ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 року Справа № 910/17313/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіСибіги О.М.,
суддівДанилової М.В., Швеця В.О.
розглянувши матеріали касаційної скаргиПриватного акціонерного товариства "Вищий навчальний заклад "Міжрегіональна Академія управління персоналом", м. Київ
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 12.01.2017 року
у справі господарського суду міста Києва
за позовомПублічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал", м. Київ
до Приватного акціонерного товариства "Вищий навчальний заклад "Міжрегіональна Академія управління персоналом", м. Київ
простягнення 486 542, 20 грн.

за участю представників

позивача: Герасименко І.В.,

відповідача: не з'явився

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" (далі за текстом - ПАТ "АК "Київводоканал") звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до приватного акціонерного товариства "Вищий навчальний заклад "Міжрегіональна Академія управління персоналом" (далі за текстом - ПрАТ "ВНЗ "МАУП") про стягнення 486 542, 20 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.09.2016 року порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду.

23.11.2016 року ПрАТ "ВНЗ "МАУП" звернулось до господарського суду міста Києва з клопотанням про зупинення провадження у справі до вирішення пов'язаної з нею справи № 910/19187/16 про визнання недійсною додаткової угоди від 03.09.2012 року до Договору від 13.02.2003 року № 01831/5-01 на послуги з водопостачання та водовідведення.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.12.2016 року зупинено провадження у даній справі до вирішення спору у справі № 910/19187/16 за позовом ПрАТ "ВНЗ "МАУП" до ПАТ "АК "Київводоканал" про визнання додаткової угоди недійсною та набрання судовим рішенням у даній справі законної сили.

Ухвалу місцевого господарського суду мотивовано тим, що предметом позову у справі № 910/19187/16 є визнання недійсною додаткової угоди від 03.09.2012 року до Договору від 13.02.2003 року № 01831/5-01 на послуги з водопостачання та водовідведення, а тому розгляд пов'язаної справи може вплинути на розгляд даної справи, оскільки позов заявлено на підставі Договору від 13.02.2003 року № 01831/5/-01 на послуги з водопостачання та водовідведення з урахуванням змін, внесених додатковою угодою від 03.09.2012 року до вказаного Договору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.01.2017 року ухвалу господарського суду міста Києва 06.12.2016 року про зупинення провадження у справі - скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для її подальшого розгляду.

Постанову суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зупинення провадження, порушивши тим самим приписи ч. 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу, та не навів у мотивувальній частині ухвали як обґрунтованих висновків про пов'язаність справ, так і мотивів, з яких він дійшов висновку про неможливість розгляду даної справи до вирішення спору у справі № 910/19187/16.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, ПрАТ "ВНЗ "МАУП" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.01.2017 року.

ПАТ "АК "Київводоканал" до Вищого господарського суду України подано відзив на касаційну скаргу, в якому позивач проти доводів касаційної скарги заперечує та просить залишити її без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи № 910/17313/16 від 28.04.2017 року сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Сибіга О.М., судді - Данилова М.В., Швець В.О.

В судовому засіданні представник позивача проти доводів касаційної скарги заперечував та просив залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.01.2017 року - без змін.

Відповідача згідно з приписами ст. 1114 ГПК України належним чином повідомлено про день, час і місце розгляду касаційної скарги, однак він не скористався передбаченим законом процесуальним правом на участь у розгляді справи касаційною інстанцією.

Заслухавши пояснення представника позивача, приймаючи до уваги межі перегляду справи в суді касаційної інстанції, перевіривши повноту встановлення господарськими судами обставин справи та правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як свідчать матеріали справи, предметом позову у даній справі є вимоги ПАТ "АК "Київводоканал" про стягнення 486 542, 30 грн. заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення з відповідача за Договором від 13.02.2003 року № 01831/5-01 за період з 01.09.2013 року по 31.07.2016 року з урахуванням змін, внесених додатковою угодою від 03.09.2012 року до вказаного Договору.

В процесі розгляду справи місцевим господарським судом від ПрАТ "ВНЗ "МАУП" до господарського суду міста Києва 23.11.2016 року надійшло клопотання про зупинення провадження у даній справі до розгляду пов'язаної з нею господарської справи № 910/19187/16, яке мотивовано тим, що справа № 910/19187/16 за позовом ПрАТ "ВНЗ "МАУП" до ПАТ "АК "Київводоканал" про визнання додаткової угоди недійсною безпосередньо пов'язана з даною справою, оскільки предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за Договором від 13.02.2003 року № 01831/5-01 на послуги з водопостачання та водовідведення з урахуванням змін, внесених додатковою угодою від 03.09.2012 року до зазначеного Договору, а тому в разі визнання додаткової угоди недійсною сума позову у справі № 910/17313/16 буде суттєво зменшена.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, господарський суд повинен у кожному конкретному випадку з'ясовувати яким чином справа, яка розглядається господарським судом, пов'язана зі справою, що розглядається іншим судом, та чим обумовлюється неможливість розгляду справи. Сама по собі взаємопов'язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду та прийняття рішення у іншій справі.

Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, зокрема, у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

В той же час, зупинення провадження у справі про стягнення коштів до вирішення справи, предметом якої є визнання договору недійсним, на підставі якого заявлена вимога про стягнення коштів, є правом, а не обов'язком суду, і вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд має враховувати обставини конкретної справи.

З огляду на викладене та приписи ст. 86 Господарського процесуального кодексу України щодо змісту ухвали господарського суду, ухвала суду про зупинення провадження повинна містити обґрунтування наявності обставин, що відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України зумовлюють зупинення провадження у справі.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції апеляційним господарським судом вірно зауважено, що суд першої інстанції, зазначивши лише про те, що вирішення справи № 910/19187/16 про визнання недійсною додаткової угоди від 03.09.2012 року може вплинути на подання та оцінку доказів у даній справі, у мотивувальній частині ухвали не навів як обґрунтованих висновків про пов'язаність справ, так і мотивів, з яких він дійшов висновку про неможливість розгляду даної справи до вирішення спору у справі № 910/19187/16.

Також судом апеляційної інстанції правомірно відзначено, що при винесенні ухвали про зупинення провадження у справі судом першої інстанції не було зазначено, яким чином з'ясування обставин в ході розгляду справи № 910/19187/16 унеможливить вирішення спору у даній справі та як встановлені у вказаній справі обставини впливають на оцінку доказів, якими сторони обґрунтовують свої доводи у даній справі, виходячи із предмету, підстав позову та з урахуванням презумпції правомірності правочину, передбаченої ст. 204 Цивільного кодексу України.

Крім того, з огляду на положення процесуального закону, зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, приймаючи рішення, має право визнати недійсним повністю або у певній частині пов'язаний з предметом спору договір, який суперечить законодавству.

Отже, вказана норма процесуального права передбачає право господарського суду визнати недійсним повністю чи в певній частині пов'язаний із предметом спору договір, який суперечить законодавству, тобто, в тому випадку, коли визнання недійсним договору не є предметом позову і позовна вимога не полягає у визнанні договору недійсним, а лише ґрунтується на договорі, який суд може визнати недійсним в силу наведеної вимоги.

При цьому, застосування даної норми господарським судом при прийнятті рішення можливе у разі одночасної наявності таких умов: пов'язаність оспорюваного договору з предметом спору та невідповідність (суперечність) вказаного договору законодавству.

Таким чином, розглядаючи позовні вимоги, що випливають з договору, суд у будь-якому випадку повинен перевірити правомірність цього договору, що також свідчить про безпідставність зупинення судом першої інстанції провадження у даній справі до розгляду іншої справи, предметом якої є вимога про визнання недійсним додаткової угоди до договору.

Відтак, оскільки відповідно до положень ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, крім взаємопов'язаності справ, необхідною умовою для зупинення провадження у справі є неможливість її розгляду до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає вірним висновок суду апеляційної інстанції про відсутність правових підстав для зупинення провадження у даній справі до набрання судовим рішенням по справі № 910/19187/16 законної сили.

За таких обставин, колегія суддів касаційної інстанції відзначає, що апеляційний господарський суд дійшов вірного висновку про необхідність скасування ухвали місцевого господарського суду про зупинення провадження у справі з огляду на те, що її було винесено без врахування обставин справи та з порушенням приписів ст. 79 Господарського процесуального кодексу України.

Посилання ПрАТ "ВНЗ "МАУП" в касаційній скарзі на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права не приймаються судом касаційної інстанції до уваги, оскільки ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм процесуального права та не спростовують законних і обгрунтованих висновків апеляційного господарського суду.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення.

Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що рішення місцевого та постанова апеляційного господарських судів прийняті з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, з'ясуванням всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення спору.

За таких обставин, колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, які відповідають матеріалам справи та чинному законодавству, у зв'язку з чим підстав для скасування чи зміни оскаржуваного судового акту не вбачається.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу залишити без задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.01.2017 року у справі № 910/17313/16 - залишити без змін.

Головуючий суддяО.М. Сибіга

СуддіМ.В. Данилова

В.О. Швець