РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2017 р. Справа № 906/1196/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Демянчук Ю.Г.

судді Коломис В.В. ,

судді Демидюк О.О.

при секретарі судового засідання Дика А.І.

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - не з'явився

третіх осіб - не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Укргоспторг" на рішення господарського суду Житомирської області від 12.05.17 р. у справі № 906/1196/15 (суддя Маріщенко Л.О.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "Дельта Банк" (м. Київ)

до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Укргоспторг" (м. Житомир)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Торговий дім "ПродСоюз" (м. Житомир)

про звернення стягнення на предмет іпотеки

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "Дельта Банк" звернулося до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Укргоспторг" про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 05/09/І02/07-КЛТ від 10.08.2007 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 05/09/07-КЛТ від 10.08.2007 у розмірі 10775124,15 грн, з яких: 5439999,15 грн заборгованість за кредитом, 1373860,61 грн пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 3060487,84 грн прострочені відсотки, 772919,92 грн пеня за несвоєчасне повернення відсотків, 81823,55 грн річні від суми основного боргу, 46033,09 грн річні від прострочених відсотків.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 28.10.2015 у справі № 906/1196/15 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 09.02.2016 рішення місцевого господарського суду у даній справі скасовано, прийнято нове рішення, позов задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №05/09/07-КЛТ від 10.08.2007 у розмірі 8628343,62 грн, вирішено звернути на користь ПАТ "Дельта Банк" стягнення на предмет іпотеки згідно з іпотечним договором № 05/09/102/07-КЛТ від 10.08.2007, а саме: цілісний майновий комплекс: адмінбудівля (А), загальною площею 363,70 кв.м, склад (Б), загальною площею 1379,40 кв.м, контора (В), загальною площею 256,70 кв.м, склад (Д), загальною площею 737,00 кв.м, склад (Е), загальною площею 1004,20 кв.м, склад (3), загальною площею 24,30 кв.м, прохідна (К), загальною площею 117,40 кв.м, піднавіс (Л), загальною площею 358,60 кв.м, склад (О), загальною площею 76,10 кв.м, піднавіс (Н), загальною площею 679,60 кв.м, склад (М), загальною площею 86,70 кв.м, зарядна-гараж (Ж), загальною площею 183,60 кв.м, склад (Г), загальною площею 1411,80 кв.м, склад (Р), загальною площею 532,00 кв.м, розташовані за адресою: м. Житомир, вул. Кооперативна, буд. 20, що належить на праві власності ТОВ "Укргоспторг". Визначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів. Встановлено початкову ціну заставного майна на прилюдних торгах 5753870,00 грн (без ПДВ). У решті позову відмовлено.

Постановою від 04.05.2016 Вищий господарський суд України задовольнив касаційну скаргу ТОВ "Укргоспторг". Рішення господарського суду Житомирської області від 28.10.2015 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 09.02.2016 у справі № 906/1196/15 скасував. Справу передав на новий розгляд до господарського суду Житомирської області.

Рішення господарського суду Житомирської області від 12.05.2017 у справі № 906/1196/15 (суддя Маріщенко Л.О.) позов задоволено частково, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №05/09/07- КЛТ від 10.08.2007 у розмірі 7822658,07 грн, звернуто на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" стягнення на предмет іпотеки, згідно іпотечного договору №05/09/102/07-КЛТ від 10.08.2007р., а саме: цілісний майновий комплекс: адмінбудівля (А), загальною площею 363,70кв.м., склад (Б), загальною площею 1379,40кв.м., контора (В), загальною площею 256,70кв.м., склад (Д), загальною площею 737,00кв.м., склад (Е), загальною площею 1004,20кв.м., склад (3), загальною площею 24,30кв.м., прохідна (К), загальною площею 117,40кв.м., піднавіс (Л), загальною площею 358,60кв.м., склад (О), загальною площею 76,10кв.м., піднавіс (Н), загальною площею 679,60кв.м., склад (М), загальною площею 86,70кв.м, зарядна- гараж (Ж), загальною площею 183,60кв.м., склад (Г), загальною площею 1411,80кв.м., склад (Р), загальною площею 532,00кв.м., розташовані за адресою: м.Житомир, вул.Кооперативна, буд.20, що належить на праві власності ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Укргоспторг" (10001, м.Житомир, вул.Кооперативна, буд.20, ідентифікаційний код 01552724). Визначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів. Встановлено початкову ціну заставного майна на прилюдних торгах 5753870,00 грн без ПДВ. В частині стягнення 276204,54 грн заборгованості по кредиту та 529481,01 грн заборгованості по відсоткам за користування кредитом провадження у справі припинено. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач - ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Укргоспторг" звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Обґрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення господарським судом Житомирської області норм матеріального та процесуального права.

29.06.2017 року до суду надійшло клопотання відповідача/апелянта про відкладення розгляду справи у зв'язку з тимчасовою непрацезданістю директора товариства. Окрім того, зазначає, що він є єдиним працівником на товаристві.

Клопотання відповідача про відкладення розгляду справи не задовольняється колегією суддів з врахуванням такого.

Коло представників сторін в господарському судочинстві не обмежено нормами чинного законодавства, а тому юридична особа не позбавлена можливості забезпечити свої інтереси шляхом участі в судовому засіданні будь-якого представника. Сторонам надавалась можливість в розумні терміни довести до відома свої доводи і міркування стосовно обставин спору. Суд не визнав обов'язковою явку представників сторін в судове засідання.

Третя особа не забезпечила явку представника у судове засідання.

Згідно ст. 22 Господарського процесуального кодексу України явка в судове засідання - це право, а не обовязок сторін, справа може розглядатися без їх участі, якщо незявлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору. Тому, з урахуванням наявних у справі доказів, судова колегія визнала можливим розглянути справу у відсутності осіб, повідомлених належним чином.

Безпосередньо в судовому засіданні та у відзиві на апеляційну скаргу представник позивача вважає оскаржуване рішення місцевого господарського суду законним та обгрунтованим, а тому просять залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено наступне.

10.08.2007 між Відкритим акціонерним товариством "Кредитпромбанк" (яке перейменоване на Публічне акціонерне товариство "Кредитпромбанк"/банк) та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Торговий дім "ПродСоюз" (позичальник/третя особа/боржник) укладено кредитний договір №05/09/07-КЛТ (далі - кредитний договір), згідно п.1.1 якого за цим договором встановлюється процедура та умови надання банком у майбутньому кредитів (траншів) позичальнику в межах загальної суми 5440000,00грн., процедура та умови повернення позичальником отриманих кредитів, нарахування та сплати процентів за отриманими кредитами, а також взаємні права та зобов'язання сторін, що виникнуть при наданні банком кредитів (а.с.8-12 т.1).

Відповідно до п.1.2 кредитного договору, зобов'язання банку щодо надання кредитів та зобов'язання позичальника щодо їх повернення та сплати процентів виникають з моменту укладання сторонами додаткових угод про надання кредитів, в сумах, зазначених в таких додаткових угодах. Строк користування кожним окремим кредитом у межах загальної суми, встановленої пунктом 1.2, визначається додатковими угодами, але не пізніше строку, вказаного в пункті 3.4.5 цього договору, в подальшому проценти за користування кредитом не нараховуються.

Пунктом 2.9 Кредитного договору визначено, що при погашенні заборгованості перед банком за кредитами, процентами за користування ними та комісіями, кошти позичальника спрямовуються у першу чергу для оплати простроченої заборгованості за нарахованими процентами, комісіями та кредитами, потім на погашення строкової заборгованості за нарахованими процентами, комісіями та кредитами, потім на погашення строкової заборгованості за нарахованими процентами та кредитами. В останню чергу сплачується пеня та штрафи, передбачені умовами цього договору. Погашення заборгованості здійснюється з врахуванням періоду виникнення такої заборгованості (першочергового погашається заборгованість, що виникла в попередньому періоді).

Пунктами 3.4.3, 3.4.5 кредитного договору встановлено, що позичальник зобов'язаний сплачувати банку нараховані проценти за кожним кредитом, наданим згідно з додатковими угодами до 25 числа кожного місяця. Визначений обов'язок позичальника погасити повністю заборгованість по кредитам не пізніше 09.08.2012.

У відповідності до п.3.4.9 кредитного договору, у разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитами та/або процентами, та/або комісією, встановленою у п.2.5 договору, сплатити банку пеню за кожний день прострочки в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період наявності простроченої заборгованості за кредитами та/або процентами, та/або комісією.

Цей договір набуває чинності з дня його підписання і діє до повного погашення позичальником кредитів, процентів за користування ними, комісії, а при наявності простроченої заборгованості - і пені за несвоєчасне погашення кредитів та сплату процентів.

Кредитний договір від 10.08.2007 №05/09/07-КЛТ підписаний сторонами та скріплений відтисками їх печаток.

В подальшому, на виконання умов кредитного договору від 10.08.2007 №05/09/07-КЛТ між Відкритим акціонерним товариством "Кредитпромбанк" та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Торговий дім "ПродСоюз" укладались додаткові угоди №№1-12, в яких зазначалась сума кредиту, процентна ставка та строк повернення кредиту (траншу), а саме (а.с.13-26 т.1):

№1 від 14.08.2007 на суму 3499975,15 грн строком до 09.08.2012;

№2 від 14.08.2007 на суму 500000,00 грн до 13.08.2008;

№3 від 15.08.2007 на суму 160000,00 грн до 14.08.2008;

№4 від 16.08.2007 на суму 125000,00 грн до 15.08.2008;

№5 від 17.08.2007 на суму 22500,00 грн до 15.08.2008;

№6 від 20.08.2007 на суму 133500,00 грн до 19.08.2008;

№7 від 27.08.2007 на суму 652127,00 грн до 26.08.2008;

№8 від 29.08.2007 на суму 50000,00 грн до 28.08.2008;

№9 від 05.09.2007 на суму 94397,85 грн до 04.09.2008;

№10 від 04.09.2008 на суму 445000,00 грн до 03.09.2009;

№11 від 04.09.2008 на суму 790298,00 грн до 03.09.2009;

№12 від 04.09.2008 на суму 704726,00 грн до 03.09.2009.

Вказані вище додаткові угоди №№1-12 до кредитного договору від 10.08.2007 №05/09/07-КЛТ підписані сторонами та скріплені відтисками їх печаток.

Так, на виконання вказаних додаткових угод позичальнику перераховувались суми вказані в цих додаткових угодах, про що свідчать наявні у матеріалах справи меморіальні ордери (а.с.39-44 т.1).

Всього позичальнику видано 7 380 024,00 грн.

З метою забезпечення виконання зобов'язання за вищезазначеним кредитним договором 10.08.2007 між Відкритим акціонерним товариством з "Кредитпромбанк" (іпотекодержатель) та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Укргоспторг" (іпотекодавець), який виступає майновим поручителем ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Торговий дім "ПродСоюз", укладено іпотечний договір №05/09/102/07-КЛТ (а.с.27-28 т.1) (ділі - іпотечний договір), посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за №8467, відповідно до умов якого іпотекодавець передає в іпотеку, а іпотекодержатель приймає в іпотеку предмет іпотеки, цілісний майновий комплекс, який складається з:

- Адмінбудівля , літ. "А" загальною площею 363,7м.кв.;

- Склад літ. "Б" загальною площею 1379,4м.кв.;

- Контора , літ. "В" загальною площею 256,7м.кв;

- Склад літ. "Д" загальною площею 737,0м.кв.;

- Склад літ. "Е" загальною площею 1004,2м.кв.;

- Склад літ. "З" загальною площею 24,3м.кв.;

- Прохідна літ. "К" загальною площею 117,4м.кв;

- Піднавіс літ "Л" загальною площею 358,6м.кв.;

- Склад літ. "О" загальною площею 76,1м.кв.;

- Піднавіс літ "Н" загальною площею 679,6м.кв.;

- Склад літ "М" загальною площею 86,7м.кв.;

- Зарядна - гараж літ "Ж" загальною площею 183,6м.кв.;

- Склад літ. "Г" загальною площею 1411,8м.кв.;

- Склад літ. "Р" загальною площею 532,0м.кв., що знаходиться за адресою: Житомирська область, м.Житомир, вул.Кооперативна, 20 та належить іпотекодавцю на праві власності згідно свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Житомирської міської ради 14.11.2000 на підставі рішення виконкому Житомирської міської ради №675 від 09.11.2000, яке зареєстроване Житомирським обласним державним комунальним підприємством по технічній інвентаризації 16.11.2000 за реєстраційними №719 (а.с.29 т.1).

Відповідно до п.1.4 іпотечного договору, заставна вартість майна за згодою сторін складає 7 804 966,00 грн.

Згідно п.2.1 іпотечного договору, даний договір набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення та діє до повного виконання боржником зобов'язань перед іпотекодержателем за кредитним договором.

Відповідно до п.4.1 іпотечного договору за рахунок предмету іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, який визначається на момент фактичного задоволення разом із сумою кредиту, процентів, штрафними санкціями та відшкодуванням збитків, які виникли у зв'язку із прострочкою виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором №05/09/07-КЛТ від 10.08.2007, витратами пов'язаними із зверненням стягнення на Предмет іпотеки, витратами пов'язаними з утриманням та збереженням предмету іпотеки, витратами на страхування предмету іпотеки, та інші витрати, обумовлені виконанням умов іпотечного договору.

Пунктом 4.2 іпотечного договору визначено, що іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку порушення позичальником умов кредитного договору.

Відповідно до п. 4.3 іпотечного договору, при настанні випадків, передбачених п. 4.2. цього договору, іпотекодержатель за 30 календарних днів попереджає майнового поручителя про задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки і якщо протягом цього строку зобов'язання, забезпечені іпотекою не будуть виконані, іпотекодержатель на свій розсуд задовольняє свої вимоги одним із таких способів:

- набуває право власності на предмет іпотеки;

- від свого імені продає предмет іпотеки третім особам і спрямовує отримані кошти на задоволення своїх вимог;

- дає майновому поручителю згоду на реалізацію предмету іпотеки третім особам. визначеним банком або погоджених з ним, від свого (майнового поручителя) імені, за умови, що кошти, виручені від реалізації, будуть направлені на задоволення вимог іпотекодержатель

Згідно п.4.4. у випадку, коли виконання п.4.3. даного договору унеможливлюється діями або бездіяльністю іпотекодавця, іпотекодержатель має право здійснити звернення стягнення на майно іншим способом, передбаченим чинним законодавством України в т.ч. звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду.

Іпотечний договір від 10.08.2007 №05/09/102/07-КЛТ підписаний сторонами та скріплений відтисками їх печаток.

В подальшому, на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги №2466 від 27.09.2013 сторону кредитного договору ПАТ "Кредитпромбанк" замінено на Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (а.с.52-56 т.1).

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулось до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Торговий дім "ПродСоюз" з претензією від 03.11.2014 №18.2-635, про що свідчать наявні у матеріалах справи фіскальний чек підприємства поштового зв'язку про направлення поштового відправлення та опис вкладення у цінний лист, в якій просило протягом 30 днів з моменту направлення цієї претензії погасити заборгованість за кредитним договором в сумі 5794567,86 грн, а також пеню, комісії, штрафні санкції та проценти, які будуть донараховані на день сплати заборгованості, відповідно до умов договору (а.с.47-50, 100-102 т.1).

Також, Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулось до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Укргоспторг" з вимогою від 22.07.2015 №18.2-384, про що свідчать наявні у матеріалах справи фіскальний чек підприємства поштового зв'язку про направлення поштового відправлення та опис вкладення у цінний лист, в якій просило протягом 30 календарних днів з моменту направлення цієї вимоги сплатити прострочену заборгованість за кредитним договором, яка станом на 30.06.2015 становить 10775124,15 грн. Також повідомлено, що у разі незадоволення даної вимоги банк буде вимушений захистити свої майнові права шляхом звернення стягнення на передане в іпотеку нерухоме майно (а.с.45-46, 51, 103-105 т.1).

Однак, зазначені вище претензія і вимога залишені без відповіді та задоволення.

За вказаних обставин, Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулося до господарського суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Укргоспторг" про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №05/09/07-КЛТ від 10.08.2007 у розмірі 10 775 124,15 грн, з яких 5 439 999,15 грн заборгованості за кредитом, 1 373 860,61 грн пені за несвоєчасне повернення кредиту, 3 060 487,84 грн прострочених відсотків, 772 919,92 грн пені за несвоєчасне повернення відсотків, 81 823,55 грн річних від суми основного боргу, 46 033,09 грн річних від прострочених відсотків (а.с. 2-6 т.1).

Обґрунтовуючи позовну заяву, позивач посилається на те, що ТОВ "Торговий дім "ПродСоюз" за кредитним договором №05/09/07-КЛТ від 10.08.2007 отримало кредит, який своєчасно не повернуло, а на забезпечення зобов'язань позичальника укладено іпотечний договір №05/09/І02/07-КЛТ від 14.08.2007, за яким відповідач поручився за позичальника перед позивачем передавши в іпотеку своє майно.

Місцевий господарський суд, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (ч.2 ст.1056-1 ЦК України).

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч.3 ст.1049 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як свідчать матеріали справи, 10.08.2007 між ВАТ "Кредитпромбанк" (яке перейменоване на ПАТ "Кредитпромбанк") та ТОВ ТД "ПродСоюз" (позичальник/третя особа/боржник) укладено Кредитний договір №05/09/07-КЛТ, за умовами якого встановлюється процедура та умови надання банком у майбутньому кредитів (траншів) позичальнику в межах загальної суми 5440000,00 грн.

На підставі договору купівлі-продажу прав вимоги №2466 від 27.09.2013 сторону кредитного договору ПАТ "Кредитпромбанк" замінено на Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк".

На виконання умов кредитного договору від 10.08.2007 №05/09/07-КЛТ між Відкритим акціонерним товариством "Кредитпромбанк" та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Торговий дім "ПродСоюз" укладались додаткові угоди №№1-12, в яких зазначалась сума кредиту, процентна ставка та строк повернення кредиту (траншу), а саме: №1 від 14.08.2007 на суму 3499975,15 грн строком до 09.08.2012; №2 від 14.08.2007 на суму 500000,00 грн до 13.08.2008; №3 від 15.08.2007 на суму 160000,00 грн до 14.08.2008; №4 від 16.08.2007 на суму 125000,00 грн до 15.08.2008; №5 від 17.08.2007 на суму 22500,00 грн до 15.08.2008; №6 від 20.08.2007 на суму 133500,00 грн до 19.08.2008; №7 від 27.08.2007 на суму 652127,00 грн до 26.08.2008; №8 від 29.08.2007 на суму 50000,00 грн до 28.08.2008; №9 від 05.09.2007 на суму 94397,85 грн до 04.09.2008; №10 від 04.09.2008 на суму 445000,00 грн до 03.09.2009; №11 від 04.09.2008 на суму 790298,00 грн до 03.09.2009; №12 від 04.09.2008 на суму 704726,00 грн до 03.09.2009.

Пунктом 3.4.5 кредитного договору від 10.08.2007 №05/09/07-КЛТ визначений обов'язок позичальника погасити повністю заборгованість по кредитам не пізніше 09.08.2012.

Також, на виконання вказаних додаткових угод позичальнику перераховувались суми вказані в цих додаткових угодах, про що свідчать наявні у матеріалах справи меморіальні ордери.

Всього позичальнику видано 7380024,00 грн.

Так, аналіз вказаних вище положень договору дає підстави для висновку, що сума кожного окремого траншу визначається у відповідній додатковій угоді. Так само у кожній окремій додатковій угоді визначається строк повернення відповідного траншу.

Отже, суд приходить до висновку, що строк виконання зобов'язань щодо повернення отриманих коштів на день звернення з позовом до суду настав.

Як зазначено Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" у позовній заяві та з матеріалів справи вбачається, що сума основного боргу позичальника по зобов'язаннях за кредитним договором від 10.08.2007 №05/09/07-КЛТ на день її подачі становить 5439999,15 грн, на яку відповідно до умов кредитного договору нараховані проценти (відсотки) в розмірі 3060487,84 грн.

Однак, 28.04.2017 відповідачем було проведено оплату в сумі 805 685,55 грн, які зараховані в рахунок погашення кредиту в сумі 276204,54 грн та відсотків за користування кредитом в сумі 529481,01 грн.

Відповідно до п.1-1 ст.80 ГПК України, суд припиняє провадження в справі в частині стягнення 805 685,55 грн за відсутністю предмету спору.

З врахуванням вказаної проплати, в матеріалах справи відсутні докази сплати за кредитним договором від 10.08.2007 №05/09/07-КЛТ основної заборгованості в сумі 5163794,61 грн так і нарахованих процентів в розмірі 2531006,83 грн.

Статтями 610 та 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання, що включає у себе його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися, зокрема неустойкою (штрафом, пенею).

Пунктом 3.4.9 кредитного договору від 10.08.2007 №05/09/07-КЛТ передбачена відповідальність позичальника за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків у вигляді сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, за кожний день прострочення.

Як вказує позивач у позовній заяві, позичальник зобов'язаний сплатити за несвоєчасну сплату тіла кредиту пеню в розмірі 1373860,61 грн за період з 05.02.2015 по 30.06.2015 та за несвоєчасну сплату процентів пеню в розмірі 772919,92 грн за цей же період згідно наданого позивачем розрахунку (а.с.7 т.1).

В силу ст.232 ч.6 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 1.2 кредитного договору від 10.08.2007 №05/09/07-КЛТ встановлено, що після закінчення строку повернення траншів проценти не нараховуються.

Судова колегія цілком погоджується з висновками місцевого суду про те, що нарахування пені (як на борг так і на проценти) може бути за період не пізніший ніж 09.02.2013, відтак вимоги позивача щодо нарахованої суми пені за вказаний ним період є безпідставними.

Також, позивачем нараховано річні за несвоєчасне повернення тіла кредиту в розмірі 81823,55 грн за період з 05.02.2015 по 30.06.2015 та за несвоєчасну сплату процентів річні в розмірі 46033,09 грн за цей же період згідно наданого позивачем розрахунку (а.с.7 т.1).

Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірений розрахунок річних, який підлягає задоволенню в заявленій сумі.

При цьому, докази на підтвердження визнання недійсним вказаного кредитного договору в певній його частині або в цілому у матеріалах справи відсутні та сторонами не надано.

На підставі викладеного, позивач довів обґрунтованість своїх вимог щодо його права на стягнення з позичальника основного боргу, процентів та річних.

Також, як вже було зазначено вище, в забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором між банком та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Укргоспторг" укладено іпотечний договір №05/09/102/07-КЛТ від 10.08.2007, за умовами якого, в забезпечення виконання зобов'язань передбачених кредитним договором відповідач передав в іпотеку банку належне йому на праві власності нерухоме майно - цілісний майновий комплекс за адресою: м.Житомир, вул. Кооперативна, буд.20.

Відповідно до ч.1 ст. 548 ЦК України, виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 572 ЦК України встановлено, що іпотекою є вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч.1 ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязань, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

В силу ч.2 ст.590 ЦК України, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 1 Закону України "Про іпотеку" визначено, що іпотекою є вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч.5 ст.3 Закону України "Про іпотеку" визначено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Часинами 1, 2 ст.7 Закону України "Про іпотеку" зазначено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання; Якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання.

Згідно з ст. 11 Закону України "Про іпотеку", майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Частина 1 ст.12 Закону України "Про іпотеку" передбачає, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Частиною 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до п. 1 ст. 590 ЦК України, ч.3 ст.33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет застави здійснюється, зокрема, за рішенням суду.

Згідно ст.35 Закону України "Про іпотеку", у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору; положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку; вимога, встановлена частиною першою цієї статті, не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права, визначені статтею 12 цього Закону, без попереднього повідомлення іпотекодавця, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки.

Отже, враховуючи те, що позичальник не виконав зобов'язання щодо повернення кредиту, процентів та сплати річних, у позивача виникло право на звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості позичальника по тілу кредиту, відсоткам та 3-х процентам річних.

Також, докази на підтвердження визнання недійсним вказаного іпотечного договору в певній його частині або в цілому у матеріалах справи відсутні та сторонами не надано.

Також колегія суддів вважає вірними висновки суду попередньої інстанції, стосовно відмови в задоволені клопотання ТОВ "Укргоспторг" щодо спливу позовної давності, з підстав зазначених місцевим господарським судом в оскаржуваному рішенні.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона належними і допустимими доказами повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду Житомирської області прийняте на підставі матеріалів справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, висновків місцевого господарського суду не спростовують, а відтак, не є такими, що можуть бути підставою згідно зі ст.104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Житомирської області від 12.05.2017 року у справі № 906/1196/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Укргоспторг" - без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Укргоспторг" (10001, м.Житомир, вул. Кооперативна, буд.20, ) в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) 80388,00 грн витрат по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Стягувач: Державна судова адміністрація України (01021, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ).

Доручити господарському суду Житомирської області видати наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя Демянчук Ю.Г.

Суддя Коломис В.В.

Суддя Демидюк О.О.