ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.06.2017 Справа № 905/988/17

Позивач: Приватне підприємство «Геоінжиніринг», м. Селидове Донецької області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Курахівська», с. Вовчанка Марїнського району Донецької області

про стягнення 44 132.88грн.

Суддя Матюхін В.І.

Представники:

позивача: не зявився (не викликався)

відповідача: ОСОБА_1 за дов.

Приватне підприємство «Геоінжиніринг» звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Курахівська» 44 132.88грн., у тому числі:

· 26 400,00грн. заборгованості за виконані роботи;

· 10 684,08грн. пені за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за період з 07.09.2015р. по 05.09.2016р.;

· 1 320,00грн. 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання за період з 07.09.2015р. по 24.04.2017р.;

· 5 728,80грн. інфляційних за прострочення виконання грошового зобов'язання за період вересень 2015р. березень 2017р.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору про виконання робіт з топографо-геодезичної зйомки породного відвалу від 15 травня 2015р. № 62-05/15 в частині порушення строків оплати робіт.

Відповідач, не заперечуючи факту наявності заборгованості, позов не визнав з посиланням на пропуск позивачем строку позовної давності, встановленого ст.258 Цивільного кодексу України для стягнення неустойки, про що подав відповідну заяву (про застосування позовної давності). На думку відповідача, позивач не має права вимагати стягнення пені, 3% річних і інфляційних за прострочення виконання грошового зобов'язання, оскільки сплив строк позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача у відкритому судовому засіданні, господарський суд встановив:

15 травня 2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Курахівська» (замовник) та Приватним підприємством «Геоінжиніринг» (виконавець) був укладений договір про виконання робіт з топографо-геодезичної зйомки породного відвалу № 62-05/15. Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2015р. у разі належного виконання обома сторонами своїх обовязків. У разі невиконання чи не належного виконання сторонами (стороною) своїх обовязків за договором, строк дії договору продовжується до повного виконання сторонами своїх зобовязань (п.8.1 договору).

Відповідно до п.1.1 договору виконавець взяв на себе зобовязання за плату і за завданням замовника виконати топографо-геодезичну зйомку породного відвалу Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Курахівська».

У свою чергу замовник згідно п.1.2 договору зобовязався прийняти виконану топографо-геодезичну зйомку породного відвалу і оплатити її у порядку, передбаченому договором.

Строк виконання топографо-геодезичної зйомки породного відвалу травень 2015р.

Відповідно до п.2.1 договору, загальна вартість робіт формується на підставі кошторису робіт та включає в себе відшкодування усіх видатків виконавця, плату за виконані роботи та складає 26 400,00грн.

Згідно п.2.3 договору, розрахунки за виконані роботи здійснюються замовником шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця протягом 5 днів з 90-го календарного дня з дати підписання відповідного акту здачі-приймання виконаних робіт, на підставі отриманого замовником рахунку.

Відповідно до п. 6.6 договору, у разі несвоєчасної оплати виконаних робіт, замовник за письмовою вимогою виконавця повинен сплатити останньому пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

На виконання умов договору позивач виконав взяті на себе зобовязання і здійснив топографо-геодезичну зйомку породного відвалу відповідача, що підтверджено актом здачі-приймання робіт за договором № 62-05/15 від 15.05.2015р., складеним і підписаним сторонами 29.05.2015р. без будь-яких зауважень. В акті зазначено, що виконані роботи підлягають оплаті у сумі 26 400,00грн. (з ПДВ).

В обумовлені договором строки виконані позивачем роботи відповідачем оплачені не були.

На час розгляду справи заборгованість у розмірі 26 400,00грн. не погашена, доказів зворотного суду надано не було.

За таких обставин і зважаючи на те, що:

· за своєю природою укладений між сторонами договір є договором підряду, відповідно до якого позивач взяв на себе обовязки виконати роботи з топографо-геодезичної зйомки породного відвалу ТОВ «ЦЗФ «Курахівська», а відповідач зобовязався прийняти виконану роботу і оплатити її;

· правовідносини сторін підпадають під регулювання глави 61 Цивільного кодексу України;

· відповідно до ст.837 Цивільного кодексу України «за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу».

· згідно ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу;

· відповідно до п.1 ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору;

· ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін);

· розрахунок за виконані роботи мали бути здійснені замовником протягом 5 днів з 90-го календарного дня з дати підписання відповідного акту здачі-приймання виконаних робіт, на підставі отриманого замовником рахунку (п.2.3 договору), тобто не пізніше 01.09.2015р.;

· в обумовлений договором строк (у період з 28.08.2015р. до 01.09.2015р.) виконані позивачем роботи відповідачем оплачені не були;

· відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом,

· у разі порушення зобов'язання відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди;

· штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п.6 ст.231 Господарського кодексу України);

· згідно ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано;

· ч.2 ст.343 Господарського кодексу України обумовлено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня;

· згідно ст.4 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобовязань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалася пеня;

· ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачене, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом;

· загальна сума пені за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за період з 07.09.2015р. по 01.03.2016р. включно (з урахуванням 6-ти місячного строку нарахування пені, встановленого ч.6 ст.232 Господарського кодексу України) становить 5 731.33грн., позивачем заявлена більша сума, а саме 10 684,08грн.;

· загальна сума 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання за період з 07.09.2015р. по 24.04.2017р. становить 1 291,00грн., позивачем заявлена більша сума, а саме 1 320,00грн.;

· загальна інфляційних за прострочення виконання грошового зобов'язання за період вересень 2015р. березень 2017р. становить 5 578,93грн., позивачем заявлена більша сума, а саме 5 728,80грн.;

· зауважень щодо розрахунку основної заборгованості і здійснених нарахувань відповідачем не заявлено,

господарський суд вважає, що позовні вимоги щодо:

- основного боргу обґрунтовані і підлягає задоволенню у повному обсязі;

- 3% річних і інфляційних, з огляду на помилковість розрахунків, обґрунтовані і підлягають задоволенню частково, у сумі: 1 291,00грн. - 3% річних, 5 578,93грн. інфляційні втрати;.

- пені, з огляду на помилковість розрахунків і не застосування вимог ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, обґрунтовані у сумі 5 731.33грн., але задоволенню не підлягають, оскільки позивач звернувся до суду після спливу позовної давності (річний строк позовної давності щодо здійснених позивачем нарахувань пені (останньої суми) сплинув 01.03.2017р., позов заявлено згідно поштового штемпеля на конверті - 04.05.2017р., тобто через 2 місяці після спливу строку позовної давності).

Заява відповідача про застосування позовної давності судом задовольняється частково з огляду на таке:

· нарахування 3% річних і інфляційних на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті і отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові;

· до майнових вимог про стягнення 3% річних і інфляційних застосовується загальна позовна давність, встановлена ст.257 Цивільного кодексу України (ЦК) тривалістю у 3 роки;

· строк позовної давності щодо стягнення 3% річних і інфляційних позивачем не пропущений;

· згідно з ч.1 ст.258 ЦК для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною;

· відповідно до ч.2 ст.258 ЦК позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені);

· згідно ч.3 ст.267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення;

· відповідно до ч.4 ст.267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Судові витрати в межах, встановлених законодавством, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст.256, 257, 258, 267, 526, 530, 611, 612, 625, 837 Цивільного кодексу України, ч.1 ст.193, ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, ст.4 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань і керуючись ст.ст.43, 49, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково у сум 33 269,93грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Курахівська» (85621, Донецька область, Марїнський район, с. Вовчанка, вул. Нагорна, буд. 1-А, , п/р 5394 у ПАТ «ПУМБ» у м. Києві, МФО 334851) на користь Приватного підприємства «Геоінжиніринг» (85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Миру, б.34, , п/р НОМЕР_1 в ПАТ «ПУМБ» у м. Києві, МФО 334851) 26 400,00грн. основної заборгованості, 1 291,00грн. 3% річних, 5 578,93грн. інфляційних, 1 206,17грн. на відшкодування витрат по оплаті судового збору.

В іншій частині відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом 10 днів з дня прийняття рішення місцевим господарським судом.

Суддя В.І. Матюхін

Повний текст рішення складено 22.06.2017р.

Надруковано примірників:

1 до справи;

1 позивачу;

1 відповідачу.