ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 року Справа № 926/2733/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - суддіГрека Б.М., - (доповідача у справі),
суддів :Карабаня В.Я., Палія В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства "Укртрансгаз"
на постановуЛьвівського апеляційного господарського суду від 13.03.17
у справі№926/2733/16
господарського судуЧернівецької області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Укртрансгаз"
доПублічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Чернівцігаз"
треті особи1)Товариство з обмеженою відповідальністю "Чернівцігаз Збут", 2)Головне управління Державної казначейської служби України в Чернівецькій області, 3)Департамент фінансів Чернівецької облдержадміністрації, 4)Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
простягнення суми
за участю представників від:
позивачаСеврук В.О.,
відповідачаБогдан С.В.
третьої особи-1не з'явилися, були належно повідомлені,
третьої особи-2не з'явилися, були належно повідомлені,
третьої особи-3не з'явилися, були належно повідомлені,
третьої особи-4Безпалюк О.Л.

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулося до господарського суду Чернівецької області з позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Чернівцігаз" про стягнення заборгованості за договором транспортування природного газу від 17.12.15 № на суму 30 534 306,47 грн., що складається з: основного боргу на суму 25 513 959,07 грн., пені на суму 2 732 190,57 грн., 3% річних на суму 234 253,05 грн., інфляційних на суму 413 374,68 грн., а також штрафу на суму 1 640 529,10 грн.

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 21.12.16 по справі №926/2733/16 (суддя Миронюк С.О.), залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 13.03.17 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Малех І.Б., судді Гриців В.М., Давид Л.Л.), у задоволенні позову відмовлено з посиланням на те, що відповідачем належно виконані зобов'язання за договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 17.12.15 №, зважаючи на підписання сторонами спільних протокольних рішень, щодо отримання з державного бюджету субвенцій на погашення вказаного боргу, на підставі Постанови КМУ від 11.01.05 №20 "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій на підставі спільних протокольних рішень".

Не погоджуючись із судовими актами у справі, позивач просив їх скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. Скарга мотивована тим, що спільні протокольні рішення не є правочинами у розумінні положень ЦК України, спрямованими на зміну умов договору про транспортування природного газу, не вносять жодних змін і доповнень до нього, а є лише намірами, оскільки так і не підписані усіма сторонами договору. Зі змісту СПР не вбачається волевиявлення обох сторін (чи навіть однієї сторони), щодо внесення змін до договору, стосовно порядку здійснення розрахунків між сторонами, зміни строків оплати поставленої електричної енергії. СПР не змінюють правовідносини сторін за договором та не впливають на права, обов'язки і відповідальність відповідача за договором.

23.06.2017 р. від Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Чернівцігаз" надійшов відзив на касаційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, 17.12.15 між Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" (оператором) та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Чернівцігаз" (замовником) укладено договір транспортування природного газу №, відповідно до п.2.1. якого оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у договорі, а замовник оплачує оператору встановлену вартість таких послуг.

Положеннями п.2.2. договору передбачено, що послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі газотранспортної системи (затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.15 №2493, далі - Кодекс), з урахуванням особливостей, передбачених цим договором.

Згідно з п.2.3. договору послуги, які можуть бути надані відповідачу за цим договором: - послуга замовленої потужності у точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (далі - розподіл потужності); - послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (далі - транспортування); - послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (далі - балансування).

Відповідно до п.2.6. договору замовник має виконувати вимоги, визначені у Кодексі, подавати газ у точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у договорі.

Згідно з п.3.1. договору оператор зобов'язаний, зокрема, своєчасно надавати послуги належної якості; приймати номінації та реномінації, а також заявки на розподіл потужності від відповідача за умовами, встановленими Кодексом; забезпечувати належну організацію та функціонування своєї диспетчерської служби; виконувати інші обов'язки, визначені Кодексом та чинним законодавством України.

Відповідно до п.4.1. договору замовник зобов'язаний, зокрема, своєчасно та у повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг; дотримуватися обмежень, встановлених цим договором та Кодексом; негайно виконувати розпорядження диспетчерської служби позивача; вчасно врегульовувати небаланси.

Відповідно до п.9.1. договору у разі виникнення у замовника негативного місячного небалансу та неврегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу у строк до 12-го числа місяця, наступного за газовим місяцем, замовник зобов'язаний сплатити оператору за послуги балансування. Негативний місячний небаланс замовника визначається відповідно до Кодексу.

До 14-го числа місяця, наступного за газовим місяцем, оператор надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник зобов'язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує 5-ти банківських днів (п.9.4. договору).

Згідно з п.11.4. договору послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого відповідачем відповідно до Кодексу та розділу IX цього договору.

Договір набирає чинності з дня його укладання на строк до 31.12.16, умови договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01.12.15 (п.17.1).

Звертаючись до суду з позовом ПАТ "Укртрансгаз" зазначило, що на виконання умов договору ним надані послуги балансування обсягів природного газу загальною вартістю 25 513 959,07 грн., з урахуванням того, що встановлено негативний місячний небаланс відповідача у лютому 2016 року в обсязі 1500,000 тис. м3, у березні 2016 року в обсязі 1 199,953 тис. м3, у травні 2016 року в обсязі 465,051 тис. м3 та червні 2016 року в обсязі 305,923 тис. м3. Проте, у порушення умов договору, відповідач свої зобов'язання з оплати наданих послуг балансування обсягів природного газу за спірний період не виконав, чим порушив умови п.9.4 договору та п.4 Гл.4 Розділу XIV Кодексу, що і стало предметом розгляду даної справи.

Поряд з цим позивач просив стягнути за прострочення виконання зобов'язань щодо оплати зазначених послуг штрафні (фінансові) санкції на підставі п.п.13.1., 13.5. договору та ст.536, ч.2 ст.625 ЦК України, ч.2 ст.321 ГК України, а саме: пені на суму 2 732 190,57 грн., 3% річних на суму 234 253,05 грн., інфляційних на суму 413 374,68 грн., а також штрафу на суму 1 640 529,10 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди вказали на те, відповідач проводить розрахунки за договором від 17.12.15 № за рахунок субвенцій з державного бюджету на підставі спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків, якими змінено порядок і строк проведення оплати за надані позивачем послуги з транспортування природного газу (у т.ч. балансування), а тому відсутні правові підстави для стягнення як основного боргу, так і штрафних (фінансових) санкцій, строк оплати якої змінений. При цьому апеляційний господарський суд, погоджуючись з висновком місцевого суду, прийняв до уваги здійснення відповідачем платежів на підставі спільних протокольних рішень, підписаних сторонами після прийняття рішення судом першої інстанції. За висновком апеляційної інстанції, підписання сторонами договору спільних протокольних рішень, а також фактичне виконання розрахунків у порядку визначеному протокольними рішеннями свідчить про належне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає висновки попередніх інстанцій передчасними, зважаючи на таке.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

30.09.15 постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2493 затверджено Кодекс газотранспортної системи, відповідно до положень якого балансування обсягів природного газу є послугою оператора газотранспортної системи. Вона може бути замовлена окремим замовником послуг транспортування на підставі укладеного договору транспортування у випадку існування у такого замовника за результатами газового місяця встановленого оператором небалансу природного газу (тобто різниці між обсягом газу, який замовник передав на точку входу та отримав із точки виходу) і саме такий замовник послуг у порядку та на умовах, встановлених договором транспортування природного газу, здійснює оплату послуг балансування.

Як вірно встановлено попередніми інстанціями, у зв'язку з неврегулюванням відповідачем негативного місячного небалансу у лютому-березні, травні-червні 2016 року у строк та у порядку, що визначені умовами договору та Кодексом, позивач надав відповідачу послуги з балансування, про що складено односторонні акти про надання послуг балансування обсягів природного газу (а.с.38, 48, 53, 58 т.1), а у відповідача виник обов'язок з оплати зазначених послуг на загальну суму 25 513 959,07 грн.

За механізмом взаємних розрахунків між підприємствами паливно-енергетичного комплексу, визначеним Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам та надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим Постановою КМУ від 11.01.05 №20, держава забезпечує відшкодування частини витрат підприємств ПЕК, пов'язаних з газопостачанням населення, яке використовує субсидії та має пільги з оплати комунальних послуг, а саме - витрат на придбання природного газу, його транспортування магістральними та переміщення розподільчими газопроводами.

Фактично, визнаючи неможливість розрахунків у цій частині підприємствами ПЕК, держава, приймаючи відповідні нормативно-правові акти, змінює цим самим характер регулювання відповідних правовідносин, що склалися між сторонами на підставі укладених між ними договорів.

Незалежно від того, що правовідносини між сторонами виникли на підставі господарського договору, грошові зобов'язання між сторонами договору у частині, яку держава компенсує за рахунок коштів державного бюджету, регулюються відповідними нормами законодавства, застосування та чинність яких не залежить від того, чи передбачили сторони у договорі відповідні умови.

Оформлення та підписання у конкретному випадку спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків слід вважати елементами оформлення розрахунків за державні кошти, шляхом субвенцій останньої.

Предметом наведених спільних протокольних рішень є організація проведення сторонами взаєморозрахунку відповідно до постанови КМУ від 11.01.05 №20 "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій".

Суди зазначили, що відповідно до вимог постанови КМУ від 11.01.05 №20 між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Чернівецькій області, Департаментом фінансів в Чернівецькій області, Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз", Товариство з обмеженою відповідальністю "Чернівцігаз Збут" та Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" укладено спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків, якими сторони фактично змінили порядок і строк проведення розрахунків за транспортування природного газу, а відтак нарахування пені, 3% річних та збитків від інфляції на послуги, які були оплачені згідно таких протокольних рішень, не ґрунтується на приписах чинного законодавства.

Однак, судами не досліджено у повній мірі, як за вказаних обставин змінилися строки виконання всіх грошових зобов'язань, що виникли на підставі договору, і як це впливає на розрахунки за надані послуги балансування обсягів природного газу, не наведено вказаного розрахунку не встановлено чи погашена заборгованість за договором шляхом підписання таких спільних протокольних рішень саме за спірними періодами та не враховано правових наслідків сплати основного боргу вже після порушення провадження у справі у разі встановлення такої обставини, а відтак і правомірності та періодів щодо нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат та штрафу.

Рішення господарського суду має ґрунтуватися на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору (п.2 Постанови Пленуму ВГСУ від 23.03.12 №6).

За таких обставин, оскаржені судові рішення не можна визнати законними й обґрунтованими, а тому вони підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" задовольнити частково.

Рішення господарського суду Чернівецької області від 21.12.16 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 13.03.17 у справі №926/2733/16 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до господарського суду Чернівецької області.

Головуючий - суддя Б.М. Грек

Судді В.Я. Карабань

В.В. Палій