КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2017 р. справа№ 910/22027/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Власова Ю.Л.

при секретарі: Ковальчуку Р.Ю.

за участю представників:позивача - Гармашов Б.С.

відповідача - Корнієнко Т.Ю.

третя особа - не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Хорс"

на рішення Господарського суду м. Києва від 30.03.2017 р.

у справі № 910/22027/16 (суддя - Ковтун С.А.)

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Хорс"

третя особа Державне підприємство "Завод 410 Цивільної авіації"

про стягнення 798146,24 грн

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву (далі - позивач) звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Хорс" (далі - відповідач) про стягнення з відповідача в доход Державного бюджету України заборгованості у розмірі 608 957,35 грн за договором оренди № 4476 нерухомого майна, що належить до державної власності від 30.09.2009 р., 105 342,38 грн пені, 65 577,79 грн інфляційних втрат та 18 268,72 грн штрафу.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 30.01.2017 р. було залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог не предмет спору, на стороні відповідача, Державне підприємство "Завод 410 Цивільної Авіації".

Рішенням Господарського суду м. Києва у справі № 910/22027/16 від 30.03.2017 р. позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду м. Києва від 30.03.2017 р., Товариство з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Хорс" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач посилається на те, що в нього відсутній обов'язок сплати орендної плати за вказаний період, оскільки з 30.09.2013 р. він не отримує жодних послуг оренди внаслідок відключення балансоутримувачем - Державним підприємством "Завод 410 Цивільної Авіації", у зв'язку з чим у відповідача відсутня можливість здійснення господарської діяльності у орендованому приміщенні з експлуатації авіатренажеру.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.05.2017 р. порушено апеляційне провадження у справі № 910/22027/16, а розгляд справи призначено на 13.06.2017 р.

В засідання суду, призначене на 13.06.2017 р., представник третьої особи не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, що підтверджується зворотним повідомленням про вручення поштового відправлення.

Будь-яких доказів поважності причин відсутності зазначеного представника суду не надано.

Неявка в судове засідання зазначеного представника не перешкоджає розгляду скарги. Подальше відкладення призведе до затягування та порушення строків розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об'єктивного розгляду. Наведене не суперечить п. п. 3.9.1, 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

30.09.2009 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву (далі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Хорс" (далі - орендар) було укладено договір оренди № 4476 нерухомого майна, що належить до державної власності (далі - договір оренди).

Відповідно до п. 1.1 договору оренди орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежитлові приміщення (далі - майно), загальною площею 506,10 кв. м., розміщені на 1 та 2 поверхах будівлі корпусу турбогвинтових літаків, за адресою: м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 94, що перебуває на балансі державного підприємства "Завод 410 Цивільної Авіації" (балансоутримувача), вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку станом на 31.03.2009 р. і становить 1 942 980,00 грн.

Згідно з п. 3.6 договору орендна плата перераховується до Державного бюджету України та балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Як передбачено п. 3.11 договору, у разі припинення (розірвання) договору оренди відповідач сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє відповідача від обов'язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції, до державного бюджету та балансоутримувачу.

30.09.2009 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву та Товариством з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Хорс" було підписано акт приймання-передачі майна.

У відповідності до п. 5.3 договору орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Майно вважається поверненим орендодавцю/балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта приймання-передавання. Обов'язок щодо складання акта приймання-передавання про повернення майна покладається на орендаря (п. 10.10 договору оренди).

Строк оренди було встановлено до 30.09.2010 р. (п. 10.1 договору оренди), який продовжено до 30.09.2011 р. (договір № 4476/01 від 24.10.2011 р.) та до 30.09.2013 р. (договір № 4476/02 від 01.11.2012 р.).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.04.2014 р. у справі № 910/21198/13 було визнано право користування ТОВ "Авіакомпанія "Хорс" нежитловими приміщеннями, загальною площею 506,10 кв.м, що розміщені на 1-ому та 2-ому поверхах будівлі корпусу турбогвинтових літаків, за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, 94, які перебувають на балансі державного підприємства "Завод 410 Цивільної Авіації" до 30.09.2014 р. на підставі договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 4476 від 30.09.2009 р.; визнано продовженим (пролонгованим) договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 4476 від 30.09.2009 р., укладений між ТОВ "Авіакомпанія "Хорс" та Регіональним відділенням Фонду державного майна України в місті Києві на новий строк.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.09.2014 р. у справі № 910/21198/13 рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2014 р. у справі № 910/21198/13 скасовано щодо задоволення позовної вимоги ТОВ "Авіакомпанія "Хорс" про визнання продовженим (пролонгованим) договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 4476 від 30.09.2009 на новий строк; відмовлено ТОВ "Авіакомпанія "Хорс" у задоволенні позовної вимоги про визнання продовженим (пролонгованим) договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 4476 від 30.09.2009 р. на новий строк; в іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2014 р. у справі № 910/21198/13 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 22.01.2015 р. у справі № 910/18971/13 було відмовлено у задоволенні позову ТОВ "Авіакомпанія "Хорс" до Регіонального відділення фонду державного майна України по м. Києву, за участю третіх осіб - Державного підприємства "Завод 410 ЦА" та Мінпромполітики про визнання договору таким, що діє до 30.09.2016 р.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.03.2015 р. у справі № 910/20443/13 було зобов'язано ТОВ "Авіакомпанія "Хорс" звільнити та повернути орендоване державне нерухоме майно - нежитлові приміщення за адресою: м. Київ, Повітрофлотський проспект, 94, загальною площею 506,10 кв. м.

Дане рішення залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.05.2015 р. у справі № 910/20443/13.

Ухвалою Господарського суду міста Києва у справі № 910/20443/13 від 12.01.2016 було відстрочено виконання рішення суду до 12.01.2017 р.

Крім того, стягнення орендних платежів з ТОВ "Авіакомпанія "Хорс" було предметом розгляду у справах № 910/15973/14 за позовом заступника прокурора Печерського району міста Києва в інтересах держави в особі регіонального відділення Фонду державного майна України за період з грудня 2013 року по листопад 2014 року та № 910/2360/16 за позовом Державного підприємства "Завод 410 ЦА" за період з вересня 2015 року по лютий 2016 року.

Спір у справ виник у зв'язку з тим, що відповідач, на думку позивача, не сплачує орендні платежі, внаслідок чого за період з листопада 2014 року по квітень 2016 року в нього виникла заборгованість у сумі 608 957,35 грн.

Як передбачено ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як передбачено ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

У відповідності до ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Плата за користуванням майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором ( ч. 5 ст. 762 ЦК України).

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 795 ЦК України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

Таким чином, зобов'язання зі сплати орендної плати за користування майном припиняється з моменту підписання акта приймання-передачі приміщень.

Докази підписання акта приймання-передачі приміщень з оренди, після 30.09.2013 р. відсутні, відтак відповідач продовжує користуватися орендованим приміщенням та зобов'язаний сплачувати орендну плату.

Враховуючи те, що відповідач, в порушення зазначених норм права та умов укладеного договору оренди свої зобов'язання щодо сплати орендних платежів не виконував неналежним чином, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача до Державного бюджету України за період з листопада 2014 року по квітень 2016 року 608 957,35 грн заборгованості з орендної плати є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, за прострочення виконання грошового зобов'язання позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 105 342,38 грн пені та 18 268,72 грн штрафу.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 3.7 договору оренди сторони погодили, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному п. 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Згідно з п. 3.8 договору оренди у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 3% від суми заборгованості.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Статті 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» та ч. 2 ст. 343 ГК України обмежують граничний розмір пені подвійною обліковою ставкою НБУ.

Отже, розмір пені не може перевищувати той розмір, який установлено законом як граничний, тобто за прострочення платежу за договором може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислена на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України. Таку ж правову позицію підтримує і Верховний Суд України (постанова ВСУ від 24.10.2011р. у справі № 25/187).

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 105 342,38 грн пені та 18 268,72 грн штрафу є обгрунтованими, розмір їх перевірений судом, відповідає вимогам чинного законодавства та умовам укладеного договору, а тому підлягає задоволенню.

Також, за неналежне виконання умов укладеного договору оренди позивач просив суд стягнути з відповідача 65 577,79 грн інфляційних втрат.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача 65 577,79 грн інфляційних втрат є обргунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Стосовно доводів скаржника про те, що в нього відсутній обов'язок зі сплати орендної плати за вказаний період, оскільки у зв'язку з відключенням балансоутримувачем - Державним підприємством "Завод 410 Цивільної Авіації" в орендованому приміщенні електропостачання можливість здійснення господарської діяльності у відповідача відсутня, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п. п. 1, 5 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 6 ст. 762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використано ним через обставини, за які він не відповідає.

Як передбачено п. 5.11 договору оренди, орендар повинен протягом 15 робочих днів після підписання договору укласти з балансоутримувачем орендованого майна договір про відшкодування витрат на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг.

Під час розгляду Господарським судом міста Києва справи № 910/24500/13 за позовом Державного підприємства "Завод 410 ЦА" до ТОВ "Авіакомпанія "Хорс" про стягнення 44 780,44 грн встановлено, що між позивачем та відповідачем 20.01.2010 р. було укладено договір № 20/01-11 про постачання та відшкодування вартості спожитої електричної енергії, згідно з яким позивач взяв на себе зобов'язання постачати відповідачу електричну енергію у необхідних йому обсягах з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а відповідач зобов'язався відшкодовувати вартість отриманої електричної енергії за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені договором, проте, в порушення умов договору, відповідач свої зобов'язання не виконував, у зв'язку з чим виник борг за отриману електричну енергію, доказів оплати якого немає.

Пунктом 5.1 договору про постачання та відшкодування вартості спожитої електричної енергії № 20/01-11 від 20.01.2011 р. передбачено право Державного підприємства "Завод 410 ЦА" на обмеження або припинення електропостачання у разі виникнення у ТОВ "Авіакомпанія "Хорс" заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію.

Доведення неправомірності відключення державним підприємством "Завод 410 ЦА" приміщень, що були передані у оренду за Договором товариству з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Хорс" від електропостачання покладено на останнє.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що відсутні правові підстави для звільнення відповідача від сплати орендних платежів у відповідності до ч. 6 ст. 762 ЦК України.

Інші доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів як необґрунтовані.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 30.03.2017 р. прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Хорс" задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Хорс" залишити без задоволення, рішення Господарського суду м. Києва від 30.03.2017 р. у справі № 910/22027/16 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/22027/16 повернути до Господарського суду м. Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам та третій особі.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Андрієнко

Ю.Л. Власов