РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/6711/17 21.06.17 р.

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський автоцентр

МАЗ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОГІСТИК МТС"

про стягнення 69 827,61 грн.,

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання Ліпіній В.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський автоцентр МАЗ" звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОГІСТИК МТС" про стягнення 69 827,61 грн.

Ухвалою суду від 25.04.2017 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 18.05.2017 р.

У судове засідання 18.05.2017 р. представник позивача не з'явився, проте 18.05.2017 р. через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи, в якому, зокрема, останній просить розглядати справу за його відсутності.

Ухвалою суду від 18.05.2017 р. розгляд справи відкладено на 13.06.2017 р.

13.06.2017 р. через відділ діловодства суду від позивача надійшло повідомлення про відсутність аналогічного спору.

13.06.2017 р. судове засідання не відбулось у зв'язку з перебуванням судді Зеленіної Н.І. у відрядженні.

Ухвалою від 19.06.2017 р. розгляд справи призначено на 21.06.2017 р.

У судове засідання 21.06.2017 р. представники сторін не з'явились.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився повторно, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Жодних заяв, клопотань через відділ діловодства суду від відповідача не надходило.

До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. Примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій (п. 4 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 02.06.2006 № 01-8/1228 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році», п. 11 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007 № 01-8/123 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році», п. 3.6. роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 № 02-5/289 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній матеріалами у відповідності до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 21.06.2017 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

08.07.2014 р. між Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський автоцентр МАЗ" (надалі - позивач, Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛОГІСТИК МТС" (надалі - відповідач, Покупець) укладено Договір поставки № ДАЛ 807 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, в порядку і на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов'язується передавати Покупцю у власність (поставляти), а Покупець приймати та оплачувати запасні частини до транспортних засобів (надалі - Товар) в асортименті, кількості та за ціною, яка узгоджується Сторонами в заявках на кожну окрему партію Товару.

За умовами п. п. 2.1- 2.4 Договору, загальна вартість Договору визначається шляхом додавання загальної вартості кожної партії Товару за всіма видатковими накладними та/або рахунками та/або Специфікаціями та/або Додатковими угодами. Найменування, асортимент і ціна на товар постачальника встановлені у відповідних прайс-листах Постачальника або в інших документах Постачальника, які є невід'ємною частиною цього Договору. Ціна за одиницю товару та ціна партії товару зазначаються у видаткових накладних на товар та/або Специфікаціях та/або Додаткових угодах. До ціни товару включено: вартість доставки товару на адресу, зазначену Покупцем (якщо поставка здійснюється на зазначених умовах); вартість тари (упаковки) товару; всі державні українські (місцеві) податки, збори, мито; всі інші збори; витрати на виконання митних формальностей щодо товару, які підлягають оплаті при ввезенні товару в Україну. Розрахунки за поставлений товар здійснюються протягом 14 календарних днів з моменту фактичного отримання товару на підставі рахунків Постачальника. Оплата здійснюється шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, що визначений в розділі 9 цього Договору.

Зобов'язанням, згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначається, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму

Згідно зі ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов'язковість договору для виконання сторонами.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За правилами ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов'язання за Договором здійснив належним чином, поставивши відповідачу Товар за видатковими накладними (копії яких наявні в матеріалах справи) № 42 від 04.01.2017 р. на суму 57928,50 грн., № 264 від 14.01.2017 р. суму 47 659,93 грн., № 266 від 14.01.2017 р. на суму 28 371,49 грн., № 518 від 19.01.2017 р. на суму 1 591,44грн., № 856 від 25.01.2017 р. на суму 585,00 грн., № 855 від 25.01.2017 р. на суму 319,58 грн., № 3823 від 20.03.2017 р. на суму 3 248,06 грн.

Відповідач, платіжними дорученнями № ЛМ-00017 від 16.03.2017 р. на суму 585,00грн., № ЛМ-00017 від 16.03.2017 р. на суму 15 133,18 грн., № ЛМ-00017 від 16.03.2017 р. на суму 2 281,82 грн., № ЛМ-00019 від 23.03.2017 р. на суму 10 000,00 грн. здійснив часткову оплату поставленого позивачем товару, проте, решту заборгованості перед позивачем у розмірі 68 386,87 грн. станом на час розгляду справи не сплатив.

Пунктом 5.2. Договору сторони погодили, що у випадку прострочення оплати товару понад 7 робочих днів Постачальник вправі нарахувати Покупцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

За приписами ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочу платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань").

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача, перевіреним судом та не спростованим у встановленому порядку відповідачем, останній за порушення зобов'язань за Договором має сплатити пеню у розмірі 3 124,81 грн.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідач відзиву на позовну заяву та будь-яких заперечень по суті спору не надав, тверджень позивача у встановленому законом порядку не спростував.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та не спростованими належним чином та у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак такими, що підлягають задоволенню.

За правилами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОГІСТИК МТС" (01032, м. Київ, бульвар Т.Шевченка, 33; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський автоцентр МАЗ" (49080, м. Дніпропетровськ, вул. Висоцького, 4; ) 68 386 (шістдесят вісім тисяч триста вісімдесят шість) грн. 87 коп. заборгованості, 3 124 (три тисячі сто двадцять чотири) грн. 81 коп. пені та 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня підписання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 26.06.2017 р.

Суддя Н.І. Зеленіна