ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21.06.2017 р. Справа№ 914/2530/15

за позовом: Публічного акціонерного товариства Дельта Банк, м.Київ

до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія-Юта, м.Львів

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю ЛІРО с.Давидів Пустомитівського району Львівської області

третя особа-2,яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Львівської області ОСОБА_1, м.Львів

про звернення стягнення на предмет іпотеки

Головуючий суддя Щигельська О.І.

при секретарі Зарицькій О.Р.

Представники сторін:

від позивача : ОСОБА_2 представник за довіреністю

від відповідача: ОСОБА_3 представник за довіреністю

від третьої особи-1: не зявився

від третьої особи-2: не зявився

На розгляді господарського суду Львівської області (суддя Петрашко М.М.) перебувала справа №914/2530/15 за первісним позовом Публічного акціонерного товариства Дельта Банк, м.Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія-Юта м.Львів, за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю ЛІРО, с.Давидів Пустомитівського району Львівської області та третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області ОСОБА_1, м.Львів про звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія-Юта, м.Львів до Публічного акціонерного товариства Дельта Банк, м.Київ за участю у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ЛІРО, с.Давидів Пустомитівського району Львівської області про визнання недійсним договору іпотеки.

У звязку із скасуванням Постановою Вищого господарського суду від 25.04.2017р. постанови Львівського апеляційного господарського суду від 21.02.2017р. та рішення Господарського суду Львівської області від 20.09.2016р. у справі №914/2530/15, в частині відмови в задоволені первісного позову, і передачею її в цій частині на новий розгляд до господарського суду Львівської області у новому складі суду.

У відповідності до ст.2-1 ГПК України, проведено автоматизований розподіл справи, за результатом якого справу №914/2530/15 передано на розгляд судді Щигельської О.І. Ухвалою суду від 18.05.2017р. справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 29.05.2017р. Ухвалою суду від 29.05.2017р. прийнято заяву позивача про зміну предмету позову, а саме: в рахунок часткового погашення заборгованості ТзОВ Компанія-Юта перед ПАТ Дельта Банк за кредитним договором №18099 від 29.11.2011Р. в розмірі 5770630,37грн. звернути стягнення за Іпотечним договором від 29.11.2011р., посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_1, зареєстрованим за реєстровим №5179, а саме, на: адміністративний корпус літ. «А-2» загальною площею 500,9 кв.м., що знаходиться за адресою: Львівська обл., м.Львів, вул. Молочна, буд. №15-а та належить ТзОВ Компанія-Юта шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, за ціною, встановленою на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна; в рахунок часткового погашення заборгованості ТзОВ Компанія-Юта перед ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором №18009 від 29.10.2011р. в розмірі 5770630,37грн. звернути стягнення за Іпотечним договором від 12.10.2012р., поcвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_1, зареєстрованим за реєстровим №3904, а саме , на складські приміщення (літ. «Б-2»), загальною площею 2110,6 кв,м., що знаходиться за адресою: Львівська обл., м. Львів, вул. Молочна, буд. №15-а та належить ТзОВ Компанія-Юта шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, за ціною, встановленому на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності , на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна та розгляд справи відкладено на 21.06.2017р.

Представник позивача в судовому засіданні 21.06.2017р. зявився, подав клопотання (вх.№22146/17 від 21.06.2017р.) про долучення до матеріалів справи доказів надіслання копії заяви про зміну предмета позову учасниками судового процесу.

Представник відповідача в судове засіданні 21.06.2017р. зявився, подав клопотання (вх.№2745/17 від 21.06.2017р.) про призначення судової будівельно-технічної експертизи для визначення дійсної (реальної) ринкової вартості предмету іпотеки, надав усні пояснення по суті клопотання, зокрема, зазначив, що на момент розгляду даної справи, предмет іпотеки може мати вищу вартість ніж сума заборгованості відповідача перед позивачем, що суттєво вплине на обсяг погашеного зобовязання та решту вартості майна. Окрім цього, представник відповідач зазначив, що згоден понести витрати за проведення експертизи.

Треті особи явки повноважних представників в судовому засіданні 21.06.2017р. не забезпечили, поважності причин неявки суду не повідомили, хоча про час і місце проведення судового засідання їх повідомлено належним чином.

Представник позивача заперечував проти клопотання відповідача про призначення судової експертизи, зазначивши, що в матеріалах справи міститься звіт оцінки майна, а відтак не вбачає підстав для призначення судової експертизи.

Частинами 1,3 ст.33 Закону України „Про іпотеку передбачено право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ч.3 ст.37 Закону України „Про іпотеку іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки субєктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобовязаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Положеннями ч.1 ст.39 зазначеного закону встановлено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішення суду зазначаються: загальний розмір вимог на всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Пленумом Вищого господарського суду України у п.4.4.3 Постанови №1 „Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів розяснено, що якщо господарський суд визнає обґрунтованими позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, то в силу приписів статті 38, частини першої статті 39 Закону України "Про іпотеку" у резолютивній частині рішення суду має бути встановлено та зазначено початкову ціну реалізації предмета іпотеки. З урахуванням положення частини шостої статті 38 Закону України "Про іпотеку" ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а у разі відсутності такої згоди - на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Водночас господарський суд за необхідності може згідно із статтею 41 ГПК вирішити питання про призначення у справі відповідної судової експертизи. У випадку застосування процедури продажу предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів, навіть за наявності згоди сторін щодо початкової ціни продажу предмета іпотеки, початкова ціна такого продажу повинна бути встановлена на підставі висновку суб'єкта оціночної діяльності про оцінку майна, оскільки відповідно до частини другої статті 43 Закону України "Про іпотеку" початкова ціна продажу не може бути нижчою за 90 відсотків вартості майна, визначеної шляхом його оцінки.

Виходячи зі змісту поняття ціни як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо та аналізу норм ст.ст.38,39 Закону України „Про іпотеку, слід дійти висновку про те, що в розумінні норми ст.39 цього закону встановлення початкової ціни предмета іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою ч.6 ст.38 цього закону.

З метою дотримання вимог п.6 ч.1 ст.39 Закону України „Про іпотеку та зазначення у рішенні суду, у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації, вартість якого, у відповідності до ч.6 ст.5 вказаного Закону, визначається за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем або шляхом проведення оцінки предмета іпотеки відповідним субєктом оціночної діяльності, зважаючи на необхідність визначення реальної ринкової вартості нерухомого майна предмета іпотеки, суд приходить до висновку про необхідність призначення по справі судової експертизи.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.41 ГПК України, для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути розяснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.79 ГПК України, господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадках призначення господарським судом судової експертизи.

Оскільки для встановлення вартості нерухомого майна предмета іпотеки необхідні спеціальні знання, суд вважає за необхідне задоволити клопотання представника відповідача, зупинити провадження у справі та призначити судову експертизу з попереднім покладенням витрат по її проведенню на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 79, 86 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Призначити по справі судову експертизу, проведення якої доручити кваліфікованим спеціалістам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (м.Львів, вул.Липинського, 54).

2. На вирішення експертів поставити наступні питання:

1) Яка дійсна (реальна) ринкова вартість нерухомого майна адміністративного корпусу літ.А-2, загальною площею 500,9 м.кв. за адресою: м.Львів, вул.Молочна, 15-а?

2) Яка дійсна (реальна) ринкова вартість нерухомого майна складського приміщення літ. „Б-2, загальною площею 2110,6 м.кв. за адресою: м.Львів, вул.Молочна, 15-а?

3. Попередити експерта про відповідальність, передбачену ст.ст.384, 385 Кримінального кодексу України.

4. Довести до відома експертів, що згідно ч.1 ст.42 ГПК України, висновок судового експерта подається господарському суду в письмовій формі, і копія його надсилається сторонам.

5. Витрати по проведенню експертизи попередньо покласти на відповідача.

6. Зобовязати учасників судового процесу надати експертам доступ до обєктів дослідження.

7. На час проведення експертизи провадження у справі зупинити.

8. Про поновлення провадження сторони будуть повідомлені ухвалою.

Суддя Щигельська О.І.