ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 року Справа № 910/3972/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Демидової А.М. (доповідач у справі),
суддів:Кролевець О.А., Шевчук С.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України
на ухвалугосподарського суду міста Києва від 14.03.2017
та постановуКиївського апеляційного господарського суду від 10.04.2017
у справі№ 910/3972/16 господарського суду міста Києва
за позовом1. Міністерства оборони України (позивач-1); 2. Київського квартирно-експлуатаційного управління (позивач-2)
доМіністерства економічного розвитку і торгівлі України
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_4
прозобов'язання повернути житлове приміщення,
за заявоюМіністерства економічного розвитку і торгівлі України
провизнання наказу таким, що не підлягає виконанню,
за участю представників:
від позивача-1 Сажієнко І.О.
від позивача-2Сажієнко І.О.
від відповідачаКалусенко В.В.
від третьої особине з'явився

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.03.2017 у справі № 910/3972/16 (суддя Смирнова Ю.М.) у задоволенні заяви Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.04.2017 (колегія суддів у складі: Зеленін В.О. - головуючий, Чорногуз М.Г., Ткаченко Б.О.) ухвалу господарського суду міста Києва від 14.03.2017 у справі № 910/3972/16 залишено без змін.

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду міста Києва від 14.03.2017 та постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.04.2017 у справі № 910/3972/16, Міністерство економічного розвитку і торгівлі України звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить суд скасувати зазначені ухвалу та постанову, і задовольнити заяву Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що оскаржувані судові акти прийняті з порушенням норм процесуального права.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 19.06.2017 колегією суддів у складі: Демидової А.М. - головуючого (доповідач у справі), Кролевець О.А., Шевчук С.Р. прийнято зазначену касаційну скаргу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України до касаційного провадження та призначено її розгляд у судовому засіданні на 27.06.2017 о 12 год. 00 хв.

Учасники судового процесу, згідно з приписами ст. 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду касаційної скарги, однак третя особа передбаченим законом правом на участь у розгляді скарги касаційною інстанцією не скористалася.

Заслухавши представників позивачів та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Рішенням господарського суду міста Києва від 12.05.2016 у справі № 910/3972/16, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.08.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 02.11.2016, позов задоволено повністю. Зобов'язано Міністерство економічного розвитку і торгівлі України повернути Міністерству оборони України в особі Київського квартирно-експлуатаційного управління рівнозначне за площею, технічним станом та санітарними умовами житлове приміщення (квартиру) в новозбудованому будинку в місті Києві, а саме: 2-кімнатну квартиру загальною площею 73,10 кв. м, житловою площею - 31,50 кв. м. Стягнуто з Міністерства економічного розвитку і торгівлі України на користь Міністерства оборони України 9 649,20 грн. судового збору.

02.09.2016 на виконання зазначеного рішення господарським судом міста Києва видано відповідні накази.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 23.02.2017 Міністерство економічного розвитку і торгівлі України звернулося до господарського суду міста Києва із заявою про визнання наказу господарського суду міста Києва від 02.09.2016 у справі № 910/3972/16 таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на приписи ст. 117 ГПК України.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1291 Конституції України та ст. 115 ГПК України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Частинами 2, 4 ст. 117 ГПК України передбачено, що господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом. Господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

У пп. 3.3 п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" роз'яснено, що частина четверта статті 117 ГПК України містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, зокрема, якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Як встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, заява Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, обґрунтована тим, що, на думку боржника, у нього відсутній обов'язок передавати майно, зазначене у наказі господарського суду міста Києва від 02.09.2016 у справі № 910/3972/16, оскільки виконання ним обов'язку за договором № 303/25/6-982 від 22.06.2012 ставиться в залежність від надання ОСОБА_4 квартири у порядку черги від Міністерства оборони України. Також боржник зазначає, що обов'язок Міністерства економічного розвитку і торгівлі України повернути відповідне приміщення відсутній в силу відсутності у нього на балансовому та позабалансовому обліку житлових приміщень.

Місцевим та апеляційним господарськими судами встановлено, що доводи (обґрунтування), викладені Міністерством економічного розвитку і торгівлі України у заяві про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню наводились ним у відзиві на позовну заяву, у апеляційній скарзі, у касаційній скарзі та вказаним доводам надавалась оцінка при розгляді справи і вони були відхилені судами всіх інстанцій.

Враховуючи викладене, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що наведені у заяві доводи боржника фактично зводяться до заперечення позовних вимог у даній справі, оцінка яким надана судами в ході вирішення справи по суті.

Встановивши, що Міністерством економічного розвитку і торгівлі України не доведено існування обставин, які у розумінні ст. 117 ГПК України можуть бути підставами для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, а саме, не доведено відсутності повністю чи частково обов'язку боржника, місцевий господарський суд, з яким підставно погодилась апеляційна інстанція, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про визнання наказу господарського суду міста Києва від 02.09.2016 у справі № 910/3972/16 таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 11113 ГПК України касаційні скарги на ухвали місцевого або апеляційного господарських судів розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення місцевого господарського суду, постанови апеляційного господарського суду.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1115 та ч.ч. 1, 2 ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє судові рішення виключно на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Твердження скаржника про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваних ухвали та постанови не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законних та обґрунтованих судових актів колегія суддів не вбачає.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.04.2017 та ухвалу господарського суду міста Києва від 14.03.2017 у справі № 910/3972/16 залишити без змін.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді О.А. Кролевець

С.Р. Шевчук