УХВАЛА

про повернення позовної заяви

05.07.2017Справа №910/10811/17

Суддя Демидов В.О., розглянувши

позовну заявуТовариства з обмеженою відповідальністю «Завод «Ізумруд»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Видавництво імені Олени Теліги»
простягнення 47 888,15 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод «Ізумруд» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавництво імені Олени Теліги» про стягнення 47 888,15 грн.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, господарським судом встановлено наступне:

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов'язаний при поданні позову надати суду докази відправлення відповідачам копій позовної заяви і всіх доданих до неї документів. Відповідно до ч. 1 ст. 56 вказаного Кодексу України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Тобто, належним доказом направлення на адресу відповідача позову та всіх доданих до нього документів є опис вкладення.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п.п.2, 4 ч.3 ст.129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст.ст.4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та порушення провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

Згідно із ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Як вказувалось вище, у даному випадку такими належними доказами надіслання копій позовної заяви з доданими до неї всіма документами відповідачам є описи вкладення відправленої поштової кореспонденції, засвідчені підписами працівника відділення поштового зв'язку та відбитками календарного штемпеля цього відділення.

За змістом п. 61 Правил надання поштового зв'язку, затверджених Постановою №270 від 05.03.2009 р. Кабінету Міністрів України, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Як встановлено судом на підставі опису вкладення до цінного листа №601 від 29.06.2017 р., позивачем на адресу відповідача скеровано позовну заяву №1.03/424 від 07.06.2017 р. з додатками.

Наразі, позивачем до господарського суду міста Києва подано позовну заяву №1.03/440 від 26.06.2017 р.

Тобто, наданий Товариством з обмеженою відповідальністю «Завод «Ізумруд» опис вкладення до цінного листа №601 від 29.06.2017 р. свідчить про направлення на адресу відповідача позовної заяви з іншим номером та датою, ніж позов, що був поданий до господарського суду міста Києва, а отже вказаний опис вкладення не може бути належним та допустимим доказом надсилання відповідачеві копії позовної заяви №1.03/440 від 26.06.2017 р.

Будь-яких інших доказів направлення на адресу відповідача позовної заяви №1.03/440 від 26.06.2017 р. та всіх доданих до неї документів Товариством з обмеженою відповідальністю «Завод «Ізумруд» суду не надано.

При цьому, п. 4 ч. 1 ст. 65 Господарського процесуального кодексу України надає можливість судді витребувати від сторін лише ті документи, які можуть бути необхідні саме для вирішення спору.

Як зазначено у ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, суд обмежений у праві самостійного витребування доказів. Тому суд у разі порушення позивачем ст. 57 Господарського процесуального кодексу України не має права скористатися приписами ст.ст. 38, 65 Господарського процесуального кодексу України, а навпаки є зобов'язаним виконати вимоги ст. 63 зазначеного Кодексу України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду у випадку неподання доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

За таких обставин, у зв'язку з ненаданням позивачем належних доказів направлення відповідачу копії позовної заяви та всіх доданих до неї документів (опису вкладення), враховуючи приписи ст. 57, п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню заявнику без розгляду.

Частиною 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України визначено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 57, п. 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї документи повернути заявнику без розгляду.

Суддя В.О. Демидов