ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.06.2017 Справа № 904/6047/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Експансія", м. Вишневе, Київська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Імідж", м. Дніпро

про стягнення заборгованості в сумі 22 941, 18 грн.

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. б/н від 01.01.17 р., юрисконсульт;

від відповідача: ОСОБА_2, дов. № 1 від 03.01.17 р., представник.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Експансія» звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 22 941, 18 грн., що складають суму безпідставно отриманих коштів.

Відповідач заперечує проти задоволення вимог позивача, посилаючись на те, що між сторонами укладено змішаний договір поставки та підряду у спрощений спосіб, а тому не визначено строк виконання зобовязання щодо установки електродвигуна, у звязку з чим останній не є простроченим. Крім того, відповідач зазначає, що спірна сума грошових коштів набута останнім за наявності правової підстави.

До того ж, відповідач стверджує, що оскільки позивач згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 532 ЦК України не забрав електродвигун самостійно, відповідач виконав свої зобовязання щодо поставки обладнання, направивши його новою поштою.

20.06.2017 р. в судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

31.10.2016 р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Техно-Імідж» (Відповідач у даній справі) надано Товариству з обмеженою відповідальністю «Експансія» (Позивач у даній справі) комерційну пропозицію № 1189 від 21.10.2016 р. щодо поставки електродвигуна з баком та гідросистемою у зборі (без циліндрів), очисника, здійснення його діагностики, реконструкції, підключення до мережі та запуск.

З огляду на зазначену вище комерційну пропозицію, 31.10.2016 р. ТОВ «Техно-Імідж» виставило ТОВ «Експансія» для оплати рахунок № 1215 на суму 22 941, 18 грн. за поставку зазначеного в пропозиції обладнання та його установку (а.с. 11).

Позивач оплатив виставлений рахунок в сумі 22 941, 18 грн., про що свідчать платіжні доручення № 3596589 від 08.11.2016 р., № 36763226 від 29.12.2016 р., копії яких залучені до матеріалів справи (а.с. 13-14).

Звертаючись із даним позовом, позивач посилається на те, що відповідач поставку та установку обладнання не здійснив, направивши на адресу позивача лист про розірвання договору, оскільки підприємство відповідача не може виконати свої зобовязання без збільшення їх вартості, у звязку з чим відповідач просив надати йому письмову вимогу про повернення перерахованих коштів.

Так, ТОВ «Експансія», зважаючи на невиконання відповідачем своїх зобовязань щодо поставки та установки обладнання, вважає перераховані кошти безпідставно отриманими та просить їх стягнути в примусового порядку.

Заявлені вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

За приписом ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають із підстав встановлених ст. 11 цього кодексу.

Дії відповідача, повязані із зверненням до позивача з комерційною пропозицією та виставленням рахунка № 1215 від 31.10.2016 р. та дії позивача по перерахуванню відповідачу грошових коштів в сумі 22 941, 18 грн. згідно зазначеного рахунку, свідчать про те, що між сторонами виникли відносини з поставки та установки обладнання.

Як зазначає позивач, ТОВ «Техно-Імідж» поставку та установку обладнання, в узгодженні в комерційній пропозиції строки, не здійснив.

Проте, із матеріалів справи вбачається, що сторонами не було встановлено як строків поставки товару, так і строків виконання підрядних робіт в частині установки обладнання.

Так, відповідно до комерційної пропозиції № 1189 від 21.10.2016 р. сторонами погоджено місячний строк здійснення поставки обладнання, проте, зазначено, що ціна дійсна при підтвердженні замовлення протягом 1-2 днів, в іншому випадку строк поставки та ціна підлягають уточненню на дату підтвердження замовлення.

Доказів, які б свідчили про те, що сторонами узгоджено новий строк поставки або підтверджено місячний строк, позивачем суду надано не було.

Умов щодо строків виконання робіт з діагностики, реконструкції, підключення та запуску, сторонами взагалі узгоджено не було.

Згідно частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 846 ЦК України, якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Матеріали справи свідчать, що ТОВ «Техно-Імідж» звернулось до позивача та повідомило останнього про те, що при узгодженні дати виїзду мобільної бригади відповідача для проведення реконструкції обладнання, останньому було відмовлено, у звязку з чим ТОВ «Техно-Імідж» вимушено було самостійно здійснити поставку замовленого обладнання, зазначене викладено в листі № 415 від 03.05.2017 р., копія якого залучена до матеріалів справи (а.с. 72-73).

26.05.2017 р. відповідачем було здійснено відправку поштою на адресу позивача замовленого обладнання електродвигуна, що підтверджується експрес-накладною № 5288 підприємства звязку «Нова пошта» (а.с. 70).

Зазначене вище обладнання отримано ТОВ «Експансія» 30.05.2017 р., про що свідчить витяг з сайту «Нова пошта» (а.с. 71).

Доказів, які б спростовували отримання спірного обладнання або свідчили про отримання іншого товару, позивачем суду надано не було.

Таким чином, зазначене вище свідчить про виконання відповідачем своїх зобовязань в частині поставки обладнання.

Як вже зазначено вище, сторонами не було встановлено строків виконання робіт.

Доказів, які б свідчили про надсилання позивачем на адресу відповідача вимоги про здійснення зазначених вище підрядних робіт, суду не надано.

Оскільки, сторонами строк виконання робіт не встановлений, позивачем вимога в порядку статті 530 Цивільного кодексу України на адресу відповідача не надсилалась, у відповідності зі статтею 612 Цивільного кодексу України, відповідач в даному випадку не може вважатись таким, що прострочив виконання свого зобов'язання, внаслідок чого право позивача, відповідно, не може вважатись порушеним.

Крім того, згідно зі ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України, безпідставне отримання чужого майна є підставою виникнення особливого позадоговірного зобов'язання.

Разом із тим за положеннями ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз указаної норми права дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов'язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Як встановлено вище, між сторонами у справі укладено змішаний договір поставки та підряду у спрощений спосіб, а кошти, які ТОВ «Експансія» просить стягнути з ТОВ «Техно-Імідж», отримано останнім у якості оплати за поставку та установку обладнання, тому такі кошти набуто за наявності правової підстави, а тому не можуть бути витребувані відповідно до положень ст. 1212 ЦК України як безпідставне збагачення.

Зазначене вище узгоджується із позицією Верховного суду України, яка викладена постанові від 14.10.2014 р. у справі № 917/2572/13, постанові від 14.10.2014 р. у справі № 922/1136/13.

З огляду на викладене, у суду відсутні підстави для задоволення вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 11, 509, 530, 1212 Цивільного кодексу України, ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 26.06.2017

Суддя ОСОБА_3