ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.06.2017 р. Справа№ 914/1137/17

За позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю Топос Плюс, Львівська область, Камянка-Бузький район, смт. Запитів

до відповідача: Bioakcent Sp.z.o.o., Polska

про стягнення заборгованості у розмірі 14 144,00 польських злотих, що станом на 02.06.2017р. становить 99 658,50 грн.

Суддя Ділай У.І.

Секретар Климишин Ю.О.

За участі представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 представник (довіреність б/н від 30.05.2017р.)

від відповідача: не зявився

На розгляд господарського суду Львівської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю Топос Плюс, Львівська область, Камянка-Бузький район, смт. Запитів, до відповідача: Bioakcent Sp.z.o.o., Polska, про стягнення заборгованості у розмірі 14 144,00 польських злотих, що станом на 02.06.2017р. становить 99 658,50 грн.

Ухвалою суду від 09.06.2017р. порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 22.06.2017р.

Представник позивача в судовому засіданні 22.06.2017р. підтримав позовні вимоги, з підстав наведених у позовній заяві та з посиланням на матеріали справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд вирішив зупинити провадження у справі №914/1137/17, у звязку із необхідністю вручення документів відповідачеві, який є нерезидентом.

При прийнятті ухвали суд виходить з наступного.

Відповідач Bioakcent Sp.z.o.o. є нерезидентом - юридичною особою ОСОБА_2, що знаходиться за адресою: 39-331 Chorzelow 164, Polska.

Відповідно до ст.123 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), іноземні субєкти господарювання мають такі самі процесуальні права і обовязки, що і субєкти господарювання України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України.

Стаття 22 ГПК України визначає, що сторони користуються рівними процесуальними правами. Сторони мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, брати участь в господарських засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення господарському суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу, оскаржувати судові рішення господарського суду в установленому цим Кодексом порядку, а також користуватися іншими процесуальними правами, наданими їм цим Кодексом.

Стаття 19 Закону України „Про міжнародні договори України визначає, що чинні міжнародні договори України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно ст.125 ГПК України, у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

У справах за участю нерезидентів для передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном господарськими судами застосовується Конвенція про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.65р., яка була імплементована в національне законодавство Законом України від 19.10.2000р. №2052-III і набрала чинності для України з 01.12.2001р.

Відповідно до Закону України „Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах №2052-III від 19 жовтня 2000 року Верховна Рада України постановила приєднатися від імені України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, укладеної 15 листопада 1965 року в м. Гаага.

На сьогоднішній день одним з учасників вказаної конвенції є і ОСОБА_2.

Відповідач у справі №914/1137/17 «Bioakcent Sp.z.o.o.» є юридичною особою створеною відповідно до законодавства ОСОБА_2, місцем знаходження якого є ОСОБА_2, тому на відповідача поширюються положення зазначеного договору.

Відповідно до ст.2 Конвенції кожна ОСОБА_3 Держава призначає Центральний Орган, обов'язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших ОСОБА_3 Держав, і здійснення процесуальних дій відповідно до положень статей 3 - 6.

Кожна Держава організовує Центральний Орган згідно із своїм правом.

Згідно із ст.3 Конвенції орган влади чи судовий працівник, компетентний відповідно до права запитуючої Держави, направляють Центральному Органу запитуваної Держави прохання згідно з формуляром, що додається до цієї Конвенції, без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей.

Також слід зазначити, що між Україною і ОСОБА_2 підписано Договір про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах (Дата підписання 24.05.1993р., Дата ратифікації 04.02.1994р., Дата набуття чинності 14.08.1994р.).

Статтею 1 Договору між Україною і ОСОБА_2 від 24.05.1993р. передбачено, що Положення цього Договору щодо громадян ОСОБА_3 Сторін поширюються також на юридичних осіб, які утворені відповідно до законодавства тієї ОСОБА_3 Сторони, на території якої вони знаходяться.

Зобов'язання, що виникають з договірних відносин, визначаються законодавством тієї ОСОБА_3 Сторони, на території якої була укладена угода, хіба що учасники договірних відносин підпорядкують ці відносини вибраному ними законодавству. У справах, зазначених в пункті 1, компетентним є суд тієї ОСОБА_3 Сторони, на території якої має місце проживання або юридичну адресу відповідач. Компетентним є також суд тієї ОСОБА_3 Сторони, на території якої має місце проживання або юридичну адресу позивач, якщо на цій території знаходиться предмет спору або майно відповідача (ст. 33 Договору між Україною і ОСОБА_2 від 24.05.1993р.).

Відповідно до ст. 3 Договору між Україною і ОСОБА_2 від 24.05.1993р., в справах, що охоплюються цим Договором, установи юстиції, зносяться між собою за посередництвом центральних органів, якщо інше не передбачено цим Договором. В розумінні цього Договору центральними органами є: з боку України - Міністерство юстиції та Генеральна Прокуратура, а з боку ОСОБА_2 - Міністерство юстиції.

У справах, що охоплюються цим Договором, клопотання складаються державною мовою запитуючої Сторони і до них додаються переклади на державну мову запитуваної Сторони або англійську чи російську (ст. 5 Договору між Україною і ОСОБА_2 від 24.05.1993р.).

Порядок оформлення, вручення та виконання судових доручень регламентується ст.ст. 6-9 Договору між Україною і ОСОБА_2 від 24.05.1993р.

Відповідно до статті 10 Договору між Україною і ОСОБА_2 від 24.05.1993р., підтвердження вручення документів оформлюється відповідно до правил запитуваної ОСОБА_3 Сторони. У підтвердженні зазначається час, місце і спосіб вручення. Якщо лист оформлено у двох примірниках, підтвердження отримання може також міститися в одному з цих примірників.

Cтаттею 15 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (Гаага, 1965), встановлено, що якщо документ про виклик до суду або аналогічний документ підлягав передачі за кордон з метою вручення відповідно до положень цієї Конвенції, і якщо відповідач не зявився, то судове рішення не може бути винесено, поки не буде встановлено, що:

a) документ був вручений у спосіб, передбачений внутрішнім правом запитуваної Держави для вручення документів, складених у цій країні, особам, які перебувають на її території,

b) документ був дійсно доставлений особисто відповідачеві або за його місцем проживання в інший спосіб, передбачений цією Конвенцією,

і що, в кожному з цих випадків, вручення або безпосередня доставка були здійснені в належний строк, достатній для здійснення відповідачем захисту.

Кожна ОСОБА_3 Держава може заявити, що суддя, незалежно від положень частини першої цієї статті, може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови:

a) документ було передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією,

b) з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців,

c) не було отримано будь-якого підтвердження, незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави.

Згідно ст. 15 Договору між Україною і ОСОБА_2 від 24.05.1993р. Документи, які підготував або засвідчив відповідний орган однієї з ОСОБА_3 Сторін, скріплені гербовою печаткою і підписом уповноваженої особи, мають силу документа на території іншої ОСОБА_3 Сторони без потреби будь-якого іншого засвідчення. Це стосується також копій і перекладів документів, які засвідчені відповідним органом. Документи, які на території однієї з ОСОБА_3 Сторін визнаються офіційними, вважаються такими ж на території іншої ОСОБА_3 Сторони.

Таким чином, іноземна договірна держава повинна вжити усіх необхідних заходів для належного та ефективного виконання судових доручень.

Враховуючи положення Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (Гаага, 1965) та Договору між Україною і ОСОБА_2 від 24.05.1993р. щодо належного оформлення судових доручень та їх супутніх документів, з метою повідомлення «Bioakcent Sp.z.o.o.» про розгляд справи в Господарському суді Львівської області, у якій воно виступає відповідачем, суд дійшов висновку про необхідність зобов'язання позивача забезпечити здійснення перекладу відповідних судових документів та судового доручення на польську мову з наданням нотаріально засвідчених перекладів господарському суду Львівської області для їх подальшого скерування до Головного управління юстиції у Львівській області.

Відповідно до ч.1 ст. 79 господарського процесуального кодексу України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Зважаючи на необхідність вручення судових та позасудових документів, суд прийшов до висновку про наявність підстав для зупинення провадження у даній справі, скерування необхідних документів до Головного управління юстиції у Львівській області та звернення із судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних та комерційних справах відповідачу: Bioakcent Sp.z.o.o. за адресою: 39-331 Chorzelow 164, Polska.

Керуючись ст.19 Закону України Про міжнародні договори України, ст.ст. 4, 22, 79, 86, 123-125 ГПК України, Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (Гаага, 1965) та Договором між Україною і ОСОБА_2 від 24.05.1993р., з метою забезпечення повідомлення у належній формі іноземного учасника судового процесу про час і місце розгляду справи суд, -

У Х В А Л И В:

1.Зупинити провадження у справі №914/1137/17 до виконання судового доручення про вручення судових документів Bioakcent Sp.z.o.o. чи повідомлення про неможливість такого виконання. Розгляд справи призначити на 21 грудня 2017 року о 10 год. 00 хв.

2.У разі, якщо виклик (повідомлення) не буде вручено своєчасно, суд врахує це та розгляне справу в день наступного судового засідання, що відбудеться 23 січня 2018 року о 10 год. 00 хв.

3.Судове засідання відбудеться в приміщенні господарського суду за адресою: 79014, Україна, м. Львів, вул. Личаківська, 128, зал судових засідань №9.

4.Зобовязати позивача:

- провести звірку взаєморозрахунків, підписаний обома сторонами акт звірки надати суду;

- перекласти на польську мову: доручення про вручення документів та проведення окремих процесуальних дій (у 3-ох примірниках); виклик (повідомлення) про день судового розгляду (у 3-ох примірниках); прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів з додатками та підтвердження про вручення документа з додатками (у 3-ох примірниках), позовну заяву (у 3-ох примірниках), ухвали суду (у 3-ох примірниках);

- надати належним чином засвідчену копію контракту №05-09-2016 від 05.09.2016р. та належним чином засвідчені копії документів, які підтверджують поставку товару (по 1-у примірнику);

- забезпечити явку повноважного представника в судове засідання.

5.Зобовязати відповідача подати документально-обґрунтований відзив (письмові пояснення з приводу заявлених позовних вимог викладених у позовній заяві); докази правосуб'єктності юридичної особи, правовстановлюючі документи; у випадку часткової або повної сплати суми боргу надати належні докази; провести звірку взаєморозрахунків, підписаний обома сторонами акт звірки надати суду; явка повноважного представника на власний розсуд.

Суддя Ділай У.І.