ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2017р. Справа № 914/1697/15

За позовом:Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська ОСОБА_1» в особі Львівської філії ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1», м.Львів;
до відповідача:Приватного підприємства «Торговий дім «Майола» м.Львів;
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:Національний банк України в особі Головного управління Національного банку України по м.Києву та Київській області, м.Київ; Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, м.Київ;
про: та за зустрічним позовом: до відповідача: про:стягнення 93 468 839,35 грн. Приватного підприємства «Торговий дім «Майола» м.Львів; Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська ОСОБА_1» в особі Львівської філії ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1», м.Львів; визнання зобовязання припиненим та зобовязання вчинити дії

Суддя Мазовіта А.Б.

при секретарі Волошин О.Я.

Представники:

від позивача (відповідача за зустрічним позовом): ОСОБА_2, представник (довіреність від 27.12.2016р.);

від відповідача (позивача за зустрічним позовом: ОСОБА_3, представник (довіреність від 11.07.2016р.);

від третіх осіб: не зявились;

Рішенням Господарського суду Львівської області від 08.06.2015 року у справі №914/1697/15, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 08.08.2016 року, відмовлено у задоволені первісного позову про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 3 710 414,32 євро (еквівалент в гривні 93 468 839,35 грн.) та задоволено повністю зустрічний позов: зобов'язано ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» в особі Львівської філії зарахувати кошти в сумі 3.631.139, 21 євро як оплату за кредитним договором № 176/KL-12 від 13.09.2012 року; визнано припиненими зобов'язання ПП «Торговий дім «Майола» за кредитним договором № 176/KL-12 від 13.09.2012 року; визнано заставу за договорами № 176/KL-12 (ТО) від 13.09.2012 року, № 176/KL-12 (ЗМП-2) від 29.05.2013 року, № 176/KL-12 (ЗМП-4) від 07.11.2013 року, № 176/KL-12-01 (ЗМД) від 10.02.2015 року; № 176/KL-12-02 (ЗМД) від 10.02.2015 року, № 176/KL-12-03 (ЗМД) від 10.02.2015 року, № 176/KL-12-05 (ЗМД) від 10.02.2015 року, № 176/KL-12-06 (ЗМД) від 10.02.2015 року, № 176/KL-12-07 (ЗМД) від 10.02.2015 року, № 176/KL-12-08 (ЗМД) від 10.02.2015 року; іпотеку за договором іпотеки № 176/KL-12/ДІ від 14.09.2012 року, іпотеку за договором № 176/KL-12/ДІ-2 від 30.05.2013 року; поруку за договорами № 176/KL-12 від 19.03.2015 року, № 176/KL-12 (ДП-4) від 07.11.2013 року, № 176/KL-12 (ДП-2) від 13.09.2012 року, № 176/KL-12 (ДП-1) від 13.09.2012 року припиненими; зобов'язано ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» в особі Львівської філії вчинити дії щодо вилучення записів про реєстрацію обтяжень, що виникли на підставі вищевказаних договорів.

Постановою Вищого господарського суду України від 16.03.2017 року, касаційну скаргу уповноваженої особи фонду гарантування вкладів на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк "Київська ОСОБА_1» задоволено, рішення Господарського суду Львівської області від 08.06.2015 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 08.08.2016 року у справі № 914/1697/15 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Львівської області.

Розглянувши матеріали справи, суд визнав представлені матеріали достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду і ухвалою від 31.03.2017р. призначив розгляд справи на 19.04.2017р.

Представникам сторін та третіх осіб розяснено права та обовязки, передбачені ст. 22 ГПК України, заяв про відвід суду не поступало.

На розгляд Господарського суду Львівської області передано позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська ОСОБА_1» в особі Львівської філії до Приватного підприємства «Торговий дім «Майола» про стягнення 3 710 414,32 євро, що еквівалентно 93 468 839,35 гривень.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13.09.2012 року між ним та відповідачем укладено кредитний договір №176/KL-12 (надалі кредитний договір), відповідно до умов якого банк надав позичальнику відновлювальну кредитну лінію в сумі 4 000 000 євро, строком до 10.09.2015 року зі сплатою 12,0 % річних за користування кредитними коштами.

За твердженням позивача, в порушення умов кредитного договору та норм чинного законодавства, відповідач не виконує свої зобов'язання по кредитному договору, у зв'язку з чим у останнього станом на 19.05.2015 року утворилась заборгованість по кредитному договору, а саме: прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів становить 110 345,00 євро 00 центів, що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 19.05.2015 року становить 2 779 694 гривні 72 копійки; cтрокова заборгованість за кредитом 3 500 000 євро 00 центів, що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 19.05.2015 року становить 88 168 304 гривні 00 копійок; cтрокова заборгованість по процентах 22 468 євро 97 центів, що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 19.05.2015 року становить 566 014 гривень 57 копійок; прострочена заборгованість по процентах 73 803 євро 46 центів, що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 19.05.2015 року становить 1 859 178 гривень 83 копійки; пеня за порушення термінів сплати процентів 3 796 євро 89 центів, що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 19.05.2015 року становить 95 647 гривень 24 копійки, всього 3 710 414 євро 32 центи, яку позивач просить стягнути з відповідача.

Відповідачем у справі було подано зустрічну позовну заяву про припинення зобовязання та про зобовязання вчинити дії, яка в порядку ст.60 ГПК України була прийнята судом під час первісного розгляду справи.

Свої позовні вимоги відповідач (позивач за зустрічним позовом) обґрунтовує тим, згідно ст.601 ЦК України, зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін. Оскільки, відповідач (позивач за зустрічним позовом) набув право вимоги за договорами банківських вкладів на підставі договорів відступлення прав, то, шляхом направлення заяв про припинення зобовязання зарахуванням, його обовязки, які випливають з кредитного договору, припинились. На думку позивача за зустрічним позовом, оскільки припинилось основне зобовязання за кредитним договором, то, відповідно, застава, іпотека, та порука за договорами забезпечення є також припиненими. Крім того, оскільки у звязку із поданням позовної заяви ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» не визнає проведеного зарахування, позивач за зустрічним позовом просить суд зобовязати відповідача за зустрічним позовом зарахувати 3 631 139, 21 євро як оплату за кредитним договором та вчинити дії щодо вилучення записів про реєстрацію обтяжень за договорами забезпечення.

Розгляд справи відкладався з підстав, зазначених в ухвалах суду. За клопотанням представника сторони строк вирішення спору було продовжено на 15 днів до 14.06.2017р.

Через канцелярію суду 15.05.2017р. позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) було подано клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду Вищим адміністративним судом України справи №826/22323/15 та Окружним адміністративним судом м. Києва справи №826/171/17.

Клопотання про зупинення провадження ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» обґрунтовує взаємопов'язаністю справи №914/1697/15 із справами №826/22323/15 та №826/171/17, які перебувають на розгляді в адміністративних судах України. Так однією із підстав для відмови у задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом по даній справі, на думку позивача, є обставини введення з 20.03.2015 року тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» та подальшого запровадження з 17.07.2015 року процедури ліквідації банку згідно з приписами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». В той же час, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2016 року у справі №826/22323/15 задоволено позовні вимоги до Національного банку України, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправними та скасування постанов, зобов'язання вчинити дії, а саме: визнано протиправними та скасовано постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 року №190 «Про віднесення ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» до категорії неплатоспроможних» та від 16.07.2015 року №460 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1»; зобов'язано Національний банк України надати можливість ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» протягом розумного строку провести дії з фінансового оздоровлення банку після проведення заходів з його ліквідації.

Суд вважає, що вказане клопотання про зупинення провадження у справі № 914/1697/15 до розгляду Вищим адміністративним судом України справи №826/22323/15 та Окружним адміністративним судом м. Києва справи №826/171/17 є необґрунтованим, а тому відмовляє у його задоволенні виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.79 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Згідно п.3.16 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (ч.ч.3, 4 ст.35 ГПК). Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2016 року у справі №826/22323/15, яка набрала законної сили, задоволено позовні вимоги до Національного банку України, третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправними та скасування постанов, зобов'язання вчинити дії, а саме: визнано протиправними та скасовано постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 року №190 «Про віднесення ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» до категорії неплатоспроможних» та від 16.07.2015 року №460 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1»; зобов'язано Національний банк України надати можливість ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» протягом розумного строку провести дії з фінансового оздоровлення банку після проведення заходів з його ліквідації.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.12.2016 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Національного банку України на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2016 року та відмовлено у задоволенні клопотання Національного банку України про зупинення виконання зазначеної постанови.

Таким чином, оскільки Вищим адміністративним судом України не було зупинено виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2016 року у справі №826/22323/15, то дана постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2016 року у справі №826/22323/15 підлягає виконанню незалежно від розгляду справи Вищим адміністративним судом України.

Варто зазначити, що однією з підстав заперечень ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» на зустрічний позов в справі №914/1697/15 є обставини введення з 20.03.2015 року тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1», а односторонні правочини про зарахування зустрічних однорідних вимог вчинено 17.03.2015 року та 19.03.2015 року, тобто до початку процедури ліквідації ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1», а тому відсутні підстави для зупинення провадження у справі до завершення справи № 826/171/17.

Крім того, позивачем не обґрунтовано, які обставини справи, що випливають чи можуть вплинути на подання та оцінку доказів у даній справі, неможливо встановити під час розгляду даної справи до набрання законної сили рішенням по справі № 826/171/17.

Представник позивача (відповідача за зустрічним позовом) надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав, проти зустрічної позовної заяви заперечив.

Представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) проти позову заперечив, позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Між ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» та ПП «Торговий дім «Майола» 13.09.2012 року було укладено кредитний договір № 176/KL-12 на відкриття відновлювальної кредитної лінії (надалі по тексту - кредитний договір).

Згідно з п. 1.1 кредитного договору, банк відкриває позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію та зобов'язується надавати кредитні кошти у розмірі та на умовах, визначених цим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти та інші платежі.

У відповідності до п.п.1.1.1, 1.1.2. кредитного договору, ліміт кредитної лінії - 2 000 000 євро 00 євроцентів. Кінцевий термін повернення кредиту - 12 вересня 2013 року.

Відповідно до п.1 договору про внесення змін і доповнень № 4 від 11.09.2014 року до кредитного договору № 176/KL-12 на відкриття відновлювальної кредитної лінії, було внесено зміни в п.1.1.1 кредитного договору та викладено його в наступній редакції: « 1.1.1. Ліміт кредитної лінії - 4 000 000 євро 00 євроцентів». Крім того, п.2. договору про внесення змін і доповнень № 4 від 11.09.2014 року до кредитного договору № 176/KL-12 на відкриття відновлювальної кредитної лінії було внесено зміни в п.1.1.2 кредитного договору та викладено його в наступній редакції: « 1.1.2. Кінцевий термін повернення кредиту - 10 вересня 2015 року».

ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» було надано ПП «Торговий дім «Майола» кредитні кошти в розмірі 4 000 000 євро, що підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 13 вересня 2012 року по 18 травня 2015 року та не заперечується сторонами.

На виконання п.3.1. кредитного договору в редакції договору про внесення змін і доповнень № 7 від 19.03.2015р. були укладені договори забезпечення на виконання позичальником своїх зобов'язань, а саме: договір іпотеки № 176/KL-12/ДІ від 14.09.2012р.; договір іпотеки № 176/KL-12/ДІ-2 від 30.05.2013р.; договір поруки № 176/KL-12 від 19.03.2015р.; договір поруки № 176/KL-12 (ДП-4) від 07.11.2013р.; договір поруки № 176/KL-12 (ДП-2) від 13.09.2012р.; договір поруки № 176/KL-12 (ДП-1) від 13.09.2012р.; договір застави товарів в обороті № 176/KL-12 (ТО) від 13.09.2012р.; договір застави майнових прав № 176/KL-12 (ЗМП-2) від 29.05.2013р.; договір застави майнових прав № 176/KL-12 (ЗМП-4) від 07.11.2013р.; договір застави майнових прав № 176/KL-12-01 (ЗМД) від 10.02.2015р., договір застави майнових прав № 176/KL-12-02 (ЗМД) від 10.02.2015р.; договір застави майнових прав № 176/KL-12-03 (ЗМД) від 10.02.2015р.; договір застави майнових прав № 176/KL-12-05 (ЗМД) від 10.02.2015р.; договір застави майнових прав № 176/KL-12-06 (ЗМД) від 10.02.2015р.; договір застави майнових прав № 176/KL-12-07 (ЗМД) від 10.02.2015р.; договір застави майнових прав № 176/KL-12-08 (ЗМД) від 10.02.2015р.

Постановою Правління Національного банку України від 19 березня 2015 року № 190 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська ОСОБА_1» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 19.03.2015 року прийнято рішення № 61 про запровадження з 20.03.2015 року тимчасової адміністрації. Тимчасову адміністрацію в ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» запроваджено строком на 3 місяці з 20 березня 2015 по 19 червня 2015 року включно.

Також судом встановлено, що між позивачем та ОСОБА_4 було укладено договір № 43 банківського вкладу в іноземній валюті «Новорічні свята 2015» від 20.01.2015 року (надалі по тексту - договір банківського вкладу 1), згідно якого вкладник надає банку, а банк приймає від вкладника на зберігання грошові кошти в формі депозитного вкладу в сумі 5 700, 00 доларів США. Термін повернення вкладу за договором банківського вкладу 1 - 20 квітня 2015 року.

02.02.2015 року ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1», як свідчить відмітка банку на примірнику листа, отримано лист ОСОБА_4 про надання банком згоди на відступлення на користь ПП «Торговий дім «Майола» майнових прав згідно з договором банківського вкладу №43. Згідно з листом № 218/1 від 12.02.2015 року ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» надано згоду на відступлення прав, в результаті якої 02.03.2015 року ОСОБА_4 уклав з ПП «Торговий дім «Майола» договір про відступлення прав № 02/03/15-Д/3. ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» було повідомлено про укладення відповідного договору про відступлення прав, що підтверджується відміткою про отримання такого повідомлення.

Згідно з п.п.1.1., 1.2. договору про відступлення прав № 02/03/15-Д/3, первісний вкладник передає належні йому права, що випливають з банківського вкладу згідно договору банківського вкладу 1 на суму банківського вкладу 5 700,00 доларів США та суми усіх процентів, нарахованих за даним банківським вкладом, а також права на стягнення всіх штрафних санкцій, пені, тощо, а новий вкладник приймає всі права, що випливають з цього договору.

Між позивачем та ОСОБА_5 було укладено Договір №91 банківського вкладу в іноземній валюті «Новорічні свята 2015» від 24.12.2014 року (надалі по тексту договір банківського вкладу 2) та Договір №53 банківського вкладу в іноземній валюті «Новорічні свята 2015» від 25.12.2014 року (надалі по тексту договір банківського вкладу 3), згідно яких вкладник надає банку, а банк приймає від вкладника на зберігання грошові кошти в формі депозитного вкладу в сумі 19 565,00 доларів США та 11 600,00 доларів США відповідно. Відповідно до договору від 13.01.2015р. про внесення змін до договору банківського вкладу №91 від 24.12.2014р., було збільшено суму вкладу до 20 325,00 доларів США. Термін повернення вкладу за договорами банківського вкладу 2 та 3 24 березня 2015 року.

02.02.2015 року ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1», як свідчить відмітка банку на примірнику листа, отримано лист ОСОБА_5 про надання банком згоди на відступлення на користь ПП «Торговий дім «Майола» майнових прав згідно з договорами банківського вкладу №91 та №53. Згідно з листом № 219/1 від 12.02.2015 року ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» надано згоду на відступлення прав, в результаті якої 02.03.2015 року ОСОБА_5 уклала з ПП «Торговий дім «Майола» договір про відступлення прав № 02/03/15-Д/2. ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» було повідомлено про укладення відповідного договору про відступлення прав, що підтверджується відміткою про отримання такого повідомлення.

Згідно з п.п.1.1., 1.2. договору про відступлення прав № 02/03/15-Д/2 первісний вкладник передає належні йому права, що випливають з банківських вкладів згідно договорів банківського вкладу 2 та 3 на суму банківського вкладу 20 325,00 доларів США та 11 600,00 доларів США відповідно, та суми усіх процентів, нарахованих за даними банківськими вкладами, а також права на стягнення всіх штрафних санкцій, пені, тощо, а новий вкладник приймає всі права, що випливають з вказаних договорів.

Між позивачем та ОСОБА_6 було укладено Договір №66 банківського вкладу в іноземній валюті «Супер-вклад» від 05.11.2014 року (надалі по тексту договір банківського вкладу 4), Договір №67 банківського вкладу в іноземній валюті «Супер-вклад» від 05.11.2014 року (надалі по тексту договір банківського вкладу 5), Договір №68 банківського вкладу в іноземній валюті «Супер-вклад» від 05.11.2014 року (надалі по тексту договір банківського вкладу 6), Договір №69 банківського вкладу в іноземній валюті «Супер-вклад» від 05.11. 2014 року (надалі по тексту договір банківського вкладу 7), Договір №70 банківського вкладу в іноземній валюті «Супер-вклад» від 05.11.2014 року (надалі по тексту договір банківського вкладу 8), Договір №71 банківського вкладу в іноземній валюті «Супер-вклад» від 05.11.2014 року (надалі по тексту договір банківського вкладу 9), Договір №72 банківського вкладу в іноземній валюті «Супер-вклад» від 05.11.2014 року (надалі по тексту договір банківського вкладу 10), Договір №84 банківського вкладу в іноземній валюті «Супер-вклад» від 05.11.2014 року (надалі по тексту договір банківського вкладу 11), Договір №94 банківського вкладу в іноземній валюті «Супер-вклад» від 05.11.2014 року (надалі по тексту договір банківського вкладу 12), Договір №95 банківського вкладу в іноземній валюті «Супер-вклад» від 05.11.2014 року (надалі по тексту договір банківського вкладу 13), Договір №97 банківського вкладу в іноземній валюті «Супер-вклад» від 05.11.2014 року (надалі по тексту договір банківського вкладу 14), Договір №98 банківського вкладу в іноземній валюті «Супер-вклад» від 05.11.2014 року (надалі по тексту договір банківського вкладу 15), Договір №99 банківського вкладу в іноземній валюті «Супер-вклад» від 05.11.2014 року (надалі по тексту договір банківського вкладу 16), Договір №00 банківського вкладу в іноземній валюті «Супер-вклад» від 05.11.2014 року (надалі по тексту договір банківського вкладу 17), Договір №01 банківського вкладу в іноземній валюті «Супер-вклад» від 05.11.2014 року (надалі по тексту договір банківського вкладу 18), Договір №02 банківського вкладу в іноземній валюті «Супер-вклад» від 05.11.2014 року (надалі по тексту договір банківського вкладу 19), Договір №03 банківського вкладу в іноземній валюті «Супер-вклад» від 05.11.2014 року (надалі по тексту договір банківського вкладу 20), Договір №04 банківського вкладу в іноземній валюті «Супер-вклад» від 05.11.2014 року (надалі по тексту договір банківського вкладу 21), Договір №05 банківського вкладу в іноземній валюті «Супер-вклад» від 05.11.2014 року (надалі по тексту договір банківського вкладу 22), Договір №06 банківського вкладу в іноземній валюті «Супер-вклад» від 05.11.2014 року (надалі по тексту договір банківського вкладу 23), згідно з якими вкладник надає банку, а банк приймає від вкладника на зберігання грошові кошти в формі депозитного вкладу в сумі загалом по всіх договорах 500 000,00 доларів США. Термін повернення вкладу за договорами банківського вкладу 4 - 23 05 червня 2015 року.

24.02.2015 року ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1», як свідчить відмітка банку на примірнику листа, отримано лист ОСОБА_6 про надання банком згоди на відступлення на користь ПП «Торговий дім «Майола» майнових прав згідно з договорами банківського вкладу 4 - 23. Згідно з листом № 314.1 від 27.02.2015 року ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» надано згоду на відступлення прав, в результаті якої, 02.03.2015 року ОСОБА_6 уклав з ПП «Торговий дім «Майола» договір про відступлення прав №02/03/15-Д/1. ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» було повідомлено про укладення відповідного договору про відступлення прав, що підтверджується відміткою про отримання такого повідомлення.

Згідно з п. п. 1.1., 1.2. договору про відступлення прав № 02/03/15-Д/1, первісний вкладник передає належні йому права, що випливають з банківських вкладів згідно з договорами банківського вкладу 4 23 на загальну суму 500 000,00 доларів США та суми усіх процентів, нарахованих за даними банківськими вкладами, а також права на стягнення всіх штрафних санкцій, пені, тощо, а новий вкладник приймає всі права, що випливають з вищеназваних договорів.

Між позивачем та ОСОБА_7 було укладено Договір №39 банківського вкладу в іноземній валюті «Цікава пропозиція 2015» від 04.03.2015 року (надалі по тексту договір банківського вкладу 24), згідно якого вкладник надає банку, а банк приймає від вкладника на зберігання грошові кошти в формі депозитного вкладу в сумі 30 000,00 доларів США. З урахуванням договору від 05.03.2015р. про внесення змін до договору банківського вкладу 24, термін повернення вкладу 30 березня 2015 року.

Згідно з листом № 348.1 від 05.03.2015 року ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» надано згоду ОСОБА_7 на відступлення прав, в результаті якої 05.03.2015 року ОСОБА_7 уклав з ПП «Торговий дім «Майола» договір про відступлення прав № 05/03/15-В/3. ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» було повідомлено про укладення відповідного договору про відступлення прав, що підтверджується відміткою про отримання такого повідомлення.

Згідно з п. п. 1.1., 1.2. договору про відступлення прав № 05/03/15-В/3, первісний вкладник передає належні йому права, що випливають з банківського вкладу згідно договору банківського вкладу 24 на суму банківського вкладу 30 000,00 доларів США та суми усіх процентів, нарахованих за даним банківським вкладом, а також права на стягнення всіх штрафних санкцій, пені, тощо, а новий вкладник приймає всі права, що випливають з договору.

Між позивачем та ОСОБА_8 було укладено Договір №65 банківського вкладу в іноземній валюті «Супер-вклад» від 18.07.2014 року (надалі по тексту договір банківського вкладу 25), згідно якого вкладник надає банку, а банк приймає від вкладника на зберігання грошові кошти в формі депозитного вкладу в сумі 100 000,00 доларів США. Відповідно до договору банківського вкладу 25 в редакції договору про внесення змін від 18.02.2015р., термін повернення вкладу 30 березня 2015 року.

Згідно з листом № 342.1 від 04.03.2015 року ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» надано згоду ОСОБА_8 на відступлення прав, в результаті якої 05.03.2015 року ОСОБА_8 уклала з ПП «Торговий дім «Майола» договір про відступлення прав № 05/03/15-В/2. ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» було повідомлено про укладення відповідного договору про відступлення прав, що підтверджується відміткою про отримання такого повідомлення.

Згідно з п. п. 1.1., 1.2. договору про відступлення прав № 05/03/15-В/2, первісний вкладник передає належні йому права, що випливають з банківського вкладу згідно договору банківського вкладу 25 на суму банківського вкладу 100 000,00 доларів США та суми усіх процентів, нарахованих за даним банківським вкладом, а також права на стягнення всіх штрафних санкцій, пені, тощо, а новий вкладник приймає всі права, що випливають з договору.

Між позивачем та ОСОБА_9 було укладено Договір №78 банківського вкладу в іноземній валюті «Київська ОСОБА_1» від 21.03.2013 року (надалі по тексту - договір банківського вкладу 26), згідно з яким вкладник надає банку, а банк приймає від вкладника на зберігання грошові кошти в формі депозитного вкладу в сумі 33 500,00 доларів США. Термін повернення вкладу 21 квітня 2014 року. Сторонами було неодноразово внесено зміни до п.2.4. договору банківського вкладу 26, зокрема договорами про внесення змін від 04.04.2014р., 22.05.2014р., 27.08.2014р., 29.09.2014р., 26.11.2014р. - термін повернення вкладу змінювався, тому з урахуванням договору від 26.11.2014р. про внесення змін - термін повернення вкладу 26 листопада 2015 року.

Між позивачем та ОСОБА_9 було укладено Договір №60 банківського вкладу в іноземній валюті «Київська ОСОБА_1» від 21.05.2013 року (надалі по тексту - договір банківського вкладу 27), згідно з яким вкладник надає банку, а банк приймає від вкладника на зберігання грошові кошти в формі депозитного вкладу в сумі 100 000,00 доларів США. Термін повернення вкладу 21 червня 2014 року. Сторонами було неодноразово внесено зміни до п.2.4. договору банківського вкладу 27, зокрема договорами про внесення змін від 22.05.2014р., 27.08.2014р., 29.09.2014р., 26.11.2014р. - термін повернення вкладу змінювався, тому з урахуванням договору від 26.11.2014р. про внесення змін - термін повернення вкладу 26 листопада 2015 року.

Згідно з листом № 341.1 від 04.03.2015 року ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» надано згоду ОСОБА_9 на відступлення прав, внаслідок якої 05.03.2015 року ОСОБА_9 уклала з ПП «Торговий дім «Майола» договір про відступлення прав № 05/03/15-В/4. ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» було повідомлено про укладення відповідного договору про відступлення прав, що підтверджується відміткою про отримання такого повідомлення.

Згідно з п. п. 1.1., 1.2. договору про відступлення прав № 05/03/15-В/4 первісний вкладник передає належні йому права, що випливають з банківських вкладів згідно наступних договорів: Договору №78 банківського вкладу в іноземній валюті «Київська ОСОБА_1» від 21 березня 2013 року на суму банківського вкладу 33 500,00 доларів США, Договору №60 банківського вкладу в іноземній валюті «Київська ОСОБА_1» від 21 травня 2013 року на суму банківського вкладу 100 000,00 доларів США та суми усіх процентів, нарахованих за даними банківськими вкладами, а також права на стягнення всіх штрафних санкцій, пені, тощо, а новий вкладник приймає всі права, що випливають з договорів.

Між позивачем та ОСОБА_10 було укладено Договір №54 банківського вкладу в іноземній валюті «Вигідний 2015» від 13.02.2015 (надалі по тексту - договір банківського вкладу 28), згідно з яким вкладник надає банку, а банк приймає від вкладника на зберігання грошові кошти в формі депозитного вкладу в сумі 31 925,00 євро. Відповідно до п.2.4. договору банківського вкладу 28 в редакції договору про внесення змін від 02.03.2015р. - термін повернення вкладу 30 березня 2015 року.

Згідно з листом № 340.1 від 04.03.2015 року ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» надав згоду ОСОБА_10 на відступлення прав, внаслідок якої 05.03.2015 року ОСОБА_10 уклала з ПП «Торговий дім «Майола» договір про відступлення прав № 05/03/15-В/1. ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» було повідомлено про укладення відповідного договору про відступлення прав, що підтверджується відміткою про отримання такого повідомлення.

Згідно з п. п. 1.1., 1.2. договору про відступлення прав № 05/03/15-В/1 первісний вкладник передає належні йому права, що випливають з банківського вкладу згідно Договору №54 банківського вкладу в іноземній валюті «Вигідний 2015» від 13 лютого 2015 року на суму банківського вкладу 31 925,00 Євро та суми усіх процентів, нарахованих за даним банківським вкладом, а також права на стягнення всіх штрафних санкцій, пені, тощо, а новий вкладник приймає всі права, що випливають з договору.

ПП «Торговий дім «Майола» у відповідності з положеннями Правил було подано на адресу ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» заяву № 0603-15-1 від 06.03.2015 року про дострокове розірвання договорів банківських вкладів 1-28, яка була отримана ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» 06.03.2015 року, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1».

При цьому, ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» жодних повідомлень щодо неможливості виконання розпорядження ПП «ТД «Майола» на адресу первісного вкладника та на адресу ПП «ТД «Майола» не направляло.

Між ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» та ТОВ «Транс-Сервіс-1» було укладено договір банківського вкладу «Гнучкий» № 166/DH-15 від 30.01.2015 року (надалі по тексту - договір банківського вкладу 29), згідно з п.1.1. якого вкладник надає банку, а банк приймає від вкладника грошові кошти в сумі 3 000 000 гривень 00 копійок. Відповідно до п.1.2. договору банківського вкладу 29 в редакції договору про внесення змін від 10.03.2015р. - термін (дата) повернення вкладу 24 березня 2015 року. У відповідності із п.2.3. договору банківського вкладу 29 в редакції договору про внесення змін від 24.02.2015р. - дострокове повне повернення вкладу дозволяється в порядку та у випадках, встановлених цим договором.

Вкладник має право достроково отримати всю суму вкладу на підставі заяви, яка подається у письмовій формі у двох примірниках в день, коли вкладник має намір достроково отримати кошти з рахунку (п.3.2.3 договору банківського вкладу 29 в редакції договору про внесення змін від 24.02.2015р.). Банк зобов'язаний повернути вклад прийнятий від вкладника в термін визначений п.1.2. цього договору або достроково. Дострокове повернення вкладу здійснюється за письмовою заявою вкладника в день отримання такої заяви (п.3.3.2 договору банківського вкладу 29 в редакції договору про внесення змін від 24.02.2015р.).

Між ПП «Торговий дім «Майола» та ТОВ «Транс-Сервіс-1» було укладено 13.03.2015 року договір про відступлення прав № 13/03/15-Д/1, згідно з п.п.1.1., 1.2. якого первісний вкладник передає належні йому права, що випливають з банківського вкладу згідно Договору банківського вкладу «Гнучкий» №166/DH-15 від 30 січня 2015 року на суму банківського вкладу 3 000 000 гривень 00 копійок та суми усіх процентів, нарахованих за даним банківським вкладом, а також права на стягнення всіх штрафних санкцій, пені, тощо, а новий вкладник приймає всі права, що випливають з Договору.

ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» було повідомлено 16.03.2015 року про відступлення прав за договором банківського вкладу 29 на користь ПП «Торговий дім «Майола», що підтверджується відміткою про отримання такого повідомлення.

Між ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» та ПП «Оліяр» було укладено договір банківського вкладу «Гнучкий» № 167/DH-15 від 03.02.2015 року (надалі по тексту - договір банківського вкладу 30), згідно з п.1.1. якого вкладник надає банку, а банк приймає від вкладника грошові кошти в сумі 2 000 000 гривень 00 копійок. Відповідно до п.1.2. договору банківського вкладу 30 в редакції договору про внесення змін від 12.03.2015р. - термін (дата) повернення вкладу 02 квітня 2015 року. У відповідності із п.2.3. договору банківського вкладу 30 в редакції договору про внесення змін від 24.02.2015р. - дострокове повне повернення вкладу дозволяється в порядку та у випадках, встановлених цим договором.

Вкладник має право достроково отримати всю суму вкладу на підставі заяви, яка подається у письмовій формі у двох примірниках в день, коли вкладник має намір достроково отримати кошти з рахунку (п.3.2.3 договору банківського вкладу 30 в редакції договору про внесення змін від 24.02.2015р.). Банк зобов'язаний повернути вклад прийнятий від вкладника в термін визначений п.1.2. цього договору або достроково. Дострокове повернення вкладу здійснюється за письмовою заявою вкладника в день отримання такої заяви (п.3.3.2 договору банківського вкладу 30 в редакції договору про внесення змін від 24.02.2015р.).

Між ПАТ «Торговий дім «Майола» та ПП «Оліяр» було укладено 13.03.2015 року договір про відступлення прав № 13/03/15-Д., згідно з п.п.1.1., 1.2. якого первісний вкладник передає належні йому права, що випливають з банківського вкладу згідно Договору банківського вкладу «Гнучкий» №167/DH-15 від 03 лютого 2015 року на суму банківського вкладу 2 000 000 гривень 00 копійок та суми усіх процентів, нарахованих за даним банківським вкладом, а також права на стягнення всіх штрафних санкцій, пені, тощо, а новий вкладник приймає всі права, що випливають з договору.

ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» було повідомлено 16.03.2015 року про відступлення прав за договором банківського вкладу 30 на користь ПП «Торговий дім «Майола», що підтверджується відміткою про отримання такого повідомлення.

Між ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» та ПП «Торговий дім «Майола» було укладено договір банківського вкладу «Гнучкий» № 154/DH-14 від 30.12.2014 року (надалі по тексту - договір банківського вкладу 31), згідно з п.1.1. якого вкладник надає банку, а банк приймає від вкладника грошові кошти в сумі 3 000 000,00 гривень. Термін повернення вкладу за договором банківського вкладу в редакції договору про внесення змін від 25.02.2015р. - 20 березня 2015 року.

У відповідності з п.2.3. договору банківського вкладу 31 в редакції договору про внесення змін від 24.02.2015р. - дострокове повне повернення вкладу дозволяється в порядку та у випадках, встановлених цим договором. Вкладник має право достроково отримати всю суму вкладу на підставі заяви, яка подається у письмовій формі у двох примірниках в день, коли вкладник має намір достроково отримати кошти з рахунку (п.3.2.3 договору банківського вкладу 31 в редакції договору про внесення змін від 24.02.2015р.).

Банк зобов'язаний повернути вклад прийнятий від вкладника в термін визначений п.1.2. цього договору або достроково. Дострокове повернення вкладу здійснюється за письмовою заявою вкладника в день отримання такої заяви (п.3.3.2 договору банківського вкладу 31 в редакції договору про внесення змін від 24.02.2015р.).

Між ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» та ПП «Торговий дім «Майола» було укладено договір банківського вкладу «Гнучкий» № 137/DH-14 від 20.10.2014 року (надалі по тексту - договір банківського вкладу 32), згідно з п.1.1. якого вкладник надає банку, а банк приймає від вкладника грошові кошти в сумі 2 000 000,00 гривень. Відповідно до п.1.2. договору банківського вкладу 32 в редакції договору про внесення змін № 5 від 24.02.2015р. - термін повернення вкладу 24 березня 2015 року.

У відповідності із п.2.3. договору банківського вкладу 32 в редакції договору про внесення змін № 5 від 24.02.2015р. - дострокове повне повернення вкладу дозволяється в порядку та у випадках, встановлених цим договором. Вкладник має право достроково отримати всю суму вкладу на підставі заяви, яка подається у письмовій формі у двох примірниках в день, коли вкладник має намір достроково отримати кошти з рахунку (п.3.2.3 договору банківського вкладу 32 в редакції договору про внесення змін № 5 від 24.02.2015р).

Банк зобов'язаний повернути вклад прийнятий від вкладника в термін визначений п.1.2. цього договору або достроково. Дострокове повернення вкладу здійснюється за письмовою заявою вкладника в день отримання такої заяви (п.3.3.2 договору банківського вкладу 32 в редакції договору про внесення змін № 5 від 24.02.2015р.).

Між ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» та ПП «Торговий дім «Майола» було укладено договір банківського вкладу «Гнучкий» № 138/DH-14 від 21.10.2014 року (надалі по тексту - договір банківського вкладу 33), згідно з п.1.1. якого вкладник надає банку, а банк приймає від вкладника грошові кошти в сумі 2 000 000,00 гривень. Відповідно до п.1.2. договору банківського вкладу 33 в редакції договору про внесення змін № 4 від 19.02.2015р. - термін повернення вкладу 24 березня 2015 року.

У відповідності із п.2.3. договору банківського вкладу 33 в редакції договору про внесення змін від 24.02.2015р. - дострокове повне повернення вкладу дозволяється в порядку та у випадках, встановлених цим договором. Вкладник має право достроково отримати всю суму вкладу на підставі заяви, яка подається у письмовій формі у двох примірниках в день, коли вкладник має намір достроково отримати кошти з рахунку (п.3.2.3 договору банківського вкладу 33 в редакції договору про внесення змін від 24.02.2015р.).

Банк зобов'язаний повернути вклад прийнятий від вкладника в термін визначений п.1.2. цього договору або достроково. Дострокове повернення вкладу здійснюється за письмовою заявою вкладника в день отримання такої заяви (п.3.3.2 договору банківського вкладу 33 з урахуванням договору про внесення змін від 24.02.2015р.).

Між ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» та ПП «Торговий дім «Майола» було укладено договір банківського вкладу «Гнучкий» № 160/DH-15 від 21.01.2015 року (надалі по тексту - договір банківського вкладу 34), згідно з п.1.1. якого вкладник надає банку, а банк приймає від вкладника грошові кошти в сумі 2 000 000,00 гривень. Відповідно до п.1.2. договору банківського вкладу 34 в редакції договору про внесення змін від 27.02.2015р. - термін повернення вкладу 26 березня 2015 року.

У відповідності із п.2.3. договору банківського вкладу 34 в редакції договору про внесення змін від 24.02.2015р. - дострокове повне повернення вкладу дозволяється в порядку та у випадках, встановлених цим договором. Вкладник має право достроково отримати всю суму вкладу на підставі заяви, яка подається у письмовій формі у двох примірниках в день, коли вкладник має намір достроково отримати кошти з рахунку (п.3.2.3 договору банківського вкладу 34 в редакції договору про внесення змін від 24.02.2015р.).

Банк зобов'язаний повернути вклад прийнятий від вкладника в термін визначений п.1.2. цього договору або достроково. Дострокове повернення вкладу здійснюється за письмовою заявою вкладника в день отримання такої заяви (п.3.3.2 договору банківського вкладу 34 в редакції договору про внесення змін від 24.02.2015р.).

Між ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» та ПП «Торговий дім «Майола» було укладено договір банківського вкладу «Гнучкий» № 163/DH-15 від 28.01.2015 року (надалі по тексту - договір банківського вкладу 35), згідно з п.1.1. якого вкладник надає банку, а банк приймає від вкладника грошові кошти в сумі 3 000 000,00 гривень. Відповідно до п.1.2. договору банківського вкладу 35 в редакції договору про внесення змін від 03.03.2015р. - термін повернення вкладу 26 березня 2015 року.

У відповідності із п.2.3. договору банківського вкладу 35 в редакції договору про внесення змін від 24.02.2015р.- дострокове повне повернення вкладу дозволяється в порядку та у випадках, встановлених цим договором. Вкладник має право достроково отримати всю суму вкладу на підставі заяви, яка подається у письмовій формі у двох примірниках в день, коли вкладник має намір достроково отримати кошти з рахунку (п.3.2.3 договору банківського вкладу 35 в редакції договору про внесення змін від 24.02.2015р.).

Банк зобов'язаний повернути вклад прийнятий від вкладника в термін визначений п.1.2. цього договору або достроково. Дострокове повернення вкладу здійснюється за письмовою заявою вкладника в день отримання такої заяви (п.3.3.2 договору банківського вкладу 35 в редакції договору про внесення змін від 24.02.2015р.).

Між ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» та ПП «Торговий дім «Майола» було укладено договір банківського вкладу «Гнучкий» № 164/DH-15 від 29.01.2015 року (надалі по тексту - договір банківського вкладу 36), згідно з п.1.1. якого вкладник надає банку, а банк приймає від вкладника грошові кошти в сумі 3 000 000,00 гривень. Відповідно до п.1.2. договору банківського вкладу 36 в редакції договору про внесення змін від 05.03.2015р. - термін повернення вкладу 30 березня 2015 року.

У відповідності із п.2.3. договору банківського вкладу 36 в редакції договору про внесення змін від 24.02.2015р. - дострокове повне повернення вкладу дозволяється в порядку та у випадках, встановлених цим договором.

Вкладник має право достроково отримати всю суму вкладу на підставі заяви, яка подається у письмовій формі у двох примірниках в день, коли вкладник має намір достроково отримати кошти з рахунку (п.3.2.3 договору банківського вкладу 36 в редакції договору про внесення змін від 24.02.2015р.).

Банк зобов'язаний повернути вклад прийнятий від вкладника в термін визначений п.1.2. цього договору або достроково. Дострокове повернення вкладу здійснюється за письмовою заявою вкладника в день отримання такої заяви (п.3.3.2 договору банківського вкладу 36 в редакції договору про внесення змін від 24.02.2015р.).

Між ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» та ПП «Торговий дім «Майола» було укладено договір банківського вкладу «Гнучкий» № 168/DH-15 від 10.02.2015 року (надалі по тексту - договір банківського вкладу 37), згідно з п.1.1. якого в редакції договору про внесення змін від 20.02.2015р, - вкладник надає банку, а банк приймає від вкладника грошові кошти в сумі 10 341 000,00 гривень. Відповідно до п.1.2. договору банківського вкладу 37 в редакції договору про внесення змін від 20.02.2015р. - термін повернення вкладу - 24 березня 2015 року.

У відповідності із п.2.3. договору банківського вкладу 37 в редакції договору про внесення змін від 24.02.2015р. - дострокове повне повернення вкладу дозволяється в порядку та у випадках, встановлених цим договором. Вкладник має право достроково отримати всю суму вкладу на підставі заяви, яка подається у письмовій формі у двох примірниках в день, коли вкладник має намір достроково отримати кошти з рахунку (п.3.2.3 договору банківського вкладу 37 в редакції договору про внесення змін від 24.02.2015р.).

Банк зобов'язаний повернути вклад прийнятий від вкладника в термін визначений п.1.2. цього договору або достроково. Дострокове повернення вкладу здійснюється за письмовою заявою вкладника в день отримання такої заяви (п.3.3.2 договору банківського вкладу 37 в редакції договору про внесення змін від 24.02.2015р.).

Між ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» та ПП «Торговий дім «Майола» було укладено договір застави № 176/KL-12-02 (ЗМД) від 10.02.2015 року (надалі по тексту - договір застави 1), відповідно до п.1.1. якого заставодавець з метою забезпечення належного виконання Основного зобов'язання передає в заставу, а заставодержатель приймає в заставу в порядку і на умовах, визначених цим договором, майнові права за договором банківського вкладу (договір банківського вкладу «Гнучкий» № 154/DH-14 від 30.12.2014р.), які, зокрема, полягають у праві заставодавця вимагати від Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська ОСОБА_1» повернення вкладу в сумі 3 000 000 гривень 00 копійок та сплати нарахованих на вклад процентів в порядку та в строки, визначені договором банківського вкладу.

Між ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» та ПП «Торговий дім «Майола» було укладено договір застави № 176/KL-12-03 (ЗМД) від 10.02.2015 року (надалі по тексту - договір застави 2), відповідно до п.1.1. якого за цим договором заставодавець з метою забезпечення належного виконання Основного зобов'язання передає в заставу, а заставодержатель приймає в заставу в порядку і на умовах, визначених цим договором, майнові права за договором банківського вкладу (договір банківського вкладу «Гнучкий» № 137/DH-14 від 20.10.2014р.), які, зокрема, полягають у праві заставодавця вимагати від Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська ОСОБА_1» повернення вкладу в сумі 2 000 000 гривень 00 копійок та сплати нарахованих на вклад процентів в порядку та в строки, визначені договором банківського вкладу.

Між ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» та ПП «Торговий дім «Майола» було укладено договір застави № 176/KL-12-05 (ЗМД) від 10.02.2015 року (надалі по тексту - договір застави 3), відповідно до п.1.1. якого за цим договором заставодавець з метою забезпечення належного виконання Основного зобов'язання передає в заставу, а заставодержатель приймає в заставу в порядку і на умовах, визначених цим договором, майнові права за договором банківського вкладу (договір банківського вкладу «Гнучкий» № 138/DH-14 від 21.10.2014р.), які, зокрема, полягають у праві заставодавця вимагати від Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська ОСОБА_1» повернення вкладу в сумі 2 000 000 гривень 00 копійок та сплати нарахованих на вклад процентів в порядку та в строки, визначені договором банківського вкладу.

Між ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» та ПП «Торговий дім «Майола» було укладено договір застави № 176/KL-12-06 (ЗМД) від 10.02.2015 року (надалі по тексту - договір застави 4), відповідно до п.1.1. якого за цим договором заставодавець з метою забезпечення належного виконання Основного зобов'язання передає в заставу, а заставодержатель приймає в заставу в порядку і на умовах, визначених цим договором, майнові права за договором банківського вкладу (договір банківського вкладу «Гнучкий» № 160/DH-15 від 21.01.2015р.), які, зокрема, полягають у праві заставодавця вимагати від Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська ОСОБА_1» повернення вкладу в сумі 2 000 000 гривень 00 копійок та сплати нарахованих на вклад процентів в порядку та в строки, визначені договором банківського вкладу.

Між ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» та ПП «Торговий дім «Майола» було укладено договір застави № 176/KL-12-07 (ЗМД) від 10.02.2015 року (надалі по тексту - договір застави 5). Відповідно до п.1.1. договору застави 5, - за цим договором заставодавець з метою забезпечення належного виконання Основного зобов'язання передає в заставу, а заставодержатель приймає в заставу в порядку і на умовах, визначених цим договором, майнові права за договором банківського вкладу (договір банківського вкладу «Гнучкий» № 163/DH-15 від 28.01.2015р.), які, зокрема, полягають у праві заставодавця вимагати від Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська ОСОБА_1» повернення вкладу в сумі 3 000 000 гривень 00 копійок та сплати нарахованих на вклад процентів в порядку та в строки, визначені договором банківського вкладу.

Між ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» та ПП «Торговий дім «Майола» було укладено договір застави № 176/KL-12-08 (ЗМД) від 10.02.2015 року (надалі по тексту - договір застави 6), відповідно до п.1.1. якого за цим договором заставодавець з метою забезпечення належного виконання Основного зобов'язання передає в заставу, а заставодержатель приймає в заставу в порядку і на умовах, визначених цим договором, майнові права за договором банківського вкладу (договір банківського вкладу «Гнучкий» № 164/DH-15 від 29.01.2015р.), які, зокрема, полягають у праві заставодавця вимагати від Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська ОСОБА_1» повернення вкладу в сумі 3 000 000 гривень 00 копійок та сплати нарахованих на вклад процентів в порядку та в строки, визначені договором банківського вкладу.

Між ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» та ПП «Торговий дім «Майола» було укладено договір застави № 176/KL-12-01 (ЗМД) від 10.02.2015 року (надалі по тексту - договір застави 7), відповідно до п.1.1. якого за цим договором заставодавець з метою забезпечення належного виконання Основного зобов'язання передає в заставу, а заставодержатель приймає в заставу в порядку і на умовах, визначених цим договором, майнові права за договором банківського вкладу (договір банківського вкладу «Гнучкий» № 168/DH-15 від 10.02.2015р.), які, зокрема, полягають у праві заставодавця вимагати від Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська ОСОБА_1» повернення вкладу в сумі 4 000 000 гривень 00 копійок та сплати нарахованих на вклад процентів в порядку та в строки, визначені договором банківського вкладу.

Договором про внесення змін від 19.03.2015р. до договору застави № 176/KL-12-01 (ЗМД) від 10.02.2015р. внесено зміни, а саме викладено п.1.1. договору застави в новій редакції: п.1.1. - за цим договором заставодавець з метою забезпечення належного виконання Основного зобов'язання передає в заставу, а заставодержатель приймає в заставу в порядку і на умовах, визначених цим договором, майнові права за договором банківського вкладу (договір банківського вкладу «Гнучкий» № 168/DH-15 від 10.02.2015р.), які, зокрема, полягають у праві заставодавця вимагати від Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська ОСОБА_1» повернення вкладу в сумі 10 341 000,00 (десять мільйонів триста сорок одна тисяча) гривень 00 копійок та сплати нарахованих на вклад процентів в порядку та в строки, визначені договором банківського вкладу.

Між ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» та ОСОБА_11 було укладено договір № 60 банківського вкладу в іноземній валюті «Супер-вклад» від 07.08.2014 року (надалі по тексту - договір банківського вкладу 38), згідно з п.2.1. якого вкладник надає банку, а банк приймає від вкладника на зберігання грошові кошти в формі депозитного вкладу в сумі 161 665, 00 доларів США. Термін повернення вкладу за договором банківського вкладу 38 - 07 березня 2015р. (п.2.4. договору банківського вкладу 38).

Між ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» та ОСОБА_7 було укладено договір №80 банківського вкладу в іноземній валюті «Київська ОСОБА_1» від 26.02.2013 року (надалі по тексту - договір банківського вкладу 39), згідно з п.2.1. якого в редакції договору про внесення змін від 05.03.2013р., вкладник надає банку, а банк приймає від вкладника на зберігання грошові кошти в формі депозитного вкладу в сумі 55 000, 00 доларів США. Термін повернення вкладу за договором банківського вкладу 39 - 26 листопада 2015р. (п.2.4. договору банківського вкладу 39 в редакції договорів про внесення змін від 24.03.2014р., 22.05.2014р., 27.08.2014р., 29.09.2014р., 26.11.2014р., 19.03.2015р.).

Між ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» та ОСОБА_7 було укладено договір №79 банківського вкладу в іноземній валюті «Київська ОСОБА_1» від 21.03.2013 року (надалі по тексту - договір банківського вкладу 40), згідно з п.2.1. якого вкладник надає банку, а банк приймає від вкладника на зберігання грошові кошти в формі депозитного вкладу в сумі 65 000, 00 доларів США). Термін повернення вкладу за договором банківського вкладу 40 - 26 листопада 2015р. (п.2.4. договору банківського вкладу 40 в редакції договорів про внесення змін від 24.03.2014р., 22.05.2014р., 27.08.2014р., 29.09.2014р., 26.11.2014р., 19.03.2015р.).

Між ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» та ОСОБА_7 було укладено договір №83 банківського вкладу в іноземній валюті «Супер-вклад» від 12.12.2013 року (надалі по тексту - договір банківського вкладу 41), згідно з п.2.1. якого в редакції договору про внесення змін від 19.03.2015р., вкладник надає банку, а банк приймає від вкладника на зберігання грошові кошти в формі депозитного вкладу в сумі 101 800, 00 доларів США. Термін повернення вкладу за договором банківського вкладу 41 - 30 березня 2015р. (п.2.4. договору банківського вкладу 41 в редакції договорів про внесення змін від 09.07.2014р., 12.02.2015р., 02.03.2015р., 10.03.2015р.).

Між ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» та ОСОБА_7 було укладено договір №64 банківського вкладу в іноземній валюті «Супер-вклад» від 19.02.2014 року (надалі по тексту - договір банківського вкладу 42), згідно з п.2.1. якого в редакції договору про внесення змін від 19.03.2015р., вкладник надає банку, а банк приймає від вкладника на зберігання грошові кошти в формі депозитного вкладу в сумі 151 950, 00 євро. Термін повернення вкладу за договором банківського вкладу 42 - 20 квітня 2015р. (п.2.4. договору банківського вкладу 42 в редакції договору про внесення змін від 18.09.2014р.).

Між ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» та ОСОБА_9 було укладено договір №87 банківського вкладу в іноземній валюті «Київська ОСОБА_1» від 25.06.2013 року (надалі по тексту - договір банківського вкладу 43), згідно з п.2.1. договору якого вкладник надає банку, а банк приймає від вкладника на зберігання грошові кошти в формі депозитного вкладу в сумі 100 000, 00 доларів США. Термін повернення вкладу за договором банківського вкладу 43 - 26 листопада 2015р. (п.2.4. договору банківського вкладу 43 в редакції договорів про внесення змін від 22.05.2014р., 27.08.2014р., 29.09.2014р., 26.11.2014р., 19.03.2015р.).

Між ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» та ОСОБА_9 було укладено договір №84 банківського вкладу в іноземній валюті «Різдвяний 2015» від 23.12.2014 року (надалі по тексту - договір банківського вкладу 44), згідно з п.2.1. якого в редакції договору про внесення змін від 19.03.2015р., вкладник надає банку, а банк приймає від вкладника на зберігання грошові кошти в формі депозитного вкладу в сумі 32 850, 00 доларів США. Термін повернення вкладу за договором банківського вкладу 44 - 30 березня 2015р. (п.2.4. договору банківського вкладу 44 в редакції договорів про внесення змін від 23.01.2015р., 23.02.2015р., 10.03.2015р.).

Між ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» та ОСОБА_6 було укладено договір №71 банківського вкладу в іноземній валюті «Цікава пропозиція 2015» від 19.03.2015 року (надалі по тексту - договір банківського вкладу 45), згідно з п.2.1. договору якого вкладник надає банку, а банк приймає від вкладника на зберігання грошові кошти в формі депозитного вкладу в сумі 45 100, 00 доларів США. Термін повернення вкладу за договором банківського вкладу 45 - 03 квітня 2015р. (п.2.4. договору банківського вкладу 45).

Між ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» та ОСОБА_12 було укладено договір №68 банківського вкладу в іноземній валюті «Цікава пропозиція 2015» від 19.03.2015 року (надалі по тексту - договір банківського вкладу 46), згідно з п.2.1. якого вкладник надає банку, а банк приймає від вкладника на зберігання грошові кошти в формі депозитного вкладу в сумі 13 120, 00 доларів США. Термін повернення вкладу за договором банківського вкладу 46 - 03 квітня 2015р. (п.2.4. договору банківського вкладу 46).

Між ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» та ОСОБА_12 було укладено договір №95 банківського вкладу в національній валюті «Цікава пропозиція 2015» від 19.03.2015 року (надалі по тексту - договір банківського вкладу 47), згідно з п.2.1. якого вкладник надає банку, а банк приймає від вкладника на зберігання грошові кошти в формі депозитного вкладу в сумі 7 210 000 грн. Термін повернення вкладу за договором банківського вкладу 47 - 03 квітня 2015р. (п.2.4. договору банківського вкладу 47).

Між ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» та ОСОБА_13 було укладено договір №88 банківського вкладу в іноземній валюті «Вигідний 2015» від 19.03.2015 року (надалі по тексту - договір банківського вкладу 48), згідно з п.2.1. якого вкладник надає банку, а банк приймає від вкладника на зберігання грошові кошти в формі депозитного вкладу в сумі 242 620, 00 доларів США. Термін повернення вкладу за договором банківського вкладу 48 - 19 квітня 2015р. (п.2.4. договору банківського вкладу 48).

ОСОБА_11 на виконання п.7.6. Правил було отримано письмову згоду від ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» на відступлення на користь ПП «ТД «Майола» прав за договором банківського вкладу 38, що підтверджується заявою від 19.03.2015р. та листом № 417.2 від 19.03.2015р.; ОСОБА_7 було отримано письмову згоду від ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» на відступлення на користь ПП «ТД «Майола» прав за договорами банківських вкладів 39-42, що підтверджується заявою від 19.03.2015 року та листом № 416.2 від 19.03.2015р.; ОСОБА_9 було отримано письмову згоду від ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» на відступлення на користь ПП «ТД «Майола» прав за договорами банківських вкладів 43-44, що підтверджується заявою від 19.03.2015 року та листом № 417.1 від 19.03.2015р.; ОСОБА_6 було отримано письмову згоду від ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» на відступлення на користь ПП «ТД «Майола» прав за договором банківського вкладу 45, що підтверджується заявою від 19.03.2015 року та листом № 419.2 від 19.03.2015р.; ОСОБА_12 було отримано письмову згоду від ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» на відступлення на користь ПП «ТД «Майола» прав за договорами банківських вкладів 46-47, що підтверджується заявою від 19.03.2015 року та листом № 418.2 від 19.03.2015р.; ОСОБА_13 було отримано письмову згоду від ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» на відступлення на користь ПП «ТД «Майола» прав за договором банківського вкладу 48, що підтверджується заявою від 19.03.2015 року та листом № 418.1 від 19.03.2015р.

Між ПП «Торговий дім «Майола» та ОСОБА_11 було укладено 19.03.2015 року договір про відступлення прав № 19/03/15-Д-5, згідно з п. п. 1.1., 1.2. якого первісний вкладник передає належні йому права, що випливають з банківського вкладу згідно з Договором №60 банківського вкладу в іноземній валюті «Супер-вклад», який укладений 07 серпня 2014 року на суму Банківського вкладу 161 365 доларів США 00 центів та суми усіх процентів, нарахованих за даним банківським вкладом, а також права на стягнення всіх штрафних санкцій, пені, тощо, , а Новий вкладник приймає всі права, що випливають з Договору.

ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» було повідомлено 19.03.2015 року про відступлення прав за договором банківського вкладу 38 на користь ПП «ТД «Майола», що підтверджується відміткою про отримання такого повідомлення.

Між ПП «Торговий дім «Майола» та ОСОБА_7 було укладено 19.03.2015 року договір про відступлення прав № 19/03/15-Д-4, згідно з п. п. 1.1., 1.2. якого первісний вкладник передає належні йому права, що випливають з банківських вкладів згідно: Договору №80 банківського вкладу в іноземній валюті «Київська ОСОБА_1» від 26 лютого 2013 року на суму банківського вкладу 55 000,00 доларів США; Договору №79 банківського вкладу в іноземній валюті «Київська ОСОБА_1» від 21 березня 2013 року на суму банківського вкладу 65 000,00 доларів США; Договору №83 банківського вкладу в іноземній валюті «СУПЕР-вклад» від 12 грудня 2013 року на суму банківського вкладу 101 800,00 доларів США; Договору №64 банківського вкладу в іноземній валюті «Супер-вклад» від 19 лютого 2014 року на суму банківського вкладу 151 950,00 євро та суми усіх процентів, нарахованих за даними банківськими вкладами, а також права на стягнення всіх штрафних санкцій, пені, тощо, а новий вкладник приймає всі права, що випливають з договорів.

ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» було повідомлено 19.03.2015 року про відступлення прав за договорами банківських вкладів 39-42 на користь ПП «ТД «Майола», що підтверджується відміткою про отримання такого повідомлення.

Між ПП «Торговий дім «Майола» та ОСОБА_9 було укладено 19.03.2015 року договір про відступлення прав № 19/03/15-Д-3, згідно з п. п. 1.1., 1.2. якого первісний вкладник передає належні йому права, що випливають з банківських вкладів згідно: Договору №87 банківського вкладу в іноземній валюті «Київська ОСОБА_1», який укладений 25 червня 2013 року на суму Банківського вкладу 100 000,00 доларів США; Договору №84 банківського вкладу в іноземній валюті «Різдвяний 2015», який укладений 23 грудня 2014 року на суму банківського вкладу 32 850,00 доларів США та суми усіх процентів, нарахованих за даними банківськими вкладами, а також права на стягнення всіх штрафних санкцій, пені, тощо, а новий вкладник приймає всі права, що випливають з договорів.

ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» було повідомлено 19.03.2015 року про відступлення прав за договорами банківських вкладів 43-44 на користь ПП «ТД «Майола», що підтверджується відміткою про отримання такого повідомлення.

Між ПП «Торговий дім «Майола» та ОСОБА_6 було укладено 19.03.2015 року договір про відступлення прав № 19/03/15-Д, згідно з п. п. 1.1., 1.2. якого первісний вкладник передає належні йому права, що випливають з банківського вкладу згідно Договору №71 банківського вкладу в іноземній валюті «Цікава прпозиція 2015» від 19 березня 2015 року на суму Банківського вкладу 45 100,00 доларів США та суми усіх процентів, нарахованих за даним банківським вкладом, а також права на стягнення всіх штрафних санкцій, пені, тощо, а Новий вкладник приймає всі права, що випливають з Договору.

ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» було повідомлено 19.03.2015 року про відступлення прав за договором банківського вкладу 45 на користь ПП «ТД «Майола», що підтверджується відміткою про отримання такого повідомлення.

Між ПП «Торговий дім «Майола» та ОСОБА_12 було укладено 19.03.2015 року договір про відступлення прав № 19/03/15-Д-1, згідно з п. п. 1.1., 1.2. якого первісний вкладник передає належні йому права, що випливають з банківських вкладів згідно: Договору №68 банківського вкладу в іноземній валюті «Цікава пропозиція 2015» від 19 березня 2015 року на суму банківського вкладу 13 120,00 доларів США; Договору №95 банківського вкладу в національній валюті «Цікава пропозиція 2015» від 19 березня 2015 року на суму банківського вкладу 7 210 000,00 гривень та суми усіх процентів, нарахованих за даними банківськими вкладами, а також права на стягнення всіх штрафних санкцій, пені, тощо, а Новий вкладник приймає всі права, що випливають з Договорів.

ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» було повідомлено 19.03.2015 року про відступлення прав за договорами банківських вкладів 46-47 на користь ПП «ТД «Майола», що підтверджується відміткою про отримання такого повідомлення.

Між ПП «Торговий дім «Майола» та ОСОБА_13 було укладено 19.03.2015 року договір про відступлення прав № 19/03/15-Д-2, згідно з п. п. 1.1., 1.2. якого первісний вкладник передає належні йому права, що випливають з банківського вкладу згідно Договору №88 банківського вкладу в іноземній валюті «Вигідний 2015», який укладений 19 березня 2015 року на суму банківського вкладу 242 620,00 доларів США та суми усіх процентів, нарахованих за даним банківським вкладом, а також права на стягнення всіх штрафних санкцій, пені, тощо, а Новий вкладник приймає всі права, що випливають з Договору.

ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» було повідомлено 19.03.2015 року про відступлення прав за договором банківського вкладу 48 на користь ПП «ТД «Майола», що підтверджується відміткою про отримання такого повідомлення.

Між ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» та ПП «Торговий дім «Майола» було укладено договір банківського вкладу «Гнучкий» № 172/DH-15 від 19.03.2015 року (надалі по тексту - договір банківського вкладу 49), згідно з п.1.1. якого вкладник надає банку, а банк приймає від вкладника грошові кошти в сумі 24 450,00 доларів США. Термін повернення вкладу - 17 квітня 2015 року (п.1.2. договору банківського вкладу 49). У відповідності із 2.3. договору банківського вкладу 49, дострокове повне повернення вкладу здійснюється в порядку та на умовах, встановлених договором.

Вкладник має право достроково отримати всю суму вкладу на підставі письмової заяви, яка подається у письмовій формі у двох примірниках в день, коли вкладник має намір достроково отримати кошти з рахунку (п.3.2.1 договору банківського вкладу 49). Банк зобов'язаний повернути вклад прийнятий від вкладника в термін визначений п.1.2. цього договору. У разі отримання письмової заяви вкладника про дострокове повернення вкладу згідно п.3.2.1 договору, повернути вклад в повній сумі в день отримання такої заяви на поточний рахунок вкладника № 1001, відкритий в Банку. З дати повернення вкладу цей договір вважається таким, що припинив дію (п.3.3.2 договору банківського вкладу 49).

Між ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» та ТОВ «Корпорація КРТ» було укладено договір банківського вкладу «Прогресивний» № 170/DH-15 від 19.03.2015 року (надалі по тексту - договір банківського вкладу 50), згідно з п.1.1. якого вкладник надає банку, а банк приймає від вкладника грошові кошти в сумі 5 700 000,00 гривень. Термін повернення вкладу - 30 березня 2015 року (п.1.2. договору банківського вкладу 50). У відповідності із 2.3. договору банківського вкладу 50, - дострокове повне повернення вкладу здійснюється в порядку та на умовах, встановлених договором.

Вкладник має право достроково отримати всю суму вкладу на підставі письмової заяви, яка подається у письмовій формі у двох примірниках в день, коли вкладник має намір достроково отримати кошти з рахунку (п.3.2.1 договору банківського вкладу 50). Банк зобов'язаний повернути вклад прийнятий від вкладника в термін визначений п.1.2. цього договору. У разі отримання письмової заяви вкладника про дострокове повернення вкладу згідно п.3.2.1 договору, повернути вклад в повній сумі в день отримання такої заяви на поточний рахунок вкладника № 002, відкритий в Банку. З дати повернення вкладу цей договір вважається таким, що припинив дію (п.3.3.2 договору банківського вкладу 50).

Між ПП «Торговий дім «Майола» та ТОВ «Корпорація КРТ» було укладено 19.03.2015 року договір про відступлення прав № 19/03/15-Д-6, згідно з п.п.1.1., 1.2. якого первісний вкладник передає належні йому права, що випливають з банківського вкладу згідно Договору банківського вкладу «Прогресивний» №170/DH-15 від 19 березня 2015 року на суму Банківського вкладу 5 700 000,00 гривень 00 копійок та суми усіх процентів, нарахованих за даним банківським вкладом, а також права на стягнення всіх штрафних санкцій, пені, тощо, а Новий вкладник приймає всі права, що випливають з Договору.

ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» було повідомлено 19.03.2015 року про відступлення прав за договором банківського вкладу 50 на користь ПП «ТД «Майола», що підтверджується відміткою про отримання такого повідомлення.

Між ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» та СП ТОВ (лтд) «Новий дім» було укладено договір банківського вкладу «Прогресивний» № 173/DH-15 від 19.03.2015 року (надалі по тексту - договір банківського вкладу 51), згідно з п.1.1. якого вкладник надає банку, а банк приймає від вкладника грошові кошти в сумі 24 996,25 доларів США. Термін повернення вкладу - 17 квітня 2015 року (п.1.2. договору банківського вкладу 51). У відповідності із 2.3. договору банківського вкладу 51 дострокове повне повернення вкладу здійснюється в порядку та на умовах, встановлених договором.

Вкладник має право достроково отримати всю суму вкладу на підставі письмової заяви, яка подається у письмовій формі у двох примірниках в день, коли вкладник має намір достроково отримати кошти з рахунку (п.3.2.1 договору банківського вкладу 51). Банк зобов'язаний повернути вклад прийнятий від вкладника в термін визначений п.1.2. цього договору. У разі отримання письмової заяви вкладника про дострокове повернення вкладу згідно п.3.2.1 договору, повернути вклад в повній сумі в день отримання такої заяви на поточний рахунок вкладника № 001, відкритий в Банку. З дати повернення вкладу цей договір вважається таким, що припинив дію (п.3.3.2 договору банківського вкладу 51).

Між ПП «Торговий дім «Майола» та СП ТОВ (лтд) «Новий дім» було укладено 19.03.2015 року договір про відступлення прав № 19/03/15-Д-8, згідно з п. п. 1.1., 1.2. якого первісний вкладник передає належні йому права, що випливають з банківського вкладу згідно Договору банківського вкладу «Прогресивний» №173/DH-15 від 19 березня 2015 року на суму Банківського вкладу 24 996,25 доларів та суми усіх процентів, нарахованих за даним банківським вкладом, а також права на стягнення всіх штрафних санкцій, пені, тощо , а Новий вкладник приймає всі права, що випливають з Договору.

ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» було повідомлено 19.03.2015 року про відступлення прав за договором банківського вкладу 51 на користь ПП «ТД «Майола», що підтверджується відміткою про отримання такого повідомлення.

Між ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» та ПАТ «Акціонерна страхова компанія «Дністер» було укладено договір банківського вкладу в банківських металах «Золотий депозит» № 173/DH-15 від 19.03.2015 року (надалі по тексту - договір банківського вкладу 52), згідно з п.1.1. якого вкладник надає банку, а банк приймає від вкладника банківські метали - золото загальною вагою 1 976, 6261985 грамів, що відповідає 63,55 тройським унціям. Відповідно до п.1.2. договору банківського вкладу 52 термін повернення вкладу - 22 червня 2015 року. У відповідності із 2.6. договору банківського вкладу 52 дострокове повне повернення вкладу здійснюється в порядку та на умовах, встановлених договором.

Вкладник має право достроково отримати всю суму вкладу на підставі письмової заяви, яка подається у письмовій формі у двох примірниках в день, коли вкладник має намір достроково отримати вклад (п.3.2.3 договору банківського вкладу 52). Банк зобов'язаний достроково повернути вклад за письмовою заявою вкладника в день отримання такої заяви (п.3.3.5 договору банківського вкладу 52).

Між ПП «Торговий дім «Майола» та ПАТ «Акціонерна страхова компанія «Дністер» було укладено договір про відступлення прав № 19/03/15-Д-7 від 19.03.2015 року, згідно з п. п. 1.1., 1.2. якого первісний вкладник передає належні йому права, що випливають з банківського вкладу згідно Договору банківського вкладу в банківських металах «Золотий депозит» №173/DH-15 від 19 березня 2015 року на золото (вклад), загальною вагою 1 976,6261985 грамів, що відповідає 63,55 тройським унціям та суми усіх процентів, нарахованих за даним банківським вкладом, а також права на стягнення всіх штрафних санкцій, пені, тощо, а Новий вкладник приймає всі права, що випливають з Договору.

ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» було повідомлено 19.03.2015 року про відступлення прав за договором банківського вкладу 52 на користь ПП «ТД «Майола», що підтверджується відміткою про отримання такого повідомлення.

Як підтверджено матеріалами справи та не заперечується сторонами, відповідачем на виконання положень п. п. 4.2., 7.3. Правил було подано на адресу позивача заяву № 0603-15-1 від 06.03.2015 року про дострокове розірвання договорів банківських вкладів 1-28, яка була отримана позивачем 06.03.2015 року, що підтверджується вхідним номером 292.1.

ПП «Торговий дім «Майола» як новим вкладником, що підтверджується заявою № 1603-15-ДПВ-1 від 16.03.2015 року про дострокове повернення банківських вкладів за договорами банківських вкладів 29-30, яка була отримана ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» 16.03.2015 року, вхідний номер 326.1.

Як вже зазначалося судом, між позивачем та відповідачем було укладено договори застави (1-7), а саме: № 176/KL-12-02 (ЗМД) від 10.02.2015 року, № 176/KL-12-03 (ЗМД) від 10.02.2015 року, № 176/KL-12-05 (ЗМД) від 10.02.2015 року, № 176/KL-12-06 (ЗМД) від 10.02.2015 року, № 176/KL-12-07 (ЗМД) від 10.02.2015 року, № 176/KL-12-08 (ЗМД) від 10.02.2015 року, № 176/KL-12-01 (ЗМД) від 10.02.2015 року.

Відповідачем було подано на адресу позивача заяву № 1603-15-ДПВ від 16.03.2015 року про дострокове повернення банківських вкладів за договорами банківських вкладів 31-36 та заяву № 1903-15-ДПВ від 19.03.2015 року про дострокове повернення банківського вкладу за договором банківського вкладу 37 з метою виконання (в тому числі дострокового) зобов'язань за кредитним договором № 176/KL-12 на відкриття відновлювальної кредитної лінії від 13.09.2012 року.

Вищевказані заяви були отримані позивачем 16.03.2015 року та 19.03.2015 року відповідно, що підтверджується вхідним номером 362.2 та 361.1 відповідно та не заперечується сторонами.

Судом встановлено, що ОСОБА_14, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_12, ОСОБА_13», як випливає із поданих заяв від 19.03.2015 року, просили позивача надати згоду на відступлення прав за договорами банківських вкладів 38-48, а також просили достроково розірвати відповідні договори, що має наслідком повернення вкладу.

Також судом встановлено, що відповідачем було подано на адресу позивача заяву № 1903-15-ДПВ-1 від 19.03.2015 року про дострокове повернення банківських вкладів за договорами банківських вкладів 49-51, яка була отримана позивачем 19.03.2015 року, вхідний номер 362.2, а також заяву № 1903-15-ДПВ-2 від 19.03.2015 року про дострокове повернення банківського вкладу за договором банківського вкладу 52, яка була отримана позивачем 19.03.2015 року, вхідний номер 364.1.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було подано на адресу позивача заяву про припинення зобов'язання зарахуванням № 1703-15-1 від 17.03.2015 року на суму 31 925 євро та 801 125 дол. США, що разом у гривневому еквіваленті становить 18 175 571 грн. 10 коп., а за офіційним курсом НБУ - 789 704, 98 євро; заяву про припинення зобов'язання зарахуванням № 1703-15-2 від 17.03.2015 року на суму 5 000 000 грн., що за офіційним курсом НБУ становить 217 243,51 євро; заяву про припинення зобов'язання зарахуванням № 1703-15-3 від 17.03.2015 року на суму 15 000 000 грн., що за офіційним курсом НБУ становить 651 730,54 євро.

Крім того, відповідачем на адресу позивача було подано заяву про припинення зобов'язання зарахуванням № 1903-15-ПЗ від 19.03.2015 року на суму 10 341 000 грн., що за офіційним курсом НБУ становить 417 329,76 євро; заяву про припинення зобов'язання зарахуванням № 1903-15-ПЗ-1 від 19.03.2015 року на суму 12 910 000 грн., 866 301, 25 дол. США, 151 950 євро, що разом у гривневому еквіваленті становить 36 941 449 грн. 11 коп., а за офіційним курсом НБУ - 1 490 839,01 євро; заяву про припинення зобов'язання зарахуванням № 1903-15-ПЗ-2 від 19.03.2015 року на суму 1 593 074 грн. 66 коп., що за офіційним курсом НБУ - 64 291,41 євро.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У статті 526 ЦК України визначено загальні умови виконання зобов'язання, а саме: зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач у справі взяв на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними відсотками 10 вересня 2015 року (п.1.1.2 кредитного договору в редакції договору про внесення змін і доповнень № 4 від 11.09.2014р.).

Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу приписів ст.531 ЦК України, боржник має право виконати свій обов'язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що умови кредитного договору не містять обмежень щодо права дострокового виконання зобовязання, тобто дострокового повного або часткового повернення кредиту. При цьому, жодних обмежень щодо права на дострокове повне або часткове повернення кредиту не містить і чинне на момент виникнення правовідносин законодавство України.

Посилання представника позивача на п.6.1.14. кредитного договору як на підставу, яка свідчить про ненастання строку повернення кредиту, в силу відсутності відповідного повідомлення з боку позичальника, судом відхиляється як безпідставне, оскільки за умовами даного пункту кредитного договору, у випадку, якщо позичальник має намір здійснити дострокове повне повернення кредиту та розірвати договір він зобовязується надати банку письмове повідомлення про дострокове повне повернення кредиту та розірвання договору не пізніше, ніж за 5 робочих днів до запланованої дати повернення кредиту.

Однак із матеріалів справи вбачається, що жодних дій на дострокове розірвання кредитного договору відповідач не вживав, а позивачем не було надано доказів на спростування даного факту.

Отже, з моменту підписання кредитного договору, отримання кредитних коштів у відповідача, як позичальника, виник обов'язок повернути зазначені кошти, тобто настав (почав свій перебіг) строк виконання зобов'язання, який завершувався 10 вересня 2015 року.

Слід зауважити, що згідно п.3 розділу «Визначення термінів» кредитного договору, ліміт кредитної лінії гранично допустима сума заборгованості позичальника за кредитом на будь-яку дату до настання кінцевого терміну повернення кредиту, визначеного в п.1.1.2. договору, незалежно від кількості наданих банком окремих частин кредиту за кредитною лінією.

Додаток № 1 від 24.02.2015 року, яким погоджено графік зменшення ліміту кредитування містить виключно дату початку дії ліміту кредитної лінії та ліміт кредитної лінії, тобто не містить жодних умов щодо строків повернення кредиту. Таким чином, графік зменшення ліміту кредитування визначає виключно гранично допустиму суму заборгованості позичальника, і не є графіком погашення кредиту.

Оскільки станом на момент подання заяв про зарахування зустрічних однорідних вимог у відповідача існував обов'язок з повернення наданих йому у кредит грошових коштів і цей обов'язок, згідно з умовами кредитного договору та положень цивільного законодавства, відповідач міг виконати у будь-який час, то, на думку суду, таке зобов'язання могло бути припинено відповідно до ст.601 Цивільного кодексу України.

Аналогічну правову позицію підтримує також Вищий господарський суд України, зокрема, у постанові від 16.02.2016 року по справі № 910/17681/15 та у постанові від 21.09.2016р. по справі № 910/9544/15.

Таким чином, подані відповідачем заяви про припинення зобовязання зарахуванням зустрічних однорідних вимог до дати кінцевого повернення кредиту, є способом реалізації права позичальника достроково повернути кредит. І таке право не обмежене ані нормами чинного законодавства України, ані умовами кредитного договору.

Згідно ч.1. ст.512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

У відповідності із ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

В той же час, відповідно до п.п. 1.1. договорів банківських вкладів 1- 28, вкладник надає свою згоду на те що: основні засади та умови розміщення грошових коштів фізичними особами в ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» викладені у Правилах розміщення грошових коштів фізичними особами в ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1», затверджених згідно внутрішніх процедур банку; для ознайомлення Правила розміщені на веб-сайті банку www.kruss.kiev.ua, інформаційних стендах, що розташовані у приміщеннях банку, а також надаються для ознайомлення вкладнику під час укладення цього договору.

Правила розміщення грошових коштів фізичними особами в ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» є невід'ємними частинами договорів банківських вкладів 1-28.

Згідно з п.7.6 Правил, вкладник має право здійснити відступлення прав (вимог) за договором виключно за письмовою згодою ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1».

Оскільки, договори банківських вкладів 1-28 містили посилання на п.7.6. Правил щодо необхідності отримання згоди на відступлення прав, то матеріали справи підтверджують, що під час відступлення прав за договорами банківських вкладів 1-28 було дотримано як вимоги ЦК України, так і вимоги Правил.

Статтею 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину - правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним.

У матеріалах справи відсутні докази оскарження чи визнання недійсним правочинів щодо відступлення прав вимоги до ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1».

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов'язанні допускається протягом усього часу існування зобов'язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Аналогічну правову позицію підтримує Верховний Суд України у справі №3-56гс14.

Крім того, за правовою позицією, що викладена в постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-65цс13 та постанові Верховного Суду України від 4 вересня 2013 року у справі № 6-67цс13, депозитний договір не є таким, що нерозривно пов'язаний з особою кредитора.

Таким чином, відповідач за договорами відступлення права вимоги з моменту їх укладення набуло відповідних прав та обовязків за договорами банківських вкладів та має право вимагати від позивача належного виконання зобовязання за цими договорами.

У відповідності до п.7.3 Правил, вкладник має право достроково розірвати договір, попередньо повідомивши банк шляхом подання відповідної заяви згідно п.4.2. цих правил.

Відповідно до п.4.2. Правил, вкладник, який виявив бажання достроково розірвати договір/достроково отримати частину суми строкового вкладу зобов'язаний у строк за 10 (десять) календарних днів повідомити Банк шляхом подання відповідної заяви в установленій Банком формі. Заяви, як вхідна кореспонденція мають бути зареєстровані у встановленому Банком порядку.

Як встановлено судом, відповідачем, у відповідності з положеннями Правил, було подано на адресу позивача заяву № 0603-15-1 від 06.03.2015 року про дострокове розірвання договорів банківських вкладів 1-28, яка була отримана ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» 06.03.2015 року, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1».

Аналогічно відповідачем, як новим вкладником, було подано на адресу позивача заяву № 1603-15-ДПВ-1 від 16.03.2015 року про дострокове повернення банківських вкладів за договорами банківських вкладів 29-30, яка була отримана ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» 16.03.2015 року, вхідний номер 326.1.

Також, як вже було встановлено судом, відповідачем було подано на адресу позивача заяву № 1603-15-ДПВ від 16.03.2015 року про дострокове повернення банківських вкладів за договорами банківських вкладів 31-36 та заяву № 1903-15-ДПВ від 19.03.2015 року про дострокове повернення банківського вкладу за договором банківського вкладу 37 з метою виконання (в тому числі дострокового) зобов'язань за кредитним договором № 176/KL-12 на відкриття відновлювальної кредитної лінії від 13.09.2012 року.

Вищевказані заяви були отримані позивачем 16.03.2015 року та 19.03.2015 року відповідно, що підтверджується вхідним номером 362.2 та 361.1 відповідно та не заперечується сторонами.

Вкладники позивача ОСОБА_14, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_12, ОСОБА_13», як випливає із поданих заяв від 19.03.2015 року, просили позивача надати згоду на відступлення прав за договорами банківських вкладів 38-48, а також просили достроково розірвати відповідні договори, що має наслідком повернення вкладу.

Також судом встановлено, що відповідачем було подано на адресу позивача заяву № 1903-15-ДПВ-1 від 19.03.2015 року про дострокове повернення банківських вкладів за договорами банківських вкладів 49-51, яка була отримана позивачем 19.03.2015 року, вхідний номер 362.2, а також заяву № 1903-15-ДПВ-2 від 19.03.2015 року про дострокове повернення банківського вкладу за договором банківського вкладу 52, яка була отримана позивачем 19.03.2015 року, вхідний номер 364.1.

Відповідно до п. 8.2. Правил, банк зобов'язаний повернути грошові кошти, прийняті від вкладника, по закінченню строку їх зберігання згідно з умовами договору. Якщо вкладник ініціює дострокове розірвання договору, банк зобов'язаний повернути вклад в повній сумі не пізніше, ніж через 10 календарних днів з дати отримання письмової заяви від вкладника (за виключенням випадків повернення грошових коштів за банківським вкладом на вимогу).

Отже, у позивача перед відповідачем, у зв'язку зі зміною сторони у договорах банківського вкладу 1-30 та їх достроковим розірванням, виникло з 17.03.2015 року зобов'язання з повернення грошових коштів на загальну суму 801 125,00 доларів США та 31 925,00 євро та 5 000 000,00 гривень.

Згідно зі ст.546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

У відповідності із ст.576 ЦК України, предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

Аналогічне за змістом положення закріплене у ст.4. Закону України «Про заставу».

Згідно зі ст.586 ЦК України, заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п.2.5.1. договору застави 1 в редакції договору про внесення змін № 1 від 24.02.2015р. заставодавець не має права без згоди заставодержателя розпоряджатись будь-яким чином предметом застави або його частиною, крім випадків виконання (в тому числі дострокового) повністю або в частині основного зобов'язання за рахунок предмета застави.

У відповідності з п.3.4.3. договору застави 1 в редакції договору про внесення змін № 1 від 24.02.2015р., заставодавець має право достроково виконати (припинити) основне зобов'язання повністю або в частині, в тому числі за рахунок предмета застави.

Аналогічні за змістом положення закріплені у договорах застави 2-7 в редакції відповідних договорів про внесення змін до даних договорів застави 2-7.

Таким чином, ПП «Торговий дім «Майола» як заставодавець за договорами застави 1-7 має право розпоряджатися майновими правами, в тому числі вимагати дострокового повернення вкладів за договорами банківських вкладів 31-37 з метою виконання (в тому числі дострокового) зобов'язань за кредитним договором.

Відтак, на думку суду, відповідачем на виконання положень п. п. 2.3., 3.2.3, 3.3.2 договорів банківських вкладів 31-37 та п.п. 2.5.1, 3.3.3, 3.4.3. договорів застави 1-7 правомірно було подано на адресу позивача заяву №1603-15-ДПВ від 16.03.2015 року про дострокове повернення банківських вкладів за договорами банківських вкладів 31-36 та заяву № 1903-15-ДПВ від 19.03.2015 року про дострокове повернення банківського вкладу за договором банківського вкладу 37 з метою виконання (в тому числі дострокового) зобов'язань за кредитним договором № 176/KL-12 на відкриття відновлювальної кредитної лінії від 13.09.2012 року.

Враховуючи вищевикладене, у позивача перед відповідачем, у зв'язку із поданням заяв про дострокове повернення банківських вкладів за договорами банківських вкладів 31-36 виникло з 17.03.2015 року зобов'язання з повернення грошових коштів на суму 15 000 000,00 гривень, а також з 19.03.2015 року - зобов'язання з повернення грошових коштів на суму 10 341 000,00 гривень у зв'язку із заявою про дострокове повернення банківського вкладу за договором банківського вкладу 37.

Як встановлено судом та випливає із поданих заяв від 19.03.2015 року, первісні вкладники позивача ОСОБА_14, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_12, ОСОБА_13 просили ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» надати згоду на відступлення прав за договорами банківських вкладів 38-48, а також просили достроково розірвати відповідні договори.

Позивач надав згоду на відступлення прав за договорами банківських вкладів 38-48, а отже до відповідача перейшли права щодо дострокового повернення вкладів з врахуванням повідомлень про здійснення відступлення прав за договорами банківських вкладів 38-48, зокрема щодо порядку здійснення розрахунків.

Отже, у позивача перед відповідачем, у зв'язку із заміною сторони у договорах банківського вкладу 38-48 та їх достроковим розірванням, виникло з 19.03.2015 року зобов'язання з повернення грошових коштів на суму 7 120 000,00 гривень, 151 950,00 євро, 816 855,00 доларів США.

Також судом встановлено, що договорами банківських вкладів 49-51 та договором банківського вкладу 52 передбачено можливість дострокового повернення вкладів шляхом подачі відповідної заяви на адресу банку, що було реалізовано відповідачем як новим вкладником, та підтверджується заявою № 1903-15-ДПВ-1 від 19.03.2015 року про дострокове повернення банківських вкладів за договорами банківських вкладів 49-51, та заявою № 1903-15-ДПВ-2 від 19.03.2015 року про дострокове повернення банківського вкладу за договором банківського вкладу 52, які були отримані позивачем 19.03.2015 року, вхідний номер 362.2 та 364.1 відповідно, та не заперечується сторонами.

Отже, у позивача перед відповідачем у зв'язку із достроковим поверненням банківських вкладів за договорами банківських вкладів 49-52, виникло з 19.03.2015 року зобов'язання з повернення грошових коштів на суму 49 446, 25 доларів США, 5 700 000, 00 гривень, а також вкладу в банківських металах - золота загальною вагою 1 976, 6261985 грамів, що відповідає 63,55 тройським унціям, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом банківських металів НБУ станом на 19.03.2015р. становить 1 730 508, 51 грн.

Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частина друга статті 598 ЦК України).

Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін (частина друга статті 601 ЦК України).

У відповідності із ч.3 ст.203 ГК України, господарське зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Судом встановлено, що відповідачем було подано на адресу позивача заяву про припинення зобов'язання зарахуванням № 1703-15-1 від 17.03.2015 року на суму 31 925 євро та 801 125 дол. США, що разом у гривневому еквіваленті становить 18 175 571 грн. 10 коп., а за офіційним курсом НБУ - 789 704, 98 євро; заяву про припинення зобов'язання зарахуванням № 1703-15-2 від 17.03.2015 року на суму 5 000 000 грн., що за офіційним курсом НБУ становить 217 243,51 євро; заяву про припинення зобов'язання зарахуванням № 1703-15-3 від 17.03.2015 року на суму 15 000 000 грн., що за офіційним курсом НБУ становить 651 730,54 євро.

Крім того, відповідачем на адресу позивача було подано заяву про припинення зобов'язання зарахуванням № 1903-15-ПЗ від 19.03.2015 року на суму 10 341 000 грн., що за офіційним курсом НБУ становить 417 329,76 євро; заяву про припинення зобов'язання зарахуванням № 1903-15-ПЗ-1від 19.03.2015 року на суму 12 910 000 грн., 866 301, 25 дол. США, 151 950 євро, що разом у гривневому еквіваленті становить 36 941 449 грн. 11 коп., а за офіційним курсом НБУ 1 490 839,01 євро; заяву про припинення зобов'язання зарахуванням № 1903-15-ПЗ-2 від 19.03.2015 року на суму 1 593 074 грн. 66 коп., що за офіційним курсом НБУ - 64 291,41 євро.

Заперечення позивача щодо неотримання останнім вищевказаних заяв судом відхиляються як безпідставні з огляду на наступне.

Національним стандартом України «Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003», затвердженим наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 року №55, установлено склад реквізитів документів; вимоги до змісту і розташовування реквізитів документів; вимоги до бланків та оформлювання документів; вимоги до документів, що їх виготовляють за допомогою друкувальних засобів.

Відповідно до п. 1.1 зазначеного стандарту, він поширюється на організаційно-розпорядчі документи - постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо, створювані в результаті діяльності, зокрема, підприємств, установ, організацій та їх об'єднань усіх форм власності.

Відповідно до п. 5.31 стандарту: «Відмітка про надійдення (зареєстрування) документа до організації містить такі дані: скорочену назву організації, дату (за потреби - годину і хвилину) надійдення документа і реєстраційний індекс документа, які ставлять у правому куті нижнього берега лицьового боку першого аркуша документа. Відмітку про надійдення документа до організації доцільно ставити за допомогою штампа».

Заяви про припинення зобовязання зарахуванням отримані позивачем 17.03.2015 року, що підтверджується вхідними номерами 331.1., 332.1, 332.2 та 19.03.2015 року, що підтверджується вхідними номерами 362.1, 363.1, 365.1.

З огляду на викладене, наявність відбитку штампу позивача про отримання вхідної кореспонденції 17.03.2015 року та 19.03.2015 року на заявах про припинення зобовязання зарахуванням є належним доказом отримання їх позивачем, при цьому, останнім не надано жодних обґрунтованих пояснень та підтверджуючих доказів щодо походження відтиску штампу банку на заявах відповідача про зарахування зустрічних однорідних вимог.

При цьому, невідображення вказаних правочинів, а також договорів відступлення прав вимоги у внутрішньому обліку позивача не впливає на дійсність таких правочинів, а підтверджує факт неналежного ведення обліку у позивача.

Згідно з ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції, що діяла на момент введення тимчасової адміністрації), протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

При цьому, суд наголошує на тому, що правочини про зарахування зустрічних однорідних вимог, вчинені за заявами від 17.03.2015 року та 19.03.2015 року, не були виявлені Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб як нікчемні в порядку ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації у позивача.

Відтак, матеріалами справи підтверджено, що заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог були отримані 17 та 19 березня 2015 року, оскільки на даних заявах містяться вхідні штампи та дати отримання саме 17 та 19 березня 2015 року, тобто до запровадження тимчасової адміністрації, а тому посилання позивача на те, що заяви про припинення зобовязання зарахуванням були отримані після 17 та 19 березня, тобто після запровадження тимчасової адміністрації, є недоведеними.

При цьому, чинне законодавство не пов'язує дату здійснення зарахування із моментом отримання заяви про зарахування іншою стороною, адже для зарахування достатньо лише самої заяви сторони. Зобов'язання припиняється шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог з моменту направлення відповідної заяви іншій стороні про таке зарахування, при цьому законодавство не пов'язує припинення зобов'язання з акцептуванням іншою стороною такої заяви та не вимагає такого акцептування.

Як роз'яснив Верховний Суд України, зокрема, в постанові від 24.06.2015 року у справі № 3-255гс15, допускається зарахування однорідних вимог, які випливають із різних підстав (різних договорів, тощо). При цьому вимоги, що випливають з різних підстав та зараховуються, повинні мати предметну однорідність, наприклад, бути грошовими.

При вирішенні питання щодо правомірності зарахування однорідних вимог згідно зі статтею 601 ЦК України у випадках, коли зустрічні вимоги виражені в різних валютах, слід виходити з того, що такі вимоги є однорідними. У цьому разі зарахування може проводитись за курсом, визначеним сторонами у договорі, а якщо така домовленість відсутня - за офіційним валютним курсом, встановленим Національним банком України (п.26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»).

Згідно ст.601 ЦК України, зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін. За змістом названої правової норми залік можливий лише при наявності таких умов: вимоги сторін мають бути зустрічні, тобто такі, які випливають з двох різних зобов'язань між двома особами, де кредитор одного зобов'язання є боржником іншого, те саме повинно бути і з боржником; однорідні, зокрема можна зарахувати грошовий борг проти грошового, а також необхідно, щоб за обома вимогами настав вже строк виконання, оскільки не можна пред'явити до зарахування вимоги за таким зобов'язанням, яке не підлягає виконанню.

При цьому, характер зобов'язань, їх мета, зміст та види при зарахуванні не мають значення. Зустрічні вимоги мають бути однорідними за своєю юридичною природою та матеріальним змістом. Отже, за правовою природою припинення зобов'язання зарахуванням зустрічної вимоги є односторонньою угодою, яка оформляється заявою однієї із сторін.

Аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України, зокрема, у постанові від 24.03.2015 року у справі № 5011-23/14540-2012 та постанові від 15.04.2015 року у справі № 5023/993/12.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що на однорідність вимог не впливають підстави виникнення зобов'язання, а має значення лише природа зобов'язання. В даному спорі зобов'язання обох сторін є грошовими, тобто однорідними, строк виконання за якими настав.

Отже, зарахування зустрічних однорідних вимог, про яке заявлено однією із сторін у зобов'язанні, здійснюється в силу положень статті 601 ЦК, України та не пов'язується із прийняттям такого зарахування іншою стороною. При цьому, чинним законодавством не передбачено спеціальних вимог щодо форми заяви про зарахування зустрічних вимог як одностороннього правочину, тому її слід вважати зробленою, а зобов'язання припиненим внаслідок заліку зустрічних однорідних вимог, в момент направлення такої заяви іншій стороні у зобов'язанні.

Аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України, зокрема, у постановах від 18.03.2015 року у справі № 910/15419/14 та від 23.12.2014 року у справі № 910/11222/14.

У відповідності із п.16 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Наслідки запровадження тимчасової адміністрації регулюються ст. 36 Закону.

Так, зокрема, ч. 5 ст.36 вищеназваного Закону передбачено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом.

Як вже було зазначено, матеріалами справи підтверджується, що заяви про припинення зобов'язання зарахуванням за кредитним договором були отримані позивачем 17 та 19 березня 2015 року, тобто до запровадження тимчасової адміністрації, оскільки, як зазначалося вище, заява про зарахування зустрічних вимог як односторонній правочин вважається зробленою, а зобов'язання припиненим, в момент направлення такої заяви. Таким чином, відповідач мав право здійснити припинення зобов'язання шляхом заліку однорідних зустрічних вимог.

На виконання вказівок Вищого господарського суду України щодо врахування особливостей здійснення розрахунків під час здійснення зарахування взаємної заборгованості, визначених главою 9 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Національного Банку України від 21.01.2004р. № 22, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п.9.1. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою НБУ від 21.01.2004р. № 22, до розрахунків, що здійснюються як залік взаємної заборгованості платників, належать розрахунки, за якими взаємні зобов'язання боржників і кредиторів погашаються в рівнозначних сумах, і лише за їх різницею здійснюється платіж на загальних підставах.

У відповідності до п.9.2. Інструкції, ці розрахунки можуть здійснюватися шляхом зарахування зобов'язань між двома платниками або групою платників усіх форм власності однієї або різних галузей господарства.

При цьому, відповідно до п.1.3. Інструкції, вимоги цієї Інструкції поширюються на всіх учасників безготівкових розрахунків, а також на стягувачів та обов'язкові для виконання ними.

Згідно п.1.4. вищеназваної Інструкції, безготівкові розрахунки - перерахування певної суми коштів з рахунків платників на рахунки отримувачів коштів, а також перерахування банками за дорученням підприємств і фізичних осіб коштів, унесених ними готівкою в касу банку, на рахунки отримувачів коштів. Ці розрахунки проводяться банком на підставі розрахункових документів на паперових носіях чи в електронному вигляді; Платник - особа, з рахунку якої ініціюється переказ коштів або яка ініціює переказ шляхом подання до банку або іншої установи - члена платіжної системи документа на переказ готівки разом з відповідною сумою коштів.

Таким чином, розділ 9 Інструкції регулює розрахунки під час здійснення заліку взаємної заборгованості між платниками, яким ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» не є, а тому суд зазначає, що відсутні правові підстави для застосування вищезазначеної Інструкції під час вирішення даної справи.

Щодо застосування правової позиції Верховного Суду України від 06.04.2016 року у справі №910/8058/15-г (3-174гс16), суд зазначає наступне.

У вказаній постанові Верховний Суд України дійшов висновку, поточні рахунки відкриваються на конкретну особу за умови надання відповідних документів, а можливості зміни власника рахунка Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 не передбачено.

Згідно ст.2. Закону України «Про банки і банківську діяльність» (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин), вклад (депозит) це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до п.7.1.1. ст.7. Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», вкладний (депозитний) рахунок рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів, що передаються клієнтом банку в управління на встановлений строк та під визначений процент (дохід) відповідно до умов договору.

Згідно із п.7.1.2. ст.7. вищеназваного Закону поточний рахунок рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Аналогічні за змістом поняття визначені в п.1.8. Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492.

Тобто, до поточних рахунків не відносяться вкладні (депозитні) рахунки. Крім того, відповідно до п.1.8. Інструкції, банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського рахунку поточні рахунки, за договором банківського вкладу - вкладні (депозитні) рахунки.

Згідно ст.515 ЦК України, заміна кредитора не допускається у зобов'язаннях, нерозривно пов'язаних з особою кредитора, зокрема у зобов'язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Так, положення ст.ст.1058, 1066, 1068, 1071 ЦК України та Інструкція, які регулюють правовідносини за договорами банківського вкладу, не містять жодних вказівок про те, що зобовязання за цими договорами є нерозривно повязаними з особою кредитора (власника рахунку, вкладника), що, в свою чергу, свідчить про допустимість уступки права вимоги за згаданими договорами.

Крім того, положення Інструкції не містять обмежень щодо права вкладника (клієнта) передати право вимоги за договором вкладу (депозиту) шляхом уступки права вимоги на користь іншої особи, оскільки уступка права вимоги за даним видом договору відповідає його правовій природі, а саме, на рахунки даного виду кошти надходять для зберігання і використання банком виключно від їх власника і по закінченню терміна їх зберігання повертаються власнику (кредитору банка).

Аналогічну правову позицію підтримує Вищий господарський суд України в постанові від 05.10.2016 року по справі № 916/551/16, яка була підтримана ухвалою Верховного Суду України по справі № 916/551/16 від 28.11.2016 року.

Отже, на підставі договору банківського вкладу між сторонами складаються зобов'язальні правовідносини, які мають майново-грошовий характер, і в яких вкладник виступає кредитором банку за майновою вимогою з розпорядження належними йому коштами.

У зв'язку з викладеним, первісні вкладники мали право відступати своє право вимоги третім особам, а тому беручи до уваги дійсність права, що відступалось за договорами банківського вкладу, можна дійти висновку, що ПП «ТД «Майола» на підставі укладених з вказаними особами договорів набуло право вимоги, та відповідно стало кредитором банку за цими договорами.

Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до підпункту b пункту С рішення Європейського суду з прав людини від 02.07.2002р. по справі «Гайдук та інші проти України», поняття «майно» в розумінні статті 1 Протоколу №1 від 20.03.1952р. до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод може охоплювати як «фактичне майно» (як-то у рішенні по справі «Ван дер ОСОБА_3 проти Бельгії» від 23.11.1983р.), так і майнові цінності, в тому числі, боргові вимоги, у відповідності до яких заявник може претендувати якнайменш на «законне очікування» фактичного використання права власності (рішення по справі «ОСОБА_15 Девелопментс ЛТД та інші проти Ірландії" от 29.11.1991р., «Пресе Компанія Навієра СА проти Бельгії» від 20.11.1995р.).

З урахуванням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наведеної правової позиції Європейського суду з прав людини слід вважати неприйнятною та неприпустимою неможливість отримати депозитні вклади, оскільки ПП «ТД «Майола», як свідчать матеріали справи, вживало всіх залежних заходів щодо повернення депозитних вкладів.

У даному випадку власник коштів, розміщених на вкладному (депозитному) рахунку, розпорядився ними у спосіб, дозволений законом, а саме, уступивши право вимоги ПП «ТД «Майола».

Таким чином, зобовязання, яке випливає із договору банківського вкладу не може вважатися таким, що нерозривно повязано з особою кредитора, оскільки зобовязання банку повернути вклад не повязане з особою вкладника.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом України у постановах від 18.09.2013 року по справі № 6-65цс13 та від 09.04.2014 року у справі № 6-12цс14.

Таким чином, правова позиція Верховного Суду України по справі № 3-174гс16 (910/8058/15-г) стосується правовідносин, які не є тотожними з правовідносинами, які виникли у справі № 914/1697/15, оскільки на відміну від предмета позову у даній справі, предметом позову у справі № 3-174гс16 (910/8058/15-г) є вимога про припинення правовідносин за кредитним договором, іпотечним договором та договором поруки у звязку із проведенням зарахування зустрічних однорідних вимог за поточним рахунком, а не за договором банківського вкладу (депозиту).

Окрім того, суд, зазначає, що положення ст.ст. 1058, 1066, 1071 ЦК України та Інструкція, які регулюють правовідносини за договорами банківського рахунку та банківського вкладу, не містять жодних вказівок про те, що зобовязання за цими договорами є нерозривно повязаними з особою кредитора (власника рахунку, вкладника), що свою чергу свідчить про допустимість уступки права вимоги за згаданими договорами.

З огляду на вищевикладене, не можуть бути прийняті до уваги доводи ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» та третіх осіб про те, що укладення договорів відступлення права вимоги не призвело до виникнення грошового зобовязання ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» перед ПП «ТД «Майола» в межах коштів, розміщених на рахунках первісних вкладників, так як ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» не повинен виконувати розпорядження нового кредитора.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 20.03.2017 року по справі № 910/32809/15.

Наявні в матеріалах справи договори про відступлення прав за договорами банківських вкладів 1-52 за винятком договорів, де первісним вкладником виступає ПП «ТД «Майола», підтверджують набуття ПП «ТД «Майола» права вимоги до ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» за укладеними договорами банківських вкладів.

Таким чином у звязку із набуттям ПП «ТД «Майола» прав вимоги до ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» за договорами відступлення прав вимоги між сторонами склалися зобовязальні правовідносини на підставі договорів банківських вкладів, які мають майново-грошовий характер, а відтак, у цьому випадку ПП «ТД «Майола» виступає кредитором за майновою вимогою з розпорядженнями вкладами, що перебувають у ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1».

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 15.03.2016 року по справі № 910/20978/15 та в постанові Верховного суду України від 30.11.2016 року по справі № 910/20978/15.

Отже, на підставі договору банківського вкладу між сторонами складаються зобов'язальні правовідносини, які мають майново-грошовий характер, і в яких вкладник виступає кредитором банку за майновою вимогою з розпорядження належними йому коштами.

Відповідні правові позиції Верховного Суду України, викладені, зокрема, у постановах від 25.03.2015 року у справі № 910/9232/14 та від 01.04.2015 року у справів № 910/5560/14.

Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину та зазначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов'язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі судового рішення.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст.612 Цивільного кодекс України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем заявлено до стягнення з відповідача прострочену заборгованість за кредитом в розмірі 110 345,00 євро 00 центів, cтрокову заборгованість за кредитом 3 500 000 євро 00 центів; cтрокову заборгованість по процентах 22 468 євро 97 центів; прострочену заборгованість по процентах 73 803 євро 46 центів, що згідно розрахунку, поданого позивачем, разом становить 3 706 617 євро 43 центи.

В той же час, як вже зазначалось судом, у позивача перед відповідачем, у зв'язку із заміною сторони у договорах банківських вкладів та їх достроковим розірванням, виникло з 19.03.2015 року зобов'язання з повернення грошових коштів на суму 3 714 802 євро 58 центів.

Як вже було зазначено, на підставі заяв відповідача про припинення зобов'язання зарахуванням від 17 березня 2015 року та 19 березня 2015 року зобов'язання відповідача перед позивачем щодо сплати заборгованості за кредитом та нарахованими процентами були повністю припинені внаслідок зарахування зустрічних однорідних вимог.

Відтак подана позивачем вимога про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом та нарахованими процентами в сумі 3 706 617 євро 43 центи до задоволення не підлягає.

Як вбачається із розрахунку до позовної заяви, позивачем заявлено до стягнення з відповідача також пеню за порушення термінів сплати процентів за період з 01.04.2015р. по 18.05.2015р. в розмірі 3 796 євро 89 центів.

Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст.230 Господарського кодексу України).

Відповідно до п. 8.1 кредитного договору, у випадку порушення (строків) повернення кредиту та/або сплати нарахованих процентів за користування ним та/або винагород банку позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, від невчасно сплаченого платежу за кожен день прострочення.

Враховуючи, що зобовязання відповідача перед позивачем, які випливають з кредитного договору, є повністю припиненими зарахуванням зустрічних однорідних вимог з 19.03.2015р., тому вимоги позивача про стягнення штрафних санкцій у вигляді пені за період з 01.04.2015р. по 18.05.2015р. є необґрунтованими та до задоволення не підлягають.

Розглянувши матеріали зустрічного позову суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У звязку із невизнанням позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) припинення зобовязання зарахуванням зустрічних однорідних вимог, відповідач (позивач за зустрічним позовом) просить суд зобовязати відповідача за зустрічним позовом зарахувати кошти в сумі 3 631 139, 21 євро як оплату за кредитним договором.

Суд, вважає, що дана позовна вимога позивача за зустрічним позовом підлягає до задоволення, оскільки зобовязання, які випливають з кредитного договору є припиненими на підставі ст.ст. 598, 601 Цивільного кодексу України та ст.203 Господарського кодексу України.

Судом встановлено, що на виконання п.3.1. кредитного договору в редакції договору про внесення змін і доповнень № 7 від 19.03.2015 року були укладені договори забезпечення на виконання позичальником своїх зобовязань, а саме:

Договір іпотеки № 176/KL-12/ДІ від 14.09.2012 року, за яким ОСОБА_6 з метою забезпечення належного виконання зобовязань позичальника передає в іпотеку з врахуванням договору про внесення змін і доповнень від 09.10.2014р. земельні ділянки площею: 9,5225 га, з кадастровим номером :04:000:0188; 3,6641 га, з кадастровим номером :05:000:0069; 1,5273 га з кадастровим номером :04:000:0109; 3, 7597 га, з кадастровим номером :05:000:0068; 1, 5420 га, з кадастровим номером :04:000:0186; 6,1785 га, з кадастровим номером :04:000:0112; 3,2978 га, з кадастровим номером :05:000:0075.

Договір іпотеки № 176/KL-12/ДІ-2 від 30.05.2013 року, за яким ОСОБА_1 з метою забезпечення належного виконання зобовязань позичальника передає в іпотеку земельні ділянки площею: 3,6641 га, з кадастровим номером :05:000:0077; 7,3279 га, з кадастровим номером :05:000:0072.

Договір поруки № 176/KL-12 від 19.03.2015 року, за умовами якого, ОСОБА_16, як Поручитель зобовязується солідарно та в повному обсязі відповідати перед кредитором за виконання боржником зобовязань за кредитним договором.

Договір поруки № 176/KL-12 (ДП-4) від 07.11.2013 року, за умовами якого, ОСОБА_12, як Поручитель зобовязується солідарно та в повному обсязі відповідати перед кредитором за виконання боржником зобовязань за кредитним договором.

Договір поруки № 176/KL-12 (ДП-2) від 13.09.2012 року, за умовами якого, ТОВ «Транс-Сервіс-1», як Поручитель зобовязується солідарно та в повному обсязі відповідати перед кредитором за виконання боржником зобовязань за кредитним договором.

Договір поруки № 176/KL-12 (ДП-1) від 13.09.2012 року, за умовами якого, ПП «Оліяр», як Поручитель зобовязується солідарно та в повному обсязі відповідати перед кредитором за виконання боржником зобовязань за кредитним договором.

Договір застави товарів в обороті № 176/KL-12 (ТО) від 13.09.2012 року за умовами якого з метою забезпечення вимог ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» за кредитним договором, ПП «Оліяр» було передано в заставу товари в обороті (олія сонячна рафінована дезодорована, 5 л., олія соняшникова фасована 0,92 л., олія соняшникова фасована 4,6 л. та олія ріпакова), що належать майновому поручителю ПП «Оліяр» та знаходяться за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с. Ставчани заставною вартістю 32 172 600,00 гривень 00 копійок.

Договір застави майнових прав № 176/KL-12 (ЗМП-2) від 29.05.2013 року, за умовами якого з метою забезпечення вимог ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» за кредитним договором, ПП «ТД «Майола» було передано в заставу майнові права по контракту № СБ 20/09/12 від 20.09.2012р., укладеного ПП «ТД « Майола» з ООО «Парекстрейд» (РБ) на суму 3 000 000.00 доларів США.

Договір застави майнових прав № 176/KL-12 (ЗМП-4) від 07.11.2013 року, за умовами якого з метою забезпечення вимог ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» за кредитним договором, ПП «ТД «Майола» було передано в заставу майнові права по контракту № 03/01/13 від 03.01.2013р., укладеного ПП «ТД « Майола» з ООО «MTISARTSIVI» (Грузія) на суму 3 000 000.00 доларів США.

Договір застави майнових прав № 176/KL-12-01 (ЗМД) від 10.02.2015 року, за умовами якого з метою забезпечення вимог ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» за кредитним договором, ПП «ТД «Майола» було передано в заставу майнові права на грошові кошти по договору банківського вкладу «Гнучкий» № 168/DH-15 від 10.02.2015р. на суму 10 341 000.00 гривень.

Договір застави майнових прав № 176/KL-12-02 (ЗМД) від 10.02.2015 року, за умовами якого з метою забезпечення вимог ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» за кредитним договором, ПП «ТД «Майола» було передано в заставу майнові права на грошові кошти по договору банківського вкладу «Гнучкий» № 154/DH-14 від 30.12.2014р. на суму 3 000 000.00 гривень.

Договір застави майнових прав № 176/KL-12-03 (ЗМД) від 10.02.2015 року, за умовами якого з метою забезпечення вимог ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» за кредитним договором, ПП «ТД «Майола» було передано в заставу майнові права на грошові кошти по договору банківського вкладу «Гнучкий» № 137/DH-14 від 20.10.2014р. на суму 2 000 000.00 гривень.

Договір застави майнових прав № 176/KL-12-05 (ЗМД) від 10.02.2015 року, за умовами якого з метою забезпечення вимог ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» за кредитним договором, ПП «ТД «Майола» було передано в заставу майнові права на грошові кошти по договору банківського вкладу «Гнучкий» № 138/DH-14 від 21.10.2014р. на суму 2 000 000.00 гривень.

Договір застави майнових прав № 176/KL-12-06 (ЗМД) від 10.02.2015 року, за умовами якого з метою забезпечення вимог ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» за кредитним договором, ПП «ТД «Майола» було передано в заставу майнові права на грошові кошти по договору банківського вкладу «Гнучкий» № 160/DH-15 від 21.01.2015р. на суму 2 000 000.00 гривень.

Договір застави майнових прав № 176/KL-12-07 (ЗМД) від 10.02.2015 року, за умовами якого з метою забезпечення вимог ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» за кредитним договором, ПП «ТД «Майола» було передано в заставу майнові права на грошові кошти по договору банківського вкладу «Гнучкий» № 163/DH-15 від 28.01.2015р. на суму 3 000 000.00 гривень.

Договір застави майнових прав № 176/KL-12-08 (ЗМД) від 10.02.2015 року, за умовами якого з метою забезпечення вимог ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» за кредитним договором, ПП «ТД «Майола» було передано в заставу майнові права на грошові кошти по договору банківського вкладу «Гнучкий» № 164/DH-15 від 29.01.2015р. на суму 3 000 000.00 гривень.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.

Позов про визнання права подається у випадках, коли належне певній особі право не визнається, оспорюється іншою особою. Наслідком визнання права може бути визнання відсутності обов'язків у особи або їх припинення, визнання особи такою, що втратила право, про що також можуть заявлятися позовні вимоги.

Враховуючи, що ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» заперечує припинення зобов'язань за кредитним договором шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог та, відповідно, припинення іпотеки, застави, поруки, що забезпечують виконання зобов'язань за кредитним договором, то суд вважає, що ПП «ТД «Майола» має право захистити свої права та законні інтереси шляхом пред'явлення позову про визнання зобов'язань припиненими, і такий спосіб захисту права відповідає приписам ст. 16 ЦК України.

Згідно ст.559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

У відповідності із ст.593 ЦК України, право застави припиняється у разі, зокрема: припинення зобов'язання, забезпеченого заставою. У разі припинення права застави на нерухоме майно до державного реєстру вносяться відповідні дані.

Відповідно до ст.28 Закону України «Про заставу», застава припиняється, зокрема з припиненням забезпеченого заставою зобов'язання.

В свою чергу, іпотека припиняється у разі, зокрема: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку (ст.17 Закону України «Про іпотеку»).

Враховуючи вищевикладене, позовна вимога ПП «ТД «Майола» про визнання застави за договорами № 176/KL-12 (ТО) від 13.09.2012 року, № 176/KL-12 (ЗМП-2) від 29.05.2013 року, № 176/KL-12 (ЗМП-4) від 07.11.2013 року, № 176/KL-12-01 (ЗМД) від 10.02.2015 року, № 176/KL-12-02 (ЗМД) від 10.02.2015 року, № 176/KL-12-03 (ЗМД) від 10.02.2015 року, № 176/KL-12-05 (ЗМД) від 10.02.2015 року, № 176/KL-12-06 (ЗМД) від 10.02.2015 року, № 176/KL-12-07 (ЗМД) від 10.02.2015 року, № 176/KL-12-08 (ЗМД) від 10.02.2015 року; іпотеки за договором іпотеки № 176/KL-12/ДІ від 14.09.2012 року, іпотеки за договором № 176/KL-12/ДІ-2 від 30.05.2013 року; поруку за договорами № 176/KL-12 від 19.03.2015 року, № 176/KL-12 (ДП-4) від 07.11.2013 року, № 176/KL-12 (ДП-2) від 13.09.2012 року, № 176/KL-12 (ДП-1) від 13.09.2012 року припиненою є обґрунтованою та доведеною, а тому підлягає до задоволення.

Оскільки, позивач (відповідач за зустрічним позовом) не визнає факту припинення зобовязання за кредитним договором, позовна вимога ПП «ТД «Майола» про зобовязання ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» вчинити дії щодо вилучення записів про реєстрацію обтяжень, що виникли на підставі договорів застави: № 176/KL-12 (ТО) від 13.09.2012 року, № 176/KL-12 (ЗМП-2) від 29.05.2013 року, № 176/KL-12 (ЗМП-4) від 07.11.2013 року, № 176/KL-12-01 (ЗМД) від 10.02.2015 року, № 176/KL-12-02 (ЗМД) від 10.02.2015 року, № 176/KL-12-03 (ЗМД) від 10.02.2015 року, № 176/KL-12-05 (ЗМД) від 10.02.2015 року, № 176/KL-12-06 (ЗМД) від 10.02.2015 року, № 176/KL-12-07 (ЗМД) від 10.02.2015 року, № 176/KL-12-08 (ЗМД) від 10.02.2015 року; договорів іпотеки: № 176/KL-12/ДІ від 14.09.2012 року, № 176/KL-12/ДІ-2 від 30.05.2013 року та договорів поруки № 176/KL-12 від 19.03.2015 року, № 176/KL-12 (ДП-4) від 07.11.2013 року, № 176/KL-12 (ДП-2) від 13.09.2012 року, № 176/KL-12 (ДП-1) від 13.09.2012 року є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Згідно з ч.1 ст.33 Господарського процесуального України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 Господарського процесуального України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 44 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч.4 ст.49 Господарського процесуального кодексу України, стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує судовий збір за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору.

Враховуючи, що спір стосовно заявленої вимоги до відповідача виник з вини позивача по справі, судові витрати по розгляду справи в цій частині відповідно до ст. 49 ГПК України необхідно покласти на позивача.

Оскільки спір стосовно задоволених вимог за зустрічним позовом виник з вини позивача по справі, судові витрати по розгляду справи відповідно до ст. 49 ГПК України необхідно покласти на позивача.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 16, 509, 516, 517, 518, 526, 527, 546, 572, 574, 576, 577, 589, 593, 598, 601, 1060, 1066 ЦК України, ст.ст. 20, 28 Закону України «Про заставу», та ст.ст. 4, 17, 33, 34, 35, 44, 49, 75, 79, 82, 83, 84, 85, 116 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні первісного позову ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» в особі Львівської філії до ПП «ТД «Майола» про стягнення заборгованості відмовити повністю.

2. Зустрічний позов ПП «ТД «Майола» до ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» в особі Львівської філії задоволити повністю.

3. Зобовязати ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» в особі Львівської філії (Львівська область, м. Львів, вул. Перфецького, 7А, код 24214088) зарахувати кошти в сумі 3 631 139, 21 євро як оплату за кредитним договором № 176/KL-12 від 13.09.2012р. на відкриття відновлювальної кредитної лінії.

4. Визнати припиненим зобовязання ПП «ТД «Майола» за кредитним договором № 176/KL-12 від 13.09.2012 р. на відкриття відновлювальної кредитної лінії.

5. Визнати заставу за договорами № 176/KL-12 (ТО) від 13.09.2012р., № 176/KL-12 (ЗМП-2) від 29.05.2013р., № 176/KL-12 (ЗМП-4) від 07.11.2013р., № 176/KL-12-01 (ЗМД) від 10.02.2015р. № 176/KL-12-02 (ЗМД) від 10.02.2015р., № 176/KL-12-03 (ЗМД) від 10.02.2015р., № 176/KL-12-05 (ЗМД) від 10.02.2015р., № 176/KL-12-06 (ЗМД) від 10.02.2015р., № 176/KL-12-07 (ЗМД) від 10.02.2015р., № 176/KL-12-08 (ЗМД) від 10.02.2015р.; іпотеку за договором іпотеки № 176/KL-12/ДІ від 14.09.2012р., іпотеку за договором № 176/KL-12/ДІ-2 від 30.05.2013р.; поруку за договорами № 176/KL-12 від 19.03.2015р., № 176/KL-12 (ДП-4) від 07.11.2013р.,№ 176/KL-12 (ДП-2) від 13.09.2012р., № 176/KL-12 (ДП-1) від 13.09.2012р. припиненою.

6. Зобовязати ПАТ «Банк «Київська ОСОБА_1» в особі Львівської філії (Львівська область, м. Львів, вул. Перфецького, 7А, код 24214088) вчинити дії щодо вилучення записів про реєстрацію обтяжень, що виникли на підставі договорів застави: № 176/KL-12 (ТО) від 13.09.2012р., № 176/KL-12 (ЗМП-2) від 29.05.2013р., № 176/KL-12 (ЗМП-4) від 07.11.2013р., № 176/KL-12-01 (ЗМД) від 10.02.2015р. № 176/KL-12-02 (ЗМД) від 10.02.2015р., № 176/KL-12-03 (ЗМД) від 10.02.2015р., № 176/KL-12-05 (ЗМД) від 10.02.2015р.,№ 176/KL-12-06 (ЗМД) від 10.02.2015р., № 176/KL-12-07 (ЗМД) від 10.02.2015р., № 176/KL-12-08 (ЗМД) від 10.02.2015р.; договорів іпотеки: № 176/KL-12/ДІ від 14.09.2012р., № 176/KL-12/ДІ-2 від 30.05.2013р. та договорів поруки № 176/KL-12 від 19.03.2015р., № 176/KL-12 (ДП-4) від 07.11.2013р., № 176/KL-12 (ДП-2) від 13.09.2012р., № 176/KL-12 (ДП-1) від 13.09.2012р.

7. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська ОСОБА_1» в особі Львівської філії (Львівська область, м. Львів, вул. Перфецького, 7А, код 24214088) на користь Приватного підприємства «Торговий дім «Майола» (Львівська область, м. Львів, вул. Городоцька, 155, код 32712030) 4 872 (чотири тисячі вісімсот сімдесят дві) грн. 00 коп. судового збору.

8. Накази видатиу відповідності із ст.116 ГПК України.

В судовому засіданні 14.06.2017 р. оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 19.06.2017 р.

Суддя Мазовіта А.Б.