ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2017 р. Справа № 911/1478/17

Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Комунального підприємства теплових мереж "Бориспільтепломережа"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 22378,52 грн.

секретар судового засідання (ст. секретар): Діхтярук Є.А.

за участю представників:

від позивача: Зусик Т.В (довіреність № 01-08/1 від 03.01.2017 р.);

від відповідача: не з'явився.

Обставини справи:

Комунальне підприємство теплових мереж "Бориспільтепломережа" (далі - КП теплових мереж "Бориспільтепломережа", позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1, відповідач) про стягнення 22378,52 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем договірних зобов'язань щодо здійснення розрахунку з позивачем за договором на постачання та споживання теплової енергії № 421/75/1112 від 01.11.2012 р., у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 19994,52 грн., 1464,95 грн. пені, 160,44 грн. 3% річних, 758,61 грн. інфляційних нарахувань, а також 1600,00 грн. судового збору.

Розгляд справи відкладався.

У судових засіданнях 01.06.2017 р. та 22.06.2017 р. представники позивача позовні вимоги підтримували у повному обсязі.

Відповідач у судові засідання 01.06.2017 р. та 22.06.2017 р. представника не направив, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належно. Відзиву на позов до суду не подав.

Згідно із абз. 3 пп. 3.9.1 п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з пп. 3.9.2 п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України в разі, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 22.06.2017 р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між Комунальним підприємством теплових мереж "Бориспільтепломережа" (теплопостачальна організація) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (споживач) був укладений договір на постачання та споживання теплової енергії № 421/75/1112 від 01.11.2012 р., відповідно до п. 1.1 якого теплопостачальна організація зобов'язалась надавати послуги з теплопостачання споживачу у вигляді теплової енергії, в об'ємах, зазначених у додатку №2, а споживач - прийняти та сплатити за спожиту теплову енергію.

Згідно з п. 3.3 договору розрахунки з теплопостачальною організацією за використану теплову енергію проводиться у два етапи: авансовий платіж до 1 числа розрахункового місяця, у розмірі обов'язкового щомісячного платежу згідно додатку №3 до даного договору.

Пунктом 3.4 договору передбачено, що остаточний розрахунок за використану теплову енергію проводиться протягом 3-х банківських днів з моменту отримання платіжних документів.

У відповідності до пп. 4.2.1 договору передбачено, що споживач зобов'язаний вчасно, згідно п.п. 3.3, 3.4 даного договору, проводити розрахунки з теплопостачальною організацією за використану теплову енергію.

Договір набирає чинності з 01.11.2012 р. і діє до 01.10.2013 р., а в частині грошових розрахунків - до повного виконання сторонами своїх обов'язків згідно умов даного договору. При відсутності заперечень та зауважень щодо строку дії договору договір являється пролонгованим на наступні періоди (п.п. 9.1, 9.2 договору).

Доказів наявності заперечень та зауважень сторін щодо строку дії договору до матеріалів справи не надано.

Теплова енергія до об'єктів споживача постачається від теплових джерел теплопостачальної організації, що зазначене в додатку № 1 до договору, а саме - у приміщення ательє по ремонту одягу на 1-му поверсі ж/б, що знаходиться за адресою: м. Бориспіль, вул. Головатого, 15.

Судом встановлено, що позивач свої обов'язки за договором виконав належним чином.

Так, на виконання умов договору, протягом жовтня 2016 року - березня 2017 року позивачем були надані відповідачу послуги з постачання теплової енергії загальною вартістю 19994,52 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи актами здачі-приймання робіт (надання послуг) від 31.10.2016 р. на суму 1467,72 грн., від 29.11.2016 р. на суму 2781,24 грн., від 31.12.2016 р. на суму 3886,00 грн., від 31.01.2017 р. на суму 4136,30 грн., від 28.02.2017 р. на суму 4495,32 грн., від 31.03.2017 р. на суму 3227,94 грн., підписаними та скріпленими печатками обох сторін договору.

З метою оплати відповідачем вартості наданих за договором послуг позивачем було виставлено рахунки-фактури № 00АВ-001049 від 31.10.2016 р. на суму 1467,72 грн., № 00АВ-001262 від 29.11.2016 р. на суму 2781,24 грн., № 00АВ-001553 від 31.12.2016 р. на суму 3886,00 грн., № 00АВ-000147 від 31.01.2017 р. на суму 4136,30 грн., № 00АВ-000269 від 28.02.2017 р. на суму 4495,32 грн., № 00АВ-000582 від 31.03.2017 р. на суму 3227,94 грн.

Зі змісту вказаних рахунків слідує, що останні були отримані уповноваженими представниками відповідача та/або відповідачем особисто, що підтверджується підписами на відповідних рахунках.

Однак, в порушення своїх договірних зобов'язань, відповідач за отриману теплову енергію за період з жовтня 2016 року по березень 2017 року станом на дату подання даного позову до суду не розрахувався, а тому за останнім рахується заборгованість у сумі 19994,52 грн., з вимогою про стягнення якої позивач і звернувся до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 36 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідач у судові засідання представника не направив, відзиву на позов, контррозрахунку розміру заборгованості або ж доказів її сплати суду не надав.

Отже, факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем в сумі 19994,52 грн. судом встановлений та по суті відповідачем не спростований, у зв'язку з чим вимога позивача про стягнення суми основного боргу підлягає задоволенню.

Також позивач просив суд стягнути з відповідача 1464,95 грн. пені, керуючись п. 6.1 договору.

Згідно з приписами ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Статтею 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до пункту 6.1 договору споживач несе матеріальну відповідальність перед теплопостачальною організацією. Зокрема, у разі не оплати рахунків за використану теплову енергію в строк, зазначений договором, споживач зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, три відсотки річних та пеню за кожний день прострочення, в розмірі подвійної ставки НБУ.

З огляду на викладене, враховуючи, що здійснений позивачем розрахунок пені, наявний в матеріалах справи, є обґрунтованим та арифметично вірним, вимоги позивача про стягнення з відповідача 1464,95 грн. пені підлягають задоволенню.

Окрім того, позовна заява містить вимоги щодо стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З долученого до матеріалів справи розрахунку 3% річних вбачається, що розмір 3% річних було визначено позивачем у сумі 160,44 грн., нарахованих на заборгованість відповідача щодо кожного акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) окремо, який є обґрунтованим та арифметично вірним.

Розмір інфляційних втрат, заявлених до стягнення позивачем, становить 758,61 грн., нарахованих на заборгованість відповідача щодо кожного акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) окремо, є обґрунтованим та арифметично вірним.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог у даній справі у повному обсязі.

Витрати зі сплати судового збору відповідно до статті 49 ГПК України покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32-34, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства теплових мереж "Бориспільтепломережа" (08301, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, буд. 41-А, код 13712452) 19994 (дев'ятнадцять тисяч дев'ятсот дев'яносто чотири) грн. 52 коп. основного боргу, 1464 (одну тисячу чотириста шістдесят чотири) грн. 95 коп. пені, 160 (сто шістдесят) грн. 44 коп. 3% річних, 758 (сімсот п'ятдесят вісім) грн. 61 коп. інфляційних втрат, 1600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення підписане 27.06.2017 р.

Суддя В.М. Бабкіна