КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2017 р. Справа№ 925/257/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Отрюха Б.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Житнікова Т.А. - представник

від відповідача: Ткачук С.В. - представник

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Черкаської міської ради

на рішення

Господарського суду Черкаської області

від 18.04.2017р.

у справі № 925/257/17 (суддя Потапенко В.В.)

за позовом Черкаської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Галичина"

про стягнення 147 740, 95 грн.

ВСТАНОВИВ:

Черкаська міська рада звернулась до Господарського суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Галичина" про стягнення заборгованості за договором оренди землі від 25 червня 2015 року в сумі 139 047 грн. 21 коп. та пені в розмірі 8 693 грн. 21 коп.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 18.04.2017 у справі № 925/257/17 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга відповідача мотивована тим, що рішення суду першої інстанції є таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки умовам укладеного договору оренди, а саме п.13, яким передбачено зміну орендної палати, п.14 договору щодо стягнення пені, положенням ст. 30 Закону України «Про оренду землі».

Крім того, апелянт звертає увагу суду на те, що розмір орендної плати був змінений у зв'язку з тим, що рішенням Черкаської міської ради від 28.01.2016 № 2-136 «Про внесення змін до рішення Черкаської міської ради від 25.06.2015 № 2-1312 «Про затвердження Положень та ставок місцевих податків і зборів на території міста Черкаси» були змінені ставки орендної плати за користування земельними ділянками на території м. Черкаси, а саме ставка орендної плати за земельні ділянки, зайняті автозаправочними станціями, встановлена у розмірі 6 % від нормативної грошової оцінки землі. Крім того, з 01.01.2016 року для обчислення орендної плати застосовується коефіцієнт індексації грошової оцінки землі - 1,433.

Позивач зазначає, що з 25 червня 2015 року (дати державної реєстрації договору) по 31 грудня 2016 року (останній звітний місяць) за грошовими зобов'язаннями, передбаченими умовами договору, відповідачу нараховано: 403 085,14 грн. орендної плати відповідно пункту 9 договору та 49 266, 44 грн. упущеної вигоди (не отриманого прибутку) за період користування земельною ділянкою з дати прийняття рішення про надання земельної ділянки до моменту набуття чинності договору, тобто, з 27.01.2015 р. по 24.06.2015 р., що передбачено підпунктом «з» пункту 31 договору.

Однак, в порушення взятих на себе договірних зобов'язань відповідач за період користування земельною ділянкою сплатив позивачу лише 313 304, 37 грн., внаслідок цього за ним утворилася заборгованість в сумі 139 047, 21 грн. (403085,14 + 49266,44 - 313304,37 = 139047,21).

Пунктом 14 Договору передбачено, що за несвоєчасне внесення орендної плати стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який стягується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, але не більше визначеної законом ставки пені за несвоєчасну сплату земельного податку. Статтею 129 Податкового кодексу України визначено, що пеня нараховується на суму боргу із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки НБУ. Виходячи з цього, на суму боргу Відповідачу нарахована пеня із розрахунку 120 відсотків річної облікової ставки НБУ у розмірі 8 693, 74 грн., за шість місяців.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вислухавши пояснення представника прокуратури та представника позивача, колегія встановила наступне.

25.06.2015 між Черкаською міською радою ( орендодавець за умовами догвору) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод "Галичина" ( орендар за умовами договору) було укладено договір оренди землі, у відповідності до умов якого орендодавець на підставі рішенням Черкаської міської ради від 27.01.2015 року № 2-724 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку що за цільовим призначенням відноситься до категорії земель промисловості, транспорту, зав»язку, енергетики, оборони та іншого призначення, площею 0,3060 га, яка знаходиться у м.Черкаси по вул. Смілянській, 78/4 під автозаправочний комплекс за рахунок землекористування Товариства з обмеженою відповідальністю "АТІКВА", кадастровий номер земельної ділянки :04:041:0001.

Зазначений договір зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.06.2015 року за № 10184291.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - договір за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до п. 5. договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно з витягом Управління Держземагентства у Черкаському районі Черкаської області від 11.03.2015 року №414 з технічної документації про нормативну грошову оцінку землі становить 3 972 063,60 грн. - землі комерційного використання.

Пунктом 9 укладеного договору встановлено, що оренду земельної ділянки орендар сплачує орендну плату у грошовій формі.

Річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у розмірі 3% від її нормативної грошової оцінки і на час укладання цього договору становить 119 162 грн. 00 коп. - землі комерційного використання. Таким чином, з 25.06.2015 (початок дії договору) розмір орендної плати становив 9930,17 (119162, 00 грн./12місяців), що становить 3% від грошової оцінки землі.

Пунктом 13. договору оренди передбачено, що в разі проведення щорічної індексації нормативної грошової оцінки землі, внесення інших змін на підставі вимог діючого законодавства, а також в разі будь-яких змін Черкаською міською радою розмірів орендної плати та нормативної грошової оцінки, що діють в м. Черкаси, розмір грошової оцінки земельної ділянки та розмір щорічної орендної плати змінюватиметься без внесення змін та доповнень до цього Договору.

Рішенням 2-ї сесії Черкаської міської ради від 28.01.2016 було затверджено рішення № 2-136 «Про внесення змін до рішення Черкаської міської ради від 25.06.2015 № 2-1312 «Про затвердження Положень та ставок місцевих податків і зборів на території міста Черкаси» яким були змінені ставки орендної плати за користування земельними ділянками на території м. Черкаси, а саме ставка орендної плати за земельні ділянки, зайняті автозаправочними станціями, встановлена у розмірі 6 % від нормативної грошової оцінки землі.

Позивач зазначає, що 01.01.2016 року розмір орендної плати становить 28 459, 84 грн. щомісячно (що становить 6 % від грошової оцінки землі).

Пунктом 9 Положення про встановлення плати за землю на території міста Черкаси, затвердженого рішенням Черкаської міської ради від 28.01.2016 року № 2-136, ставка орендної плати за земельні ділянки, зайняті автозаправочними станціями, встановлена у розмірі 6 % від нормативної грошової оцінки землі.

За розрахунком позивача, оскільки відповідно до п. 5. договору грошова оцінка земельної ділянки становить 3972063,60 грн., розрахунок вказаної суми виходячи із 6% від грошової оцінки землі та з урахуванням коефіцієнта індексації наступний: 3972063,60 х 6% х 1,433 : 12=28459,84 грн.

Позивачем з 25 червня 2015 року (дати державної реєстрації договору) по 31 грудня 2016 року (останній звітний місяць) нараховано відповідачу 403085, 14 грн. орендної плати згідно пункту 9. договору; 49 266, 44 грн. упущеної вигоди (не отриманого прибутку) за період користування земельною ділянкою з дати прийняття рішення про надання земельної ділянки до моменту набуття чинності договору, тобто з 27.01.2015 р. по 24.06.2015 p., що передбачено підпунктом "з" пункту 31 договору.

Позивач зазначає, що в порушення взятих на себе договірних зобов'язань відповідач за цей період користування земельною ділянкою сплатив позивачу лише 313304, 37 грн., внаслідок чого за ним утворилася заборгованість в сумі 139047, 21 грн.

Крім того, позивачем на підставі п. 14 договору за несвоєчасне внесення орендної плати та ст. 129 Податкового кодексу України на суму боргу відповідачу нарахована пеня із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки НБУ у розмірі 8 693, 74 грн., за шість місяців.

Місцевий суд відмовляючи у задоволенні позову дійшов висновку про те, що оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати може бути підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору. При цьому надсилання відповідачеві пропозицій щодо внесення змін до договору оренди є правом, а не обов'язком позивача, тому недотримання останнім вимог частини другої статті 188 ГК України щодо надсилання іншій стороні пропозицій про зміну умов договору не позбавляє його права звернутися до господарського суду з позовом про зміну умов договору. Якщо зі зміною граничного розміру орендної плати таку ж зміну до договору оренди в установленому законом порядку не внесено, то застосуванню підлягає відповідна умова договору.

Місцевий суд в оскаржуваному рішенні дійшов висновку про те, що оскільки сторонами договору ні в добровільному, ні в судовому порядку не було внесено зміни до договору щодо розміру орендної плати, то нарахування позивачем орендної плати в більшому розмірі, ніж передбачено договором, є безпідставним.

Крім того, орендна плата відповідачем сплачувалася відповідно до умов договору з урахуванням щорічної індексації. Позивач у позовній заяві вказав, що з 01.01.2016 року для обчислення орендної плати застосовується коефіцієнт індексації грошової оцінки землі - 1,433. Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем (а.с. 20), з 01 січня 2016 року відповідач почав сплачувати кожного місяця по 14229 грн. 93 коп. (9930,17х 1,433=14229,93 грн.), що є вірним розрахунком орендної плати. Виходячи з вищевикладеного, місцевий суд дійшов висновку про те, що заборгованість відповідача за договором згідно вказаного розрахунку відсутня.

Колегія апеляційного суду не погоджується з вищезазначеними висновками місцевого господарського суду, виходячи з наступних підстав.

Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди.

Відносини пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним, Податковим та Цивільними кодексами України, іншими законами України та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Крім цього ст. 123 Земельного кодексу України встановлено, що надання земельних ділянок державної та комунальної власності у користування здійснюється, зокрема органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 632 Цивільного кодексу України ціна у договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Відповідно до положень Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Згідно із ст. 15 Закону України «Про оренду землі» оренда із зазначенням її розміру, індексації, форми платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є однією із суттєвих умов договору оренди.

Згідно з ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 632 цього Кодексу ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Ст. 638 Цивільного кодексу України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У відповідності зі ст. 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату відноситься до істотних умов договору оренди землі.

Пунктом 13 укладеного договору оренди землі від 25.06.2015 сторонами передбачено, що в разі проведення щорічної індексації нормативної грошової оцінки землі, внесення інших змін на підставі вимог діючого законодавства, а також в разі будь-яких змін Черкаською міською радою розмірів орендної плати та нормативної грошової оцінки, що діють в м. Черкаси, розмір грошової оцінки земельної ділянки та розмір щорічної орендної плати змінюватиметься без внесення змін та доповнень до цього Договору.

Рішенням Черкаської міської ради від 28.01.2016 № 2-136 «Про внесення змін до рішення Черкаської міської ради від 25.06.2015 № 2-1312 «Про затвердження Положень та ставок місцевих податків і зборів на території міста Черкаси» були змінені ставки орендної плати за користування земельними ділянками на території м. Черкаси.

Відповідно до пункту 9 Положення про встановлення плати за землю на території міста Черкаси, затвердженого вищевказаним рішенням Черкаської міської ради від 28.01.2016 № 2-136, ставка орендної плати за земельні ділянки, зайняті автозаправочними станціями, встановлена у розмірі 6 % від нормативної грошової оцінки землі.

Крім того, коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки з 01.01.2016 року становить - 1,433.

Статтею ст. 290 Господарського кодексу України встановлено, що розмір плати за користування земельною ділянкою, що є державною або комунальною власністю, не може бути нижчим за встановлений відповідно до закону.

Згідно ст. 30 Закону України «Про оренду землі» також передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. Сторонами договору згода щодо зміни орендної плати була досягнута умовами договору та передбачена пунктом 13 договору.

Відповідно до умов п. 5 договору нормативна грошова оцінка земльної ділянки згідно витягу технічної документації нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 3 972 063,60 грн.

Позивачем розраховано розмір орендної плати виходячи із шести відсотків від грошової оцінки землі та з урахуванням коефіцієнта індексації у розмірі 28 459, 84 грн. (3972063,60 х 6% х 1,433 : 12).

На підставі п. 9 договору позивачем нараховано відповідачу 403 085,14 грн. орендної плати та 49 266, 44 грн. упущеної вигоди (не отриманого прибутку) за період користування земельною ділянкою з дати прийняття рішення про надання земельної ділянки до моменту набуття чинності договору, а саме з 27.01.2015 р. по 24.06.2015 р., що передбачено підпунктом «з» пункту 31 Договору.

Однак, в порушення взятих на себе договірних зобов'язань відповідач за користування земельною ділянкою за період з 27.01.2015 р. по 24.06.2015р. сплатив позивачу 313 304, 37 грн., внаслідок чого у останнього утворилася перед позивачем заборгованість в сумі 139 047, 21 грн. (403085,14 + 49266,44 - 313304,37 = 139047,21).

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, колегія приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості по орендній платі за період з 27.01.2015 р. по 24.06.2015р у розмірі 139047, 21 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Позивач просить суд стягнути з відповідача за несвоєчасне внесення орендної плати стягується пеню у розмірі 8 693, 74 грн.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов'язання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов'язання застосовуються у розмірі, передбаченому сторонами у договорі.

Пунктом 14 договору передбачено, що за несвоєчасне внесення орендної плати стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який стягується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, але не більше визначеної законом ставки пені за несвоєчасну сплату земельного податку.

Статтею 129 Податкового кодексу України визначено, що пеня нараховується на суму боргу із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки НБУ.

Перевіривши розрахунок пені, виходячи із 120 відсотків річних облікової ставки НБУ у розмірі 8 693, 74 грн., за шість місяців, колегія приходить до висновку, що він є арифметично правильним та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.43 ГПК України обов'язком господарського суду є оцінка доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, колегія приходить до висновку про те, що вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції не дослідив повно та всебічно обставини справи та умови договору оренди землі, не дав їм належну правову оцінку, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог

Оцінюючи вищевикладені обставини, колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню, рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 99, 101, 102, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Черкаської міської ради на рішення Господарського суду Черкаської області від 18.04.2017р. у справі № 925/257/17 задовольнити.

Рішення Господарського суду Черкаської області від 18.04.2017р. у справі № 925/257/17 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Галичина" (43010, Волинська обл., м.Луцьк, вул.Кременецька, 38, інд. код 33513052) на користь Черкаської міської ради (18000, м.Черкаси, вул. Б.Вишневецького, 36, інд. код 25212542, р/р 0002, банк отримувача ГУДКСУ в Черкаській обл., МФО 854018, код ОКПО 38031150, код платежу 18010600, призначення платежу - оренда плата за землю з юридичних осіб) заборгованість за договором оренди землі в суму 139 047, 21 грн., пеню в розмірі 8 693, 74 грн.

Видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Галичина" (43010, Волинська обл., м.Луцьк, вул.Кременецька, 38, інд. код 33513052) на користь Черкаської міської ради (18000, м.Черкаси, вул. Б.Вишневецького, 36, інд. код 25212542, р/р 6317, банк отримувача ГУДКСУ в Черкаській обл., МФО 854018, отримувач: Департамент фінансової політики Черкаської міської ради, код ОКПО 38764629) витрати по сплаті судового збору за подання позову 2 216, 11 грн. та витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги 2 437, 73 грн.

Видати наказ.

Видачу наказів доручити Господарському суду Черкаської області.

Матеріали справи № 925/257/17 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Ю.Б. Михальська

Б.В. Отрюх