ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 року Справа № 910/18789/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Плюшка І.А. - головуючого,

Самусенко С.С.,

Шевчук С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну

скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТМ ГРУП"

на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 06 квітня 2017 року

у справі № 910/18789/16

господарського суду міста Києва

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-впроваджувальна фірма "ВЕНБЕСТ ЛТД"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТМ ГРУП",

про стягнення 219 383,00 грн.,

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТМ ГРУП"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-впроваджувальна фірма "ВЕНБЕСТ ЛТД",

про стягнення 408 316,65 грн.

за участю представників

позивача - Неня І.М., Неня С.В.

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 02 березня 2017 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-впроваджувальна фірма "ВЕНБЕСТ ЛТД" задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТМ Груп" (вул. Глибочицька, 72, офіс 320-Б, м. Київ, 04655, код 37355773) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-впроваджувальна фірма "ВЕНБЕСТ ЛТД" (вул. Зрошувальна, 6, кімната 1, м. Київ, 02099, код 16305262) 219383 грн. збитків, 3290,74 грн. судового збору. У задоволенні зустрічного позову товариства з обмеженою відповідальністю "ІТМ Груп" відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "ІТМ ГРУП" подало апеляційну скаргу, в якій просило суд скасувати рішення господарського суду м. Києва від 02 березня 2017 року у справі №910/18789/16 повністю та прийняти нове рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовити та стягнути за зустрічним позовом з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-впроваджувальна фірма "ВЕНБЕСТ ЛТД" заборгованості за надані послуги за Договором № 2309/15 про надання послуг розробки програмного забезпечення від 23 вересня 2015 року у розмірі 408316,65 грн.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24 квітня 2017 року (судді Андрієнко В.В., Власов Ю.Л., Руденко М.А.) апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ІТМ ГРУП" повернуто без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, оскільки до апеляційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду міста Києва від 02 березня 2017 року скаржник має сплатити судовий збір виходячи з розміру ставки, що підлягала сплаті під час подання як позовної заяви, так і зустрічної позовної заяви. Однак, заявник апеляційної скарги сплатив судовий збір лише за ставкою, що підлягала сплаті за подання зустрічної позовної заяви, тобто в недостатньому розмірі.

Не погодившись із зазначеною ухвалою апеляційного господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "ІТМ ГРУП" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 24 квітня 2017 року. В обґрунтування зазначених вимог заявник касаційної скарги посилається на порушення і неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши правильність застосування господарським судом апеляційної інстанцій норм процесуального права вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України сторони у справі мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Форма і зміст апеляційної скарги визначені положеннями статті 94 ГПК України, частиною 3 якої встановлено, що до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Таким чином, особа, яка оскаржує судове рішення, повинна надавати суду прямий доказ, який однозначно свідчив би про сплату ним судового збору.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються Законом України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08 липня 2011 року.

Відповідно до пп. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції чинній на момент звернення відповідача з апеляційною скаргою за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті під час подання позовної заяви.

Згідно з п. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За положеннями пп. 1, 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент подання як первісного позову, так і зустрічного позову) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати, а з позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" станом на 1 січня 2016 року розмір мінімальної заробітної плати складав 1378,00 грн.

Відповідно до п. 2.15. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21 лютого 2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" законом передбачено сплату судового збору з апеляційної та касаційної скарг на рішення суду, виходячи з розміру ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви незалежно від того, чи оскаржується все рішення (постанова) суду в цілому чи його частина.

Аналогічні положення містяться і в п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-06/2093/15 від 12 листопада 2015 року "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України № 484-VIII від 22 травня 2015 року).

ТОВ "Науково-впроваджувальна фірма "ВЕНБЕСТ ЛТД" під час подання позовної заяви до господарського суду міста Києва було сплачено судовий збір у розмірі 3290,74 грн., що відповідає вимогам закону, також під час подання зустрічної позовної заяви ТОВ "ІТМ ГРУП" до господарського суду міста Києва було сплачено судовий збір у розмірі 6124,75 грн., що відповідає вимогам закону (на дату подання позову до суду).

Відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 02 березня 2017 року про задоволення первісних позовних вимог та відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог і прийняти нове рішення, яким у задоволенні первісних позовних вимог відмовити, а зустрічний позов задовольнити. Таким чином, заявник апеляційної скарги оскаржує рішення суду першої інстанції повністю, як в частині первісних позовних вимог, так і в частині зустрічного позову.

Враховуючи вищенаведене, загальна сума судового збору за подання апеляційної скарги повинна становити 10 357,04 грн., тобто 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті під час подання первісних та зустрічних позовних заяв, з урахуванням того, що позивач оскаржує судове рішення в повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За таких обставин, апеляційний господарський суд правильно не прийняв зазначену квитанцію в якості належного доказу сплати судового збору в розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір" та обґрунтовано, з дотриманням норм процесуального права повернув апеляційну скаргу на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України.

Слід зазначити, що повернення апеляційної скарги на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду апеляційної інстанції в загальному порядку після усунення допущенного порушення.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає лише ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, доводи заявника касаційної скарги про порушення і неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законних та обґрунтованих судових рішень колегія суддів Вищого господарського суду України не вбачає.

З огляду на зазначене. Вищий господарський суд України дійшов висновку, що постанову суду апеляційної інстанції слід залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТМ ГРУП" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 06 квітня 2017 року у справі № 910/18789/16 залишити без змін.

Головуючий суддя І. А. Плюшко

Судді С.С. Самусенко

С.Р. Шевчук