ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.06.2017 Справа № 905/1078/17

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Сковородіної О.М.,

при секретарі судового засідання Сапожніковій Ю.Б.

у справі за позовом: Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Донецького обласного управління АТ "Ощадбанк", м.Краматорськ Донецької області,

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Світлодарськ Донецької області,

про стягнення 698 165, 94 грн. та розірвання договору кредитної лінії №9 від 14 лютого 2014 року,

за участю представників сторін:

від позивача: Мавроді В.В., за довіреністю № 316 від 03.02.2017р.

від відповідача: не з'явився

Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Донецького обласного управління АТ "Ощадбанк", м.Краматорськ звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Світлодарськ Донецької області про стягнення 698165,94 грн. та розірвання договору кредитної лінії №9 від 14 лютого 2014 року.

В обґрунтування позивач посилається на укладений договір кредитної лінії № 9 від 14.02.2014р., рішення господарського суду Донецької області від 21.09.2015р. №905/1074/15. Зазначає, що зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати комісії та відсотків за користування кредитом відповідач належним чином не виконав, у зв'язку з чим позивач просить суд:

1) стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 698 156,94грн. (з яких: 281579,85грн. - відсотки за користування кредитом, 5 679,28грн. - прострочена заборгованість за нарахованими комісійними винагородами, 301 053,05грн. - інфляційні втрати від прострочених сум заборгованості за основним боргом, 59 025,85грн. - інфляційні втрати від прострочених сум заборгованості за простроченими процентами, 985,55 грн. - інфляційні втрати від прострочених сум заборгованості за комісіями, 38 687,61 грн. - 3% річних по простроченому кредиту, - 10 972,09 грн. - 3% річних по простроченим процентам, 182,66 грн. - 3% річних по простроченій комісії);

2) розірвати договір кредитної лінії № 9 від 14.02.2014р., укладений між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Донецького обласного управління АТ "Ощадбанк", м.Краматорськ Донецької області, та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, м. Світлодарськ Донецької області.

Як на правову підставу позивач посилається на ст.ст. 175, 193 ГК України, ст.ст. 525, 611, 625, 651, ЦК України.

Представник позивача в судових засіданнях наполягав на задоволенні позовних вимог.

Відповідач в судове засідання 26.06.2017р. як і в попередні судові засідання, не з'явився, представника не направив, своїм правом на участь в судовому засіданні не скористався. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином.

Враховуючи, що наявних в матеріалах справи документів та пояснень достатньо для прийняття рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача за наявними в ній матеріалами справи в порядку ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Вивчивши матеріали справи, господарський суд встановив наступне.

14.02.2014р. між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" м. Київ в особі територіального безбалансового відділення №10004/0289 філії - Донецького обласного управління АТ "Ощадбанк", м.Артемівськ, і Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, м.Світлодарськ, Артемівський район, Донецька область укладено договір кредитної лінії №9, за умовами якого (п.2.1. договору) Банк зобов'язався надати на умовах цього договору, а Позичальник зобов'язався отримати та належним чином використовувати та повернути в передбачені цим договором строки кредит та сплатити проценти та інші платежі за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором.

Кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з остаточним терміном повернення не пізніше 13.02.2017р. (п. 2.2. договору).

Згідно із п.2.3. договору, сторони погодили суму максимального ліміту кредитування і визначили його в розмірі 700 000 грн.

Відповідно до п.п. 2.3.3., 2.4. договору, Позичальник зобов'язався здійснити погашення кожного траншу не пізніше ніж на 365 календарний день з моменту його отримання незалежно від діючого ліміту кредитування. Кредит надається траншами з позичкового рахунку в безготівковому порядку на поповнення обігових коштів.

Пунктами 2.7., 2.7.1., 2.7.2. договору передбачено, що за користування кредитом Позичальник зобов'язаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти) в порядку та розмірах, визначених цим договором. Проценти нараховуються Банком за фіксованою процентною ставкою. При нарахуванні та сплаті процентів за користування кредитом Сторони повинні керуватись наступним:

Проценти за користування кредитом розраховуються Банком на основі процентної ставки в розмірі 19,8% річних, яка може бути встановлена в іншому розмірі в порядку, визначеному цим договором.

Проценти нараховуються методом факт/факт на фактичну суму заборгованості Позичальника за кредитом та за термін фактичного користування ним, починаючи з першого дня видачі кредиту включно та до повного погашення заборгованості за цим договором. При нарахуванні процентів день видачі кредиту приймається до розрахунку як 1 (один) повний день користування кредитом, а день повернення кредиту (його частини) до розрахунку процентів не включається.

За змістом п. 2.7.3. договору, нараховані за період з першого дня видачі кредиту або з першого числа звітного місяця по останнє число звітного місяця або по останній день повернення Позичальником кредиту (або його частини) проценти (з урахуванням положень п. 2.7.4. цього договору) повинні бути сплачені Позичальником не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, а в разі дострокового погашення кредиту - одночасно з погашенням кредиту. Перший раз Позичальник сплачує проценти не пізніше 10.03.2014р.

Пунктами 3.1.1., договору сторони визначили, що Банк відкриває Позичальнику рахунок (рахунки) для обліку заборгованості Позичальника за кредитом відповідно до правил, що діють у Банку, та законодавства. Банк надає кредит в безготівковій формі: 1) шляхом сплати з рахунку для обліку заборгованості за кредитом платіжних документів, наданих Позичальником, на користь його контрагентів згідно з цільовим призначенням відповідно до п.2.4. цього договору; 2) шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника, відкритий в банку.

Спосіб надання кредиту визначається банком самостійно згідно з Законодавства.

Умовами п.2.10. договору передбачено, що за надання банківських послуг Позичальник сплачує Банку комісійні винагороди.

Відповідно до п. 3.3.1. договору, Банк має право у випадку, якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання Позичальником взятих на себе обов'язків та недотримання умов, передбачених цим договором та/або документами забезпечення вимагати негайного повернення суми кредиту та всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом (разом з будь-якими іншими нарахованими сумами або сумами, що підлягають сплаті за цим договором), у т.ч., але невиключно: Позичальник вчасно не сплатив суму кредиту, її частину або проценти за користування кредитом або будь-які ін. суми, які підлягають сплаті за цим договором.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін і діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань за цим договором (п. 10.5. договору).

Наявними в матеріалах справи виписками за період з 14.02.2014р. по 01.06.2017р., а також рішенням господарського суд Донецької області від 15.04.2014р. у справі №905/1074/15 підтверджений факт виконання позивачем своїх зобов'язань щодо надання кредиту, у зв'язку з чим цей факт відповідно до ст.35 Господарського процесуального кодексу України повторному встановленню не підлягає.

Посилаючись на невиконання відповідачем грошових зобов'язань за договором та рішенням суду, що набрало законної сили позивач провів додаткове нарахування суми процентів, комісії, 3 % річних за період після набрання законної сили зазначеним рішенням суду, а також нарахував суму інфляційних втрат за весь час прострочення заборгованості, та простить суд стягнути 698 165, 94 гривень, з яких:

- 281 579,85грн. - відсотки за користування кредитом (за період з 12.06.2015р. по 17.04.2017р.),

- 5 679,28грн. - прострочена заборгованість за нарахованими комісійними винагородами (за період з 12.06.2015р. по 17.04.2017р.),

- 301 053,05грн. - інфляційні втрати від прострочених сум заборгованості за основним боргом (за період з березня 2015р. по березень 2017р.),

- 59 025,85грн. - інфляційні втрати від сум заборгованості за простроченими процентами (за період з серпня 2014р. по березень 2017р.),

- 985,55 грн. - інфляційні втрати від сум заборгованості за простроченими комісіями (за період з серпня 2014р. по березень 2017р.),

- 38 687,61 грн. - 3% річних по простроченому кредиту (за період з 12.06.2015р. по 17.04.2017р.),

- 10 972,09 грн. - 3% річних по простроченим процентам (за період з 12.06.2015р. по 17.04.2017р.),

- 182,66 грн. - 3% річних по простроченій комісії (за період з 12.06.2015р. по 17.04.2017р.).

Станом на дату розгляду справи заборгованість відповідача залишена не погашеною.

Крім того, у зв'язку з істотним порушенням відповідачем умов договору в частині сплати заборгованості за кредитом позивач просив суд розірвати договір кредитної лінії №9 від 14.02.2014р.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч. 1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно до п.1 ст.628 Цивільного Кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно до п.1 ст. 1054 Цивільного Кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідач свої зобов'язання по договору не виконав, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі 281 579,85грн. за період з 12.06.2015р. по 17.04.2017р., прострочена заборгованість за нарахованими комісійними винагородами в сумі 5 679,28грн. за період з 12.06.2015р. по 17.04.2017р.

Доказів повернення відповідачем одержаного кредиту, а також сплати належних за користування кредитом процентів у повному розмірі та в установлений строк суду не надано, отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Згідно з ч.2 ст.218 Господарського Кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст.625 Цивільного кодексу України позивачем були заявлені вимоги про стягнення з відповідача: 3% річних по простроченому кредиту (за період з 12.06.2015р. по 17.04.2017р.) в сумі 38 687,61 грн.; 3% річних по простроченим процентам (за період з 12.06.2015р. по 17.04.2017р.) в сумі 10 972,09 грн.; 3% річних по простроченій комісії (за період з 12.06.2015р. по 17.04.2017р.). в сумі 182,66 грн.

За висновками суду, розрахунок суми трьох процентів річних по простроченому кредиту є арифметично вірними та підлягає стягненню з відповідача в заявленій сумі - 38 687,61 грн. (за період з 12.06.2015р. по 17.04.2017р.).

Розрахунок суми трьох процентів річних по простроченим процентам є арифметично вірними та підлягає стягненню з відповідача в заявленій сумі - 10 972,09 грн. (за період з 12.06.2015р. по 17.04.2017р.).

Розрахунок суми трьох процентів річних по простроченій комісії є арифметично вірними та підлягає стягненню з відповідача в заявленій сумі - 182,66 грн. (за період з 12.06.2015р. по 17.04.2017р.).

Крім того, на підставі ст.625 Цивільного кодексу України позивачем були заявлені вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості за основним боргом (за період з березня 2015р. по березень 2017р.) в сумі 301 053,05грн.; інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості за простроченими процентами (за період з серпня 2014р. по березень 2017р.) в сумі 59 025,85грн.; інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості за комісіями (за період з серпня 2014р. по березень 2017р.) в сумі 985,55 грн.

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом і його найменший період визначення становить місяць, а тому прострочення платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що мала місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочення.

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу.

Як зазначено у п.3.2 Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р. "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

Суд, перевірив наданий позивачем розрахунок суми інфляційних втрат від сум заборгованості за основним боргом за період з березня 2015р. по березень 2017р., та встановив суму інфляційних втрат від сум заборгованості за основним боргом за зазначений період в розмірі 262 021,49грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

Суд, перевірив наданий позивачем розрахунок суми інфляційних втрат від сум заборгованості за простроченими процентами за період з серпня 2014р. по березень 2017р., та встановив суму інфляційних втрат від сум заборгованості за простроченими процентами за зазначений період в розмірі 58 780,11грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

Суд, перевірив наданий позивачем розрахунок суми інфляційних втрат від сум заборгованості за простроченими комісіями за період з серпня 2014р. по березень 2017р., та встановив суму інфляційних втрат від сум заборгованості за простроченими комісіями за зазначений період в розмірі 939,37грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

Розглядаючи заявлену позивачем вимогу про розірвання договору кредитної лінії № 9 від 14.02.2014р., суд виходить з наступного.

У відповідності до п.10.5. договору кредитної лінії, цей договір набуває чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін і діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань за цим договором.

Згідно з вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до регламентованих ст. 651 ЦК України загальних цивільно-правових підстав зміни або розірвання договору, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно з умовами укладеного сторонами договору кредиту відповідач зобов'язався своєчасно погасити кредит в повному обсязі у встановлений строк, сплачувати кредитору проценти за користування кредитом, передбачені договором. Натомість, взяті на себе зобов'язання за договором відповідач належним чином не виконував, допускав порушення строків платежів сум основного боргу, відсотків, комісії, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами, зокрема, рішенням господарського суду Донецької області від 21.09.2015р. №905/1074/15.

Наведене надає підстави для висновку про наявність допущеного відповідачем істотного порушення умов договору, що в свою чергу є належною правовою підставою для розірвання договору кредитної лінії на вимогу Кредитора.

З огляду на викладене, вимога про розірвання договору кредиту №9 від 14.02.2014р. підлягає задоволенню.

Судовий збір відповідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 47, 49, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Донецького обласного управління АТ "Ощадбанк", м.Краматорськ Донецької області, до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Світлодарськ Донецької області, про стягнення 698 165, 94 грн. та розірвання договору кредитної лінії №9 від 14 лютого 2014 року, - задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1; дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1.) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Донецького обласного управління АТ "Ощадбанк" (84302, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Сіверська (Люксембург Рози), б.54; ) заборгованість за договором кредитної лінії №9 від 14.02.2014р. в загальній сумі 658 842,46грн. (з яких: 281 579,85грн. - відсотки за користування кредитом, 5 679,28грн. - прострочена заборгованість за нарахованими комісійними винагородами, 262 021,49грн. - інфляційні втрати від прострочених сум заборгованості за основним боргом, 58 780,11грн. - інфляційні втрати від сум заборгованості за простроченими процентами, 939,37 грн. - інфляційні втрати від сум заборгованості за простроченими комісіями, 38 687,61 грн. - 3% річних по простроченому кредиту, 10 972,09 грн. - 3% річних по простроченим процентам, 182,66 грн. - 3% річних по простроченій комісії); витрати по сплаті судового збору в розмірі 11 482,64грн.

Розірвати договір кредитної лінії №9 від 14.02.2014р., укладений між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Донецького обласного управління АТ "Ощадбанк", м.Краматорськ Донецької області, та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, м. Світлодарськ Донецької області.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення підписаний 03.07.2017р.

Рішення набирає законної сили 14.07.2017р.

Рішення може бути оскаржено в Донецький апеляційний господарський суд згідно розділу XII ГПК України.

Суддя О.М. Сковородіна