ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.06.2017 Справа № 904/6162/17

За позовом Державного підприємства "Дніпровський електровозобудівний завод", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Паперова фабрика", м. Дніпро

про стягнення 33 262 грн. 73 коп.

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. №2103/2017/5 від 21.03.2017р.;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство "Дніпровський електровозобудівний завод" звернулося до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Паперова фабрика" заборгованість в розмірі 33 262 грн. 73 коп., відповідно до умов договору зберігання №9 від 02.03.2015р. в редакції додаткових угод.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх господарських зобов'язань.

Відповідач явку повноважного представника у призначені судові засідання не забезпечив та не надав витребувані судом документи.

Поштові повідомлення про вручення відповідачу ухвали про порушення провадження у справі від 29.05.2017р. або ухвали від 13.06.2017р., якою відкладений розгляд справи на 22.06.2017р., чи поштові конверти з вказаними ухвалами на адресу господарського суду не поверталися.

Відповідно до п.3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом зазначеної статті 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

На підтвердження направлення на адресу відповідача вказаних вище ухвал господарського суду до матеріалів справи долучені належним чином засвідчені копії реєстрів на відправку рекомендованої пошти з повідомленням по Дніпру від 31.05.2017р. № 240, від 15.06.2017р. № 127, та засвідчені судом витяги з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача, оскільки за вказаних вище підстав, він вважається повідомленим про час та місце судового розгляду справи належним чином.

Відповідно до ст.75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В порядку ст.85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

02.03.2015р. між Державним підприємством «Дніпропетровський науково-виробничий комплекс «Електровозобудування» (правонаступником якого є Державне підприємство "Дніпровський електровозобудівний завод") (зберігач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Паперова фабрика" (власник) було укладено договір зберігання № 9 (далі - договір), відповідно до умов якого зберігач зобов'язується прийняти на зберігання згідно з актом прийому-передачі, зберігати, виготовлені зберігачем і передані останньому, запасні частини в подальшому іменовані обладнання, згідно з додатком № 1, який є невід'ємною частиною цього договору, а власник приймає на себе зобов'язання сплатити за зберігання і надалі прийняти обладнання назад (п. 1.1. договору).

Зберігач зобов'язаний забезпечити збереження обладнання, і бере на себе матеріальну відповідальність за його справність і працездатність (п. 1.2. договору).

Зберігач зобов'язується зберігати обладнання за адресою: 49068, м. Дніпропетровськ, вул. Орбітальна, 13, ДП «НВК« Електровозобудування », в умовах, що не допускають погіршення його якості (п. 1.3. договору).

Загальна сума переданого на зберігання обладнання становить 10 366 393,75 грн. (Десять мільйонів триста шістдесят шість тисяч триста дев'яносто три гривні 75 копійок) з урахуванням ПДВ (п. 1.4. договору).

Зберігач зобов'язаний: вживати всіх передбачених договором належні заходи для забезпечення збереження обладнання і підтримки його в працездатному стані; нести відповідальність за втрату, недостачу або втрату працездатності обладнання в результаті його неналежного зберігання; передати обладнання власнику після повного розрахунку з боку останнього (п. 2.1. договору).

Власник зобов'язаний: сплатити зберігачу 0,001% від загальної вартості обладнання за кожний день зберігання. Платежі за цим договором будуть проводитися власником, в формі банківського переказу шляхом перерахування 100% оплати за кожен місяць зберігання до 5-го числа поточного місяця наступного за розрахунковим в розмірі 103,66 грн. без урахування ПДВ за кожен день зберігання обладнання протягом 5-ти банківських днів з моменту виставлення такого рахунку. Датою платежу є дата надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок зберігача; прийняти обладнання після закінчення терміну дії договору та повного розрахунку за зберігання обладнання з охоронцем (п. 2.2. договору).

Цей договір вступає в дію з моменту його підписання і діє до 31.12.2015 року, а в частині зобов'язань між сторонами - до повного їх виконання (п. 5.1. договору).

28.09.2015р. сторонами підписано додаткову угоду № 1 до договору (а.с. 12), в якій дійшли згоди змінити пункти договору та викласти їх в наступній редакції:

« 1.4. Загальна сума переданого на зберігання обладнання становить 7 594 393,75 грн. (сiм мільйонів п'ятсот дев'яносто чотири тисячі триста дев'яносто три гривні 75 копійок) з урахуванням ПДВ.»;

« 2.1. Власник зобов'язаний: сплатити зберігачу 0,001% від загальної вартості обладнання за кожний день зберігання. Платежі за цим договором будуть проводитися власником, в формі банківського переказу шляхом перерахування 100% оплати за кожен місяць зберігання до 5-го числа поточного місяця наступного за розрахунковим в розмірі 75,94 грн. без урахування ПДВ за кожен день зберігання обладнання протягом 5-ти банківських днів з моменту виставлення такого рахунку. Датою платежу є дата надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок зберігача; прийняти обладнання після закінчення терміну дії договору та повного розрахунку за зберігання обладнання з охоронцем ».

Сторони підписали додаток № 1 до договору «Перелік запчастин» (а.с. 9).

Додатковими угодами від 030.12.2015р. № 2 та від 20.12.2016р. № 3 сторони продовжували строк дії договору до 31.12.2016р. та 31.12.2017р. відповідно.

На виконання умов договору відповідач передав, а позивач прийняв на зберігання обладнання загальною вартістю 10 366 393 грн. 75 коп. з ПДВ, що підтверджується актом приймання-передачі №1 від 02.03.2015р. (а.с.10-11).

28.09.2015р. відповідно до акту приймання-передачі № 2 (а.с. 12) позивач передав відповідачу зі зберігання обладнання на суму 2 772 000 грн. 00 коп. з ПДВ.

Позивач стверджує, що за період з березня 2016р. по лютий 2017р. позивач надав відповідачу послуги зі зберігання, на підтвердження чого надав підписані сторонами та скріплені їх печатками акти виконаних послуг зі зберігання запасних частин:

- № 14 від 31.03.2016р., відповідно до якого загальна вартість послуги за зберігання запасних частин за період з 01.03.2016р. по 31.03.2016р. становить 2 824 грн. 97 коп., вказаний акт підписаний сторонами із приміткою: «Власник до зберігача по якості та термінах виконаних послуг ніяких претензій не має» (а.с. 13);

- № 15 від 29.04.2016р., відповідно до якого загальна вартість послуги за зберігання запасних частин за період з 01.04.2016р. по 30.04.2016р. становить 2 733 грн. 84 коп., вказаний акт підписаний сторонами із приміткою: «Власник до зберігача по якості та термінах виконаних послуг ніяких претензій не має» (а.с. 13);

- № 16 від 31.05.2016р., відповідно до якого загальна вартість послуги за зберігання запасних частин за період з 01.05.2016р. по 31.05.2016р. становить 2 824 грн. 97 коп., вказаний акт підписаний сторонами із приміткою: «Власник до зберігача по якості та термінах виконаних послуг ніяких претензій не має» (а.с. 14);

- № 17 від 30.06.2016р., відповідно до якого загальна вартість послуги за зберігання запасних частин за період з 01.06.2016р. по 30.06.2016р. становить 2 733 грн. 84 коп., вказаний акт підписаний сторонами із приміткою: «Власник до зберігача по якості та термінах виконаних послуг ніяких претензій не має» (а.с. 14);

- № 18 від 31.07.2016р., відповідно до якого загальна вартість послуги за зберігання запасних частин за період з 01.07.2016р. по 31.07.2016р. становить 2 824 грн. 97 коп., вказаний акт підписаний сторонами із приміткою: «Власник до зберігача по якості та термінах виконаних послуг ніяких претензій не має» (а.с. 15);

- № 19 від 31.08.2016р., відповідно до якого загальна вартість послуги за зберігання запасних частин за період з 01.08.2016р. по 31.08.2016р. становить 2 824 грн. 97 коп., вказаний акт підписаний сторонами із приміткою: «Власник до зберігача по якості та термінах виконаних послуг ніяких претензій не має» (а.с. 15);

- № 20 від 30.09.2016р., відповідно до якого загальна вартість послуги за зберігання запасних частин за період з 01.09.2016р. по 30.09.2016р. становить 2 733 грн. 84 коп., вказаний акт підписаний сторонами із приміткою: «Власник до зберігача по якості та термінах виконаних послуг ніяких претензій не має» (а.с. 16);

- № 21 від 31.10.2016р., відповідно до якого загальна вартість послуги за зберігання запасних частин за період з 01.10.2016р. по 31.10.2016р. становить 2 824 грн. 97 коп., вказаний акт підписаний сторонами із приміткою: «Власник до зберігача по якості та термінах виконаних послуг ніяких претензій не має» (а.с. 16);

- № 22 від 30.11.2016р., відповідно до якого загальна вартість послуги за зберігання запасних частин за період з 01.11.2016р. по 30.11.2016р. становить 2 733 грн. 84 коп., вказаний акт підписаний сторонами із приміткою: «Власник до зберігача по якості та термінах виконаних послуг ніяких претензій не має» (а.с. 17);

- № 23 від 31.12.2016р., відповідно до якого загальна вартість послуги за зберігання запасних частин за період з 01.12.2016р. по 31.12.2016р. становить 2 824 грн. 97 коп., вказаний акт підписаний сторонами із приміткою: «Власник до зберігача по якості та термінах виконаних послуг ніяких претензій не має» (а.с. 17);

- № 24 від 31.01.2017р., відповідно до якого загальна вартість послуги за зберігання запасних частин за період з 01.01.2017р. по 31.01.2017р. становить 2 824 грн. 97 коп., вказаний акт підписаний сторонами із приміткою: «Власник до зберігача по якості та термінах виконаних послуг ніяких претензій не має» (а.с. 18);

- № 25 від 28.02.2017р., відповідно до якого загальна вартість послуги за зберігання запасних частин за період з 01.02.2017р. по 28.02.2017р. становить 2 551 грн. 58 коп., вказаний акт підписаний сторонами із приміткою: «Власник до зберігача по якості та термінах виконаних послуг ніяких претензій не має» (а.с. 18).

Однак, як стверджує позивач, відповідач в порушення умов договору, за надані послуги зі зберігання запасних частин за період з березня 2016р. по лютий 2017р. не сплатив, у звязку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 33 261 грн. 73 коп.

Заборгованість відповідача підтверджується: договором з додатками, копіями Актів виконаних послуг зі зберігання запасних частин, копіями рахунків, обґрунтованим розрахунком суми позову тощо.

Відповідач доказів погашення спірної заборгованості суду на час розгляду справи не надав.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникли між сторонами на підставі зазначеного Договору зберігання, є господарськими зобовязаннями, тому, згідно положень ст. ст. 4, 173-175, ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих майново-господарських відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

За договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності (ч. 1 ст. 936 Цивільного кодексу України).

Договір зберігання укладається у письмовій формі у випадках, встановлених статтею 208 цього Кодексу. Письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем (ч. 1 ст. 937 Цивільного кодексу України).

Прийняття речі на зберігання може підтверджуватися видачею поклажодавцеві номерного жетона, іншого знака, що посвідчує прийняття речі на зберігання, якщо це встановлено законом, іншими актами цивільного законодавства або є звичним для цього виду зберігання (ч. 3 ст. 937 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст. 946 Цивільного кодексу України плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання.

Згідно до приписів ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, цивільні (господарські) зобовязання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання, а ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно приписам ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до положень ст.ст. 216-217, 230-231 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За умовами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Водночас, господарський суд зазначає, що позивачем у розрахунку суми основної заборгованості допущено технічну помилку, а саме невірно підраховано загальну суму вартості наданих послуг за період з березня 2016 року по лютий 2017 року. В позовній заяві позивач зазначає загальну вартість наданих послуг за вказаний період у розмірі 33 262 грн. 73 коп., в той час коли загальна вартість наданих послуг за наявними актами виконаних послуг зі зберігання запасних частин за період зберігання з березня 2016р. по лютий 2017р. становить 33 261 грн. 73 коп.

За встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконав свої майново-господарські зобовязання перед позивачем по оплаті наданих послуг зберігання в узгоджені сторонами строки, чим порушив умови укладеного із позивачем договору та вищевказані приписи діючого законодавства, тому позовні вимоги про примусове стягнення з відповідача 33 261 грн. 73 коп. основного боргу є правомірними та підлягають задоволенню. В решті позову слід відмовити.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 36, 43, 49, 75, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Паперова фабрика" (49098, м. Дніпро, вул. Каспійська, 2, ідентифікаційний код 39265179) на користь Державного підприємства "Дніпровський електровозобудівний завод" (49068, м. Дніпро, вул. Орбітальна, 13, ідентифікаційний код 32495626) 33 261 грн. 73 коп. (тридцять три тисячі двісті шістдесят одну грн. 73 коп.) основного боргу, 1 599 грн. 95 коп. (одну тисясу пятсот девяносто девять грн.. 95 коп.) витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя І.А. Рудь

Повне рішення складено 27.06.2017