РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2017Справа №910/7885/17

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна»

до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта»

про відшкодування 24 990,85 грн.

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

від позивача: Усенко А.М. (довіреність № 17/01 від 03.01.2017)

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (відповідач) про відшкодування шкоди в розмірі 24 990,85 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» на підставі договору добровільного комплексного автострахування наземного транспорту № 06/0680034/1535/16 від 19.12.2016 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування, а тому до позивача, відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки, цивільна відповідальність водія транспортного засобу «BMW», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з вини якого трапилось ДТП, була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», позивач просить стягнути з останнього суму страхового відшкодування у розмірі 24 990,85 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.05.2017 порушено провадження у справі № 910/7885/17 та призначено її до розгляду на 08.06.2017.

01.06.2017 через відділ діловодства суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшов лист від 30.05.2017 № 7/2-28/13154 з інформацією щодо страхового покриття.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.06.2017 відкладено розгляд справи на 20.06.2017 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 20.06.2017 представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові, надав документи для долучення до матеріалів справи, просив позов задовольнити.

Відповідач відзиву на позов не надав, представника в судове засідання не направив, про причини неявки не повідомив, про день та час проведення судового засідання повідомлявся належним чином.

Судом враховано, що відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвалу про порушення провадження та ухвалу про відкладення розгляду справи відповідачу було надіслано за належною адресою (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), отже, адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом належним чином.

За таких обставин суд вважає за можливе на підставі ст. 75 ГПК України розглянути справу за відсутності відповідача за наявними матеріалами.

У судовому засіданні 20.06.2017 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до довідки № 768982 про дорожньо-транспортну пригоду, 29.12.2016 о 19 год. 15 хв. в м. Миколаєві, на перехресті проспекту Центральний та вул. Соборна відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: «Suzuki Vitara», державний реєстраційний номер НОМЕР_2; «Daewoo Sens», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 та «BMW», державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Згідно із вказаною довідкою, дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення водієм транспортного засобу «BMW», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 п.п. 12.1, 12.3, 13.1, п.п. б) п. 2.3 Правил дорожнього руху України.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 29.12.2016, підтверджується постановою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 24.01.2017 у справі № 480/29/17-п.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

На момент настання ДТП, майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземного транспортного засобу «Suzuki Vitara», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, застраховано Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» на підставі договору добровільного комплексного автострахування: добровільного страхування наземного транспорту, водіїв і пасажирів від нещасних випадків на транспорті та відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - Договір добровільного страхування). Строк дії договору з 20.12.2016 по 19.03.2017.

Актом огляду транспортного засобу від 29.12.2016 встановлено кількість та характер пошкоджень наземного транспортного засобу «Suzuki Vitara», державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Відповідно до рахунку № ЛЕГ-001258 від 29.12.2016 вартість відновлювального ремонту застрахованого у позивача транспортного засобу становить 25990,85 грн.

Згідно із страховим актом № НОМЕР_4 від 27.01.2017 за вищевказаним страховим випадком позивачем визначено, що до виплати підлягає страхове відшкодування у розмірі 25990,85 грн.

Позивач виплатив страхове відшкодування в розмірі 25990,85 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 0004698 від 30.01.2017, засвідчена копія якого міститься у матеріалах справи.

Як підтверджено матеріалами справи, станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом «BMW», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (відповідач у справі) згідно із полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/9198161, термін дії з 09.06.2016 по 08.06.2017).

Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 100000,00 грн. та франшизу у розмірі 1000,00 грн.

Враховуючи те, що цивільна відповідальність осіб, які користуються транспортним засобом «BMW», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з вини водія якого трапилась ДТП, була застрахована в ТДВ «Страхове товариство «Домінанта», позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 24990,85 грн. (за вирахуванням франшизи у сумі 1000,00 грн.).

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Як встановлено судом, на підставі Договору добровільного страхування та у зв'язку із настанням 29.12.2016 страхового випадку (ДТП), позивачем виплачено страхувальникові страхове відшкодування в розмірі 25990,85 грн. шляхом перерахування платіжним дорученням № 0004698 від 30.01.2017 цих коштів на рахунок ремонтної організації.

Згідно із положеннями статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Отже, виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту, позивач в силу приписів ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» набув права вимоги до відповідача у межах фактичних затрат.

Відповідно до ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

На підставі статей 512, 514 Цивільного кодексу України, страховик стає замість потерпілої особи кредитором у зобов'язанні щодо відшкодування заподіяної шкоди у межах виплаченої суми.

Позивач, виплативши страхове відшкодування отримав від останнього права кредитора до особи, відповідальної за завдану шкоду у межах фактичних витрат.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом «BMW», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, водій якого вчинив дорожньо-транспортну пригоду, була застрахована у відповідача відповідно до полісу №АЕ/9198161, обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то особою відповідальною за завдані в даному випадку збитки, відповідно положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у межах, передбачених вказаним Законом та договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, є відповідач.

Згідно із ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Матеріалами справи підтверджено факт понесення позивачем витрат на відшкодування страхового відшкодування у зв'язку із настанням 29.12.2016 страхового випадку.

Відповідачем, у відповідності до ст. 33-34 ГПК України, не надано суду жодних доказів в спростування вартості ремонтних робіт пошкодженого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров'ю потерпілих, не застосовується.

Полісом № АЕ/9198161 встановлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну в розмірі 100000,00 грн., франшиза за даним полісом 1000,00 грн.

Враховуючи викладене, за встановлених обставин, до відшкодування відповідачем по страховому випадку від 29.12.2016 належить сума 24990,85 грн. (25990,85 грн. (вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Suzuki Vitara», державний реєстраційний номер НОМЕР_2) - 1000, 00 (франшиза за полісом)).

Враховуючи встановлені вище обставини, оскільки вимоги позивача є обґрунтованими, суд задовольняє позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» повністю.

Судовий збір за розгляд справи, відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України, покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 32-34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 119; ідентифікаційний код 35265086) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (03049, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 25; ідентифікаційний код 23510137) страхове відшкодування в сумі 24990,85 грн. та 1600,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 26.06.2017

Суддя С.О. Турчин