приватного акціонерного товариства "СОЛДІ І КО" № 2915 знаходилась сума 176 328, 71 грн., що підтверджується банківською випискою за період з 28.05.2014 року по 28.05.2014 року.

При цьому, 28.05.2014 р. відповідачем в особі відокремленого підрозділу Кримського РУ ПАТ КБ «Приватбанк» в односторонньому порядку платіжним дорученням № ЕО528L0712 перераховано вищезазначену суму в повному обсязі з рахунку СФ ПАТ «СОЛДІ І КО»-«СОЛДІ-КРИМ» № 2915 на рахунок СФ ПАТ «СОЛДІ І КО»-«СОЛДІ-КРИМ» № 2915, МФО 305299 ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" з призначенням платежу «сальдо рахунку відповідно до наказу 6695879».

Окрім того, позивач зазначає, що відповідач електронним повідомленням в системі клієнт-банк повідомив, що кошти були перераховані на балансовий рахунок 2903, де будь які операції крім перегляд балансу та отримання виписки є неможливими.

Після окупації Російською Федерацією території Автономної Республіки Крим, що є встановленим фактом відповідно до статті 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", в грудні 2014 року, позивачем було прийнято рішення про закриття відокремленого підрозділу Сімферопольської філії ПАТ «СОЛДІ І КО» - «СОЛДІ-КРИМ».

Позивач неодноразово звертався до відповідача з листами №59 від 08.05.2014 року, №132 від 25.09.2014 року, №161 від 02.12.2014 року, №401 від 19.01.2017 року, в якому просив перерахувати грошові кошти у розмірі 176 328, 71 грн., що знаходяться на рахунку № 2915 на рахунок № 1762.

Окрім того, позивач 04.04.2017 року звернувся до банку листом № 463 з двома примірниками платіжного доручення від 04.04.2017 року № 1, в якому просив виконати платіжне доручення від 04.04.2017 року № 1, яким перерахувати належні кошти ПАТ «СОЛДІ І КО» кошти, що знаходяться на рахунку № 2915 в сумі 176 328, 71 грн. на поточний рахунок ПАТ «СОЛДІ І КО» № 7001 в ПАТ «Альфа - Банк», МФО 300346.

Проте, відповідні вимоги позивача залишені відповідачем без відповіді та виконання.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини, інші юридичні факти.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Частиною 1 статті 14 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відносини між банком та клієнтом (володільцем банківського рахунка) щодо укладення договору банківського рахунка та здійснення операцій за рахунком клієнта урегульовано положеннями глави 72 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 3 ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Відповідно до ч. 3 ст. 1068 Цивільного кодексу України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Згідно з ст. 1071 Цивільного кодексу України, яка регулює порядок списання коштів з рахунку клієнта, банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Клієнт (в даному випадку позивач) є власником наявних у нього на рахунку грошових коштів, і яке (права власності) є непорушним в силу приписів ст. 41 Конституції України.

Пунктом 8.1. ст. 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" встановлено, що банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня. Банки та їх клієнти мають право передбачати в договорах інші, ніж встановлені в абзацах першому та другому цього пункту, строки виконання доручень клієнтів.

За приписами ст. 21.1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", ініціювання переказу проводиться шляхом, зокрема, подання ініціатором до банку, в якому відкрито його рахунок, розрахункового документа.

Розрахунковим є документ на переказ коштів, що використовується для ініціювання переказу з рахунку платника на рахунок отримувача (ст. 1.35 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні").

Одним із видів розрахункових документів є платіжне доручення, що містить доручення платника банку або іншій установі - члену платіжної системи, що його обслуговує, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача (ст. 1.30, ст. 22.1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні").

Розрахункові документи, за винятком платіжної вимоги - доручення, мають подаватися ініціатором до банку, що його обслуговує. При використанні розрахункового документа ініціювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття банком платника розрахункового документа на виконання (ст. ст. 22.3, 22.4 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні").

Банки виконують розрахункові документи відповідно до черговості їх надходження та виключно в межах залишку коштів на рахунках платників, крім випадків надання платнику обслуговуючим його банком кредиту (ст. 22.9 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні").

Згідно п. 2.19. Інструкції "Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті" розрахункові документи, що надійшли до банку протягом операційного часу, банк виконує в день їх надходження. Розрахункові документи, що надійшли після операційного часу, банк виконує наступного операційного дня. Банк і клієнт мають право, ураховуючи встановлені законодавством строки проведення переказу, передбачити в договорі банківського рахунку інші, ніж встановлені в абзаці першому цього пункту, строки виконання розрахункових документів клієнта. Порядок виконання таких документів визначається договором між банком і клієнтом та внутрішніми правилами банку.

Переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі (ст. 30.1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні").

Право розпорядження коштами, що знаходяться на рахунку, відкритому в банку, надане лише власникові рахунку.

Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом (ст. 1074 Цивільного кодексу України).

У відповідності до п.п. 19.1., 19.2. Інструкції "Про затвердження Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах" зміною рахунків клієнтів уважається процедура відкриття нових рахунків і закриття раніше відкритих рахунків клієнтів не за їх ініціативою, у результаті проведення якої змінюються всі або окремі (один або кілька) банківські реквізити клієнтів - найменування банку, код банку, номер рахунку, валюта рахунку. Зміна рахунків клієнтів здійснюється банком у разі: проведення реорганізації в межах одного банку; проведення реорганізації банків шляхом злиття, приєднання, поділу, виділення; зміни місцезнаходження банку, у результаті якої змінюється код банку; зміни порядку бухгалтерського обліку рахунків клієнтів (у тому числі рахунків клієнтів, за якими операції не здійснювалися протягом трьох років і більше та на яких є залишки коштів).

В листі Департаменту систем Національного банку України від 23.11.2004р. № 25-118/1918-12202 до недіючих рахунків віднесено рахунки, за якими протягом тривалого часу не здійснювалися операції, із власниками яких банком утрачений зв'язок та зазначено, що кошти клієнтів, перенесені на балансовий рахунок 2903 "Кошти клієнтів за недіючими рахунками", мають обліковуватись банком на цьому рахунку до моменту звернення власників цих коштів щодо розпорядження ними.

Відповідно до листа НБУ від 23.11.2014р. №25-118/1918-12202 кошти клієнтів, перенесені на балансовий рахунок 2903 "Кошти клієнтів за недіючими рахунками", мають обліковуватись банком на цьому рахунку до моменту звернення власників цих коштів щодо розпорядження ними.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач дотримався встановлених законом правил переказу коштів та ініціював в належний спосіб переказ коштів з рахунку № 2915 на рахунок № 7001 згідно платіжного доручення № 1 від 04.04.2017р. на суму 176 328, 71 грн.

За таких обставин, позовні вимоги позивача про зобов'язання Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "ПРИВАТБАНК" виконати умови договору банківського рахунку від 25.06.2011 року шляхом перерахування на користь Приватного акціонерного товариства "СОЛДІ І КО" грошових коштів на суму 176 328, 71 на поточний рахунок № 7001 в ПАТ «Альфа - Банк» м. Київ, МФО 300346 підлягають задоволенню.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 34 Кодексу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як встановлено ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 2.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Відповідач будь-яких доказів на спростування доводів позивача чи виконання платіжного доручення №1 від 04.04.2017 р. не надав.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та не спростованими належним чином і у встановленому порядку відповідачем, а відтак такими, що підлягають задоволенню.

За правилами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) виконати платіжне доручення № 1 від 04.04.2017 року, яким перерахувати належні Приватному акціонерному товариству "СОЛДІ І КО" (04073, м. Київ, вул. Сирецька, буд. 28/2, ) кошти, що знаходяться на рахунку № 2915 в сумі 176 328, 71 гривень на поточний рахунок Приватного акціонерного товариства "СОЛДІ І КО" № 7001 в ПАТ «Альфа - Банк» м. Київ, МФО 300346.

3. Стягнути з Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) на користь Приватного акціонерного товариства "СОЛДІ І КО" (04073, м. Київ, вул. Сирецька, буд. 28/2, ) 2 644 (дві тисячі шістсот сорок чотири) грн. 93 коп. судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня підписання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 26.06.2017 р.

Суддя Н.І. Зеленіна