номер провадження справи 24/91/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2017 Справа № 908/1128/17

за позовом Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ) в особі Відокремленого підрозділу Южно-Українська атомна електрична станція (55001, Миколаївська область, м. Южноукраїнськ, промзона, а/с 20)

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім Світлоприлад (69035, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд. 3, )

про стягнення 14 032,03 грн.

Суддя Азізбекян Т.А.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність НАІ №434355 від 26.04.2016р.

Від відповідача: не прибув

СУТЬ СПОРУ:

30.05.2017р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Южно-Українська атомна електрична станція до товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім Світлоприлад про стягнення з відповідача 14 032,03 грн. штрафних санкцій.

Ухвалою суду від 31.05.2017р. позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 908/1128/17, справі присвоєно номер провадження 24/91/17, розгляд якої призначено на 21.06.2017р.

В судовому засіданні 21.06.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

За письмовим клопотанням представника позивача розгляд справи відбувався без фіксації судового процесу за допомогою технічних засобів.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі пояснивши, що 23.03.2016р. між сторонами укладено договір на постачання товару № 53-123-01-16-02311. В супереч умовам договору та чинного законодавства, зобовязання щодо поставки товару у визначений договором строк відповідачем виконано не було, у звязку з чим останньому нараховано штрафні санкції у розмірі 14 032,03 грн. Позивач просить суд на підставі ст. ст. 526, 610, 611, 612, 625 Цивільного кодексу України, позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання 21.06.2017р. не прибув, витребувані документи не надав. 14.06.2017р. представник відповідача ознайомлений з матеріалами справи зі зняттям фотокопії, про що свідчить підпис уповноваженої особи на письмовому клопотанні від 12.06.2017р.

19.06.2017р. від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке залишено судом без задоволення як необґрунтоване.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Згідно зі ст. 22 ГПК України сторони мають право брати участь у господарських засіданнях. Оскільки зміст норми не передбачає обовязку сторін брати участь в судових засіданнях, незявлення повноважних представників сторін в судові засідання є реалізацією процесуального права сторони.

В п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 зазначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд,

ВСТАНОВИВ:

23.03.2016 р. між ДП Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (Покупець) в особі ВП Южно-Українська АЕС та ТОВ Торговельний дім Світлоприлад (Постачальник) укладено договір на постачання товару № 53-123-01-16-02311, за умовами якого (п. 1.1.) Постачальник зобовязується передати Покупцю, а Покупець приймає на себе зобовязання прийняти і сплатити вироби лампи розжарювання та газорозрядні електричні у кількості, асортименті і цінам, зазначеним у специфікації № 1 (Додаток до договору №1), що є не відємною частиною договору. Рік виготовлення товару не раніше 2015 року.

Загальна вартість товару складає: разом 410 132,75 грн., крім того ПДВ 20%: /82 026,55 грн. Всього: 492 159,30 грн. За даним договором оплата відбувається на протязі 30 днів після постачання товару згідно специфікації № 1 (Додаток до договору №1) (п. п. 2.1, 2.2 Договору).

Пунктом 3.1. Договору визначено, що постачання товару здійснюється на протязі 30 календарних днів після підписання договору, автотранспортом Постачальника на умовах DDP м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, Южноукраїнське відділення ВП Складське господарство відповідно до Правил Інкотермс 2010. Термін постачання може бути змінений за погодженням сторін шляхом укладання додаткової угоди.

Відповідно до п. 3.2 Договору сторони узгодили, що з товаром Постачальник надає Покупцю видаткову накладну; податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, і зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН), шляхом направлення її на електронну адресу покупця протягом терміну, визначеного чинною редакцією ПКУ. Разом з податковою накладною Постачальник надає Покупцю електронну квитанцію про реєстрацію податкової накладної у ЄРПН; документ, підтверджуючий якість товару: копія декларацію про відповідність або копія сертифікату відповідності.

Датою постачання є дата отримання товару на складі вантажоодержувача з відміткою в накладній на відвантаження товару (п. 3.3 Договору).

Будь-які зміни і доповнення до даного Договору мають оформлюються додатковими угодами, підписуються уповноваженими особами та скріплюються печатками з обох сторін (п. 9.1 Договору).

Пунктом 11.1 Договору сторони визначили, що Покупець зобовязаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товари.

Відповідно до п. 11.3 Договору, Постачальник зобовязався забезпечити постачання товарів у строки, встановлені цим Договором

Розділу 12 сторони обумовили, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з дати реєстрації в ДП НАЕК Енергоатом. Дія терміну цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 12.1 цього Договору, та закінчується 31.12.2017р. Закінчення терміну дії цього Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії терміну цього Договору, та виконання діючих зобовязань.

В порушення умов договору поставки, відповідачем взяте на себе зобовязання щодо своєчасної поставки товару у строки визначені п. 3.1 Договору не виконано. В звязку з чим позивачем на підставі п. 4.1 Договору нараховано пеню у розмірі 0,1 % від вартості не поставленого товару за кожен день прострочення в сумі 9 612,75 грн. та за прострочення постачання товару понад 30 календарних днів нараховано штраф у розмірі 7% від вартості не поставленого товару в сумі 4 419,28 грн.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафних санкцій на загальну суму 14 032,03 грн., є предметом судового розгляду у даній справі.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, вислухавши представника позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини… Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Аналогічні положення містить ст. 174 Господарського кодексу України (далі ГК України), згідно з якою господарські зобовязання між субєктами господарювання виникають, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом.

Спірні правовідносини сторін ґрунтуються на Договорі поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 629 Цивільного кодексу України закріплено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Матеріали справи свідчать, що між сторонами склалися господарські відносини на підставі укладеного між сторонами договору, які породили взаємні обовязки: обовязком відповідача стало поставка товару позивачу, а обовязком позивача прийняття товару і оплата його вартості на умовах, визначених Договором.

Згідно ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

За приписами статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем поставлено позивачу товар, визначений специфікацією № 1 за договором № 53-123-01-16-02311 на суму 438 242,70 грн., про що свідчать видаткова накладна від 01.04.2016р. № 171 на суму 429 026,70 грн. та видаткова накладна від 05.08.2016р. № 479 на суму 9 216,00 грн., які підписані обома сторонами.

Отже, в порушення умов договору відповідачем не поставлено товару на суму 53 916,60 грн. При цьому, поставка за накладною від 01.04.2016р. № 171 на суму 429 026,70 грн. здійснена своєчасно, а за накладною від 05.08.2016р. № 479 на суму 9 216,00 грн. з порушенням строків, визначених договором.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до положень ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно із ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 2 ст. 231 ГК України передбачено, що у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування пені надано сторонам ст. 231 ГК України.

Пунктом 4.1. договору сторони передбачили, у разі порушення зобовязань за договором, а саме за порушення термінів постачання товару, які передбачені даним договором, Постачальник зобовязаний сплатити Покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого товару у зазначений термін за кожний день прострочення. Крім того, у разі прострочення постачання понад 30 календарних днів Постачальник зобовязаний сплатити штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого товару.

Згідно з ч. 1 ст. 255 ЦК України якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку.

З огляду на вищевикладене, враховуючи доведеність факту порушення відповідачем строків поставки за Договором, умови Договору та приписи чинного законодавства, суд вважає, що вимоги про стягнення з відповідача 0,1% пені та 7% штрафу заявлені позивачем обґрунтовано.

Згідно з розрахунками позивача відповідачу нараховано пеню у розмірі 6 755,18 грн. за період з 23.04.2016р. по 07.08.2016р. та 4 419,28 грн. штрафу по накладній № 479 від 05.08.2016р. до дати постачання та пеню у розмірі 2 857,57 грн. за період з 09.08.2016р. по 30.09.2016р. після дати постачання.

Перевіривши надані позивачем розрахунки пені та штрафу, суд дійшов до висновку, що вимоги про їх стягнення є законними та обґрунтованими.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обовязки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Статтями 42, 43 ГПК України встановлено, що господарський судовий процес здійснюється на засадах змагальності та рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. При цьому принцип змагальності передбачає покладання тягаря доказування на сторони, покладання на них відповідальності за доведеність їхніх вимог чи заперечень; вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

Статтею 22 ГПК України встановлено загальний обовязок сторін добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

В даному випадку, відповідач не скористався наданим йому законом правом відповідно до ст. 33 ГПК України, не надав до суду доказів, які могли б свідчити про належне виконання зобовязань за договором, або спростувати доводи позивача.

Отже, з підстав зазначених вище, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 14 032,03 грн. штрафних санкцій підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім Світлоприлад (69035, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд. 3, ) на користь Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, , р/р 5980 в банку «Фінанси та кредит» м. Київ, МФО 300131) в особі відокремленого підрозділу Южно-Українська атомна електрична станція (55001, Миколаївська область, м. Южноукраїнськ, промзона, а/с 20, р/р 0273 у філії Миколаївського облуправління АТ Ощадбанк, МФО 326461, ) - 14 032 (чотирнадцять тисяч тридцять дві) грн. 03 коп. штрафних санкцій та 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Повне рішення складено 26.06.2017р.

Суддя Т.А. Азізбекян