ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.06.2017 Справа № 904/6082/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Містокомбуд", м. Кам'янське Дніпропетровської області

до Комунального підприємства Кам'янської міської ради Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду, м. Кам'янське Дніпропетровської області

про стягнення 232 131 грн. 79 коп.

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. № б/н від 13.03.2017р.;

від відповідача: ОСОБА_2, дов. № 633/4 від 10.04.2017р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Містокомбуд" звернулося до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з Комунального підприємства Кам'янської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» заборгованість в розмірі 232 131 грн. 79 коп., з яких: 199 996 грн. 20 коп. основний борг, 20 164 грн. 00 коп. пеня, 2 202 грн. 70 коп. - 3% річних, 9 768 грн. 89 коп. інфляційні втрати, відповідно до умов договору підряду з поточного ремонту житлових будинків, що управляються замовником № 2016/12/55 від 06.12.2016р.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх господарських зобов'язань.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що виникнення заборгованості за договором, зумовлене тим, що протягом терміну виконання робіт відповідно до умов договору та після їх виконання, жодних вимог щодо сплати за виконані роботи у строки встановлені договором позивачем відповідачу не заявлялось. Після виконання робіт відповідачем для належного обслуговування житлового фонду було укладено низку договорів з іншими підрядними організаціями, за яким контрагенти вимагали своєчасної оплати за виконані роботи, тому відповідач здійснював оплату саме за вказаними договорами, а оплата за договором підряду була здійснена частково. Зазначив, що стягнення з відповідача заборгованості може негативно вплинути на стан розрахункової дисципліни з іншими контрагентами, які на даний час здійснюють виконання поточних ремонтів та технічне обслуговування житлового фонду підприємства. Проси суд винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошувалася перерва з 08.06.2017р. по 20.06.2017р.

В порядку ст.85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

06.12.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Містокомбуд" (підрядник) та Комунальним підприємством Кам'янської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» (замовник) укладено договір підряду з поточного ремонту житлових будинків, що управляються замовником № 2016/12/55 (далі - договір), відповідно до умов якого замовник доручає, а підрядник забезпечує відповідно до кошторисної документації та умов, цього договору виконання підрядних робіт на поточний ремонт внутрішньобудинкових мереж водопостачання, водовідведення та центрального опалення (далі - роботи), а замовник зобов'язаний прийняти та оплатити виконані підрядником роботи (п. 1.1. договору).

За умовами п. п.16.1., 16.2. договору строком дії договору є час, протягом якого сторони будуть здійснювати свої права та виконувати свої обов'язки відповідно до договору. Цей договір набуває чинності з дня його підписання і діє до 31 грудня 2016 року, а в частині невиконаних зобов'язань - до повного їх виконання. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно п. 2.1. договору підрядник розпочинає виконання своїх договірних обов'язків протягом п'яти календарних днів з дня підписання цього договору.

Роботи за цим договором повинні бути виконані підрядником протягом строку дії цього договору (п. 2.2. договору).

Відповідно до п. 3.1. договору вартість робіт за договором складає 199 996,20 грн. у тому числі ПДВ: 33332,70 грн., що підтверджується договірною ціною та кошторисними документами, які є невід'ємною частиною договору.

Договірна ціна визначається на підставі кошторису та складається у порядку, визначеною чинними державними стандартами (п. 3.2. договору).

За умовами п. п. 4.1., 4.2. договору виконання зобов'язань підрядника та замовника за договором забезпечується неустойкою.

Пунктом 11.1. договору визначено, що розрахунки за виконані роботи здійснюватися на підставі актів виконаних робіт (форма 2).

Замовник зобов'язаний підписати подані підрядником акти виконаних робіт або надати обґрунтовану письмову відмову від їх підписання протягом п'яти днів з дня одержання. У разі ненадання Замовником обґрунтованої відмови від підписання актів виконаних робіт у вказаний строк, роботи згідно даних актів виконаних робіт вважаються виконаними та прийнятими Замовником і підлягають оплаті (п. 11.2. договору).

Пунктом 11.3. договору встановлено, що замовник зобов'язаний сплатити вартість виконаних робіт протягом п'яти днів з дня підписання сторонами акту виконаних робіт.

Згідно п. 11.4. договору платежі за цим договором здійснюються замовником на поточний банківський рахунок підрядником, вказаний в договорі у національній валюті.

Приймання закінчених робіт здійснюється відповідно до умов цього договору та діючих будівельних норм та стандартів (п. 12.1. договору).

Сторонами підписано та скріплено їх печатками додаток до договору «Договірна ціна на поточний ремонт внутрішньобудинкових мереж водопостачання, водовідведення та центрального опалення» (а.с. 12-13), відповідно до якого вартість будівельних робіт становить 199 996 грн. 20 коп.

Позивач стверджує, що на виконання умов договору виконав визначені договором підрядні роботи на загальну суму 199 996 грн. 20 коп., на підтвердження чого надав підписані сторонами та скріплені їх печатками: акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016 року № 186 від 31.12.2016р. (а.с. 16-18) та довідку про вартість виконаних будівельних робіт і витрати за грудень 2016 року від 31.12.2016р. (а.с. 14-15). Господарський суд зазначає, що вказані акт та довідка підписаними обома сторонами без жодних зауважень та заперечень.

Однак, як зазначає позивач, відповідач, в порушення п. 11.3. договору, свої зобовязання по повній та своєчасній оплаті не виконав, у звязку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 199 996 грн. 20 коп.

Згідно п. 14.5. договору за порушення замовником строків оплати виконаних робіт, замовник сплачує підряднику неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення до дати оплати виконаних робіт за договором.

Відповідно до розрахунку позивача сума пені, нарахованої на підставі п. 14.5 договору за загальний період з 06.01.2017р. по 19.05.2017р. складає 20 164 грн. 00 коп.

На підставі положень ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач нарахував та вимагає стягнути з відповідача 2 202 грн. 70 коп. 3% річних за період з 06.01.2017р. по 19.05.2017р. та 9 768 грн. 89 коп. інфляційних втрат за період з 06.01.2017р. по 19.05.2017р.

Заборгованість відповідача підтверджується: договором, актом приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016 року № 186, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт і витрати за грудень 2016 року, обґрунтованим розрахунком суми позовних вимог тощо.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Вищевказаний договір за своїм змістом є договором про надання послуг.

За умовами ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтями 610, 611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). А у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За приписами ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Виконання зобовязань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з рахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно із п. 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань від 17.12.13р. № 14 з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Перевіркою виконаного позивачем розрахунку пені та 3% річних порушень чинного законодавства та умов договору не встановлено.

Щодо заявлених до стягнення з відповідача інфляційних втрат суд зазначає наступне.

Позивач нараховує інфляційні втрати за період з 06.01.2017р. по 19.05.2017р.

Однак при розрахунку позивачем не враховано приписи абз. 3 п. 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013р., відповідно до яких розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Як вказано вище, відповідно до п. 11.3. договору, замовник зобов'язаний сплатити вартість виконаних робіт протягом п'яти днів з дня підписання сторонами акту виконаних робіт.

Акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016 року № 186 сторонами підписано 31.12.2016р., таким чином оплата за виконані роботи мала бути здійснена до 05.01.2017р. включно, отже період нарахування інфляційних втрат повинен починатися з наступного місяця, тобто з лютого 2017 року.

Відповідно до здійсненого судом розрахунку інфляційні втрати за період з лютого 2017 року по квітень 2017 року включно дорівнюють 7 486 грн. 58 коп. Решта позовних вимог в цій частині задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконав свої майново-господарські зобовязання перед позивачем по оплаті наданих послуг в узгоджені сторонами строки, чим порушив умови укладеного із позивачем договору та вищевказані приписи діючого законодавства, тому позовні вимоги про примусове стягнення з відповідача 199 996 грн. 20 коп. основного боргу, 20 164 грн. 00 коп. пені, 2 202 грн. 70 коп. - 3% річних, 7 486 грн. 58 коп. інфляційних втрат є правомірними та підлягають задоволенню. В решті позову слід відмовити.

Одночасно, господарський суд відхиляє доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, оскільки обовязок підрядника з предявлення виконавцю вимоги щодо оплати за виконані роботи договором не передбачений, натомість п. 11.3. договору чітко встановлено, що замовник зобов'язаний сплатити вартість виконаних робіт протягом п'яти днів з дня підписання сторонами акту виконаних робіт. Як вказано вище, акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016 року № 186 підписаними обома сторонами 31.12.2016р. без жодних зауважень та заперечень, таким чином оплата за виконані роботи мала бути здійснена до 05.01.2017р. включно.

Таким чином, взаємовідносини відповідача з іншими контрагентами жодним чином не впливають на зобовязання відповідача з оплати за виконані роботи за договором підряду з поточного ремонту житлових будинків, що управляються замовником від 06.12.2016р. № 2016/12/55.

Крім того, відповідач у відзиві зазначив, що оплата за спірним договором підряду була здійснена ним частково, одна не вказав яка саме сума була сплачена ним за виконані позивачем роботи та не надав жодних доказів на підтвердження здійснення оплат.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд вважає твердження відповідача, наведені у відзиві, недоведеними, безпідставними та необґрунтованими.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст.1, 33, 34, 43, 49, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства Кам'янської міської ради "Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду" (51925, Дніпропетровська область, м. Камянське, вул. Головна Селищна, буд. 2, ідентифікаційний код 40418492) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Містокомбуд" (49099, м. Дніпро, б-р. Рубіновий, буд. 14, ідентифікаційний код 39397553) 199 996 грн. 20 коп. (сто девяносто девять тисяч девятсот девяносто шість грн.. 20 коп.) основного боргу, 20 164 грн. 00 коп. (двадцять тисяч сто шістдесят чотири грн.. 00 коп.) пені, 2 202 грн. 70 коп. (дві тисячі двісті дві грн.. 70 коп.) 3% річних, 7 486 грн. 58 коп. (сім тисяч чотириста вісімдесят шість грн.. 58 коп.) інфляційних втрат, 3 447 грн. 74 коп. (три тисячі чотириста сорок сім грн.. 74 коп.) витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дати його підписання.

Суддя І.А. Рудь

Повне рішення складено 26.06.2017