донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

29.06.2017р. справа № 913/361/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
за участю представників сторін:
від позивача:ОСОБА_4 за довіреністю
від відповідача:ОСОБА_5 за довіреністю
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Краснодонвугілля», м. Сєвєродонецьк, Луганська область
на рішення Господарського суду Луганської області
від30.05.2017р.
по справі№ 913/361/17 (ОСОБА_6 В.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Промексперт», м. Київ
доПриватного акціонерного товариства «Краснодонвугілля», м. Сєвєродонецьк, Луганська область
простягнення 79 213,21 грн

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Промексперт», м. Київ (далі «Позивач, ТОВ «Компанія Промексперт»») звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Краснодонвугілля», м. Сєвєродонецьк, Луганська область (далі «Відповідач, ПАТ «Краснодонвугілля»») суми заборгованості в розмірі 79 213, 21 грн.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 30.05.2017р. у справі № 913/361/17 позовні вимоги ТОВ «Компанія Промексперт» задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з ПАТ «Краснодонвугілля» на користь ТОВ «Компанія Промексперт» суму заборгованості в розмірі 79213, 21 грн та суму судового збору в розмірі 1 600,00 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Луганської області від 30.05.2017р. у справі № 913/361/17 та припинити провадження у справі, у звязку з наявністю в договорі № 419/447-7/10-16КУО від 19.10.2016р. третейського застереження.

Заявник апеляційної скарги вважає, що рішення Господарського суду Луганської області у цій справі не можна вважати законним і обґрунтованим, оскільки воно ґрунтується на помилкових висновках суду і є таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В основу заперечень скаржника покладено твердження про те, що в порушення норм господарського процесуального законодавства, судом першої інстанції не було належним чином повідомлено відповідача про дату та час слухання справи, що позбавило останнього можливості висловити в судовому засіданні власну думку щодо наявності третейського застереження у договорі № 419/447-7/10-16КУО від 19.10.2016р..

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, надав суду заперечення на апеляційну скаргу та підтримав викладені в ньому доводи.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі, просив рішення Господарського суду Луганської області від 30.05.2017р. у справі № 913/361/17 скасувати, провадження у справі припинити.

Відповідно до статей 4-4, 81-1 Господарського процесуального кодексу України фіксацію судового процесу було здійснено технічними засобами та складено протокол судового засідання.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає рішення господарського суду винесеним законним, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 19.10.2016р. між ТОВ «Компанія Промексперт» (далі «Замовник) та ПАТ «Краснодонвугілля» (далі «Виконавець») було укладено договір на виконання робіт з паспортизації будівель та споруд СП «Краснодонпогрузтранс» та СП «УМДРГШО» № 419/447-7/10-16КУО (далі «Договір»), (а. с. 8).

Так, згідно п. 1. 1. Договору замовник доручає, а виконавець приймає на себе обовязок з виконання робіт з паспортизації будівель та споруд СП «Краснодонпогрузтранс» та СП «УМДРГШО» .

Пунктом 1. 3 Договору сторони узгодили строк виконання робіт: до 31.12.2016р.

За виконання проектно-кошторисної документації, згідно даного договору, замовник перераховує виконавцю: 145 645,76 грн, відповідно до протоколу про договірну ціну (Додаток № 2 до Договору).

Відповідно до п. 2. 2 Договору, ціна робіт може змінюватись сторонами в наступних випадках:

- при внесенні змін у склад робіт;

- виникнення необхідності у виконанні додаткових обсягів робіт.

Оплата фактично виконаних робіт проводиться шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця: 30 календарних днів після підписання акту здачі-приймання виконаних робіт за кожний етап (п. 2. 4. Договору).

При завершенні робіт виконавець предявляє замовнику акт здачі-приймання проектних робіт з додаванням до нього:

- звітів про результати огляду будівлі;

- паспортів технічного стану будівель або споруд (п. 3. 3 Договору).

Пунтком 3. 4 Договору сторони узгодили, що замовник впродовж 15 календарних днів з дня отримання акту здачи-приймання проектних робіт та звітної документації, вказаної у п. 3.3. даного договору зобовязав направити виконавцю підписаний акт здачі-приймання проектних робіт у встановлені строки або мотивовану відмову від прийняття робіт. У випадку не підписання акту здачі-приймання робіт у вказані строки та ненадання мотивованої відповіді, вказаний акт вважається підписаним, а робота прийнятою та підлягає оплаті.

У випадку, якщо спір або розбіжності, які виникають у звязку з виконанням даного договору або стосуються його укладання, зміни, порушення умов, недійсності, не будуть врегульовані шляхом переговорів, їх розгляд відбуватиметься у Постійно діючому регіональному третейському суді України при Асоціації Регіональна правова група , відповідно до регламенту вказаного суда ( п. 6.2 Договору).

Відповідно до п. 9. 1 Договору строк дії останнього розпочинається з моменту його підписання до 31.12.2016р. або до повного виконання сторонами своїх зобовязань по договору.

Протоколом про договірну ціну на виконання робіт з паспортизації будівель та споруд СП «Краснодонпогрузтранс» та СП «УМДРГШО» було збільшено договірну ціну за договором № 419/447-У/10-16 КУО від 19.10.2016р. до 145 645,76 грн (а. с. 12 (зворот)).

Договір та додатки до останнього підписані з обох сторін та скріплені печатками підприємств.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору ПАТ «Краснодонвугілля» виконало підрядні роботи, загальна вартість яких складає 145 645,76 грн, про що свідчать наступні акти здачі-приймання виконаних робіт, які підписані сторонами без зауважень та скріплені печатками підприємств:

- акт № 01 від 31.10.2016р. на суму 66 432,55 грн (а. с. 17),

- акт № 02 від 15.12.2016р. на суму 62 014,95 грн (а. с. 18),

- акт № 03 від 29.12.2016р. на суму 17 198,26 грн (а. с. 19),

Відповідачем частково було оплачено надані позивачем послуги виконання підрядних робіт на загальну суму 66 432,55 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями:

- № 743037 від 12.12.2016р. на суму 40 000,00 грн (а. с. 20),

- № 743226 від 19.12.2016р. на суму 26 432,55 грн (а. с. 21).

Так, згідно односторонньо підписаного акту звірки взаємних розрахунків від 28.02.2017р., сальдо на користь позивача станом на 21.04.2017р. складає 79 213,21 грн.

Втім, зазначена сума, відповідачем сплачена не була, що стало підставою для звернення ТОВ «Компанія Промексперт» з позовом до господарського суду.

В обґрунтування вимог позову Позивач посилається на факт неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобовязань за Договором, що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 79 213,21 грн.

Під час вирішення спору, ні суду першої інстанції, fні суду апеляційної інстанції не було надано доказів виконання відповідачем у повному обсязі своїх зобов`язань за договором щодо повного розрахунку за виконані підрядні роботи.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно приписів статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів апеляційної інстанції встановила, що вищезазначений договір за своєю правовою природою є договором підряду та підпадає під регулювання статей 837-864 Цивільного кодексу України.

Статтею 837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що Відповідачем було порушено умови договору щодо своєчасного виконання зобов`язання по оплаті виконаних Позивачем робіт в повному обсязі, а також положення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України.

Таким чином, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача непогашеної заборгованості перед позивачем в сумі 79 213,21 грн, а тому судом першої інстанції обґрунтовано задоволено вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 79 213,21 грн за виконані, але не оплачені у встановлений договором строк підрядні роботи.

Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції не було належним чином повідомлено відповідача про дату та час слухання справи та позбавило останнього можливості висловити в судовому засіданні власну думку щодо наявності третейського застереження у договорі, судовою колегією не приймається до уваги, оскільки таке твердження спростовуються матеріалами справи, зокрема, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 60), з якого вбачається, що ухвалу Господарського суду Луганської області від 16.05.32017р. у справі № 913/361/17, якою була визначена наступна дата слухання справи, було вручено особисто повноважному представнику ПАТ «Краснодонвугілля» за довіреністю Хоральській.

Окрім того, судова колегія наголошує, що ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підвідомчий господарським судам спір може бути передано сторонами на вирішення третейського суду, крім спорів про визнання недійсними актів, а також спорів, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов'язаних із задоволенням державних потреб, спорів, передбачених пунктом 4 частини першої цієї статті, та інших спорів, передбачених законом. Рішення третейського суду може бути оскаржено в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про третейські суди" до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Згідно зі ст. 5 Закону України "Про третейські суди" юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Передбачене даною нормою право може бути реалізоване і після порушення провадження у справі з наслідками, передбаченими п.5 ч.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

В абзаці 1 п. 29 Інформаційного листа Вищого господарського суду України „Про деякі питання, порушені у доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України № 01-8/530 від 29.09.2009р. ВГСУ на запитання: „Чи підлягає припиненню господарським судом провадження у справі за позовом про стягнення заборгованості за договором за наявності у такому договорі третейської угоди про передачу спорів, які можуть виникнути за договором, на вирішення третейського суду? відповів, що відповідь на зазначене питання вміщено в пункті 10 інформаційного листа Вищого арбітражного суду України „Про деякі питання практики застосування окремих норм чинного законодавства у вирішенні спорів N 01-8/91 від 10.03.1998р., де, зокрема, зазначено, що господарський суд, до якого подано позов, з питання, що є предметом арбітражної угоди, повинен припинити провадження у справі, якщо є заперечення однієї з сторін щодо вирішення спору в господарському суді і ним не буде визнано, що арбітражна угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Водночас, з матеріалів справи не вбачається та заявником не доведено, що останній звертався до суду з вимогою про припинення провадження у справі у звязку із наявністю у Договорі третейського застереження.

Усі інші доводи відповідача в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному суді, тому не приймаються судом до уваги, у звязку з необґрунтованістю та недоведеністю.

Оскільки доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що під час розгляду справи місцевим господарським суд допущені порушення норм матеріального або процесуального права, які передбачені ст.ст. 103, 104 ГПК України як підстави для скасування рішення, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Краснодонвугілля», м. Сєвєродонецьк, Луганська область - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Луганської області від 30.05.2017р. у справі № 913/361/17 без змін.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

Надруковано 5 примірників:

1 позивачу;

1 відповідачу;

1 до справи;

1 ГСЛО;

1 ДАГС.