ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.06.2017р. Справа №905/904/17

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «А.С. ОСОБА_2», м.Дніпро

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Укрелектромережбуд»,

м.Бахмут

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Крименерго», м.Київ

про стягнення заборгованості в сумі 533615,27 грн.

Суддя Левшина Г.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_3-по дов.

від відповідача: ОСОБА_4-по дов.

від третьої особи: не зявився

В засіданні суду брали участь:

Згідно із ст.77 ГПК України в засіданні суду

оголошувалась перерва з 12.50 год. 27.06.2017р.

по 15.00 год. 27.06.2017р.

СУТЬ СПРАВИ:

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «А.С. ОСОБА_2», м.Дніпро, позивач, звернувся до господарського суду з позовною заявою до відповідача, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Укрелектромережбуд», м.Бахмут, про стягнення заборгованості в сумі 533615,27 грн., у тому числі основний борг в сумі 251617,92 грн., інфляція в сумі 253272,44 грн. та три проценти річних в сумі 28724,91 грн.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на невиконання відповідачем своїх зобовязань зі сплати вартості виконаних за договором субпідряду від 20.02.2013р. №АС08/13 робіт.

Відповідач у відзиві на позов від 31.05.2017р. №04/513 проти позовних вимог заперечує, посилаючись на недоведеність позивачем факту виникнення у відповідача обовязку зі сплати заборгованості в сумі 251617,92 грн.

Крім цього, у відзиві на позов відповідачем заявлено про застосування позовної давності до позовних вимог.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 01.06.2017р. до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Крименерго», м.Київ.

Третя особа письмових пояснень по суті спору не надала, заявила клопотання про відкладення розгляду справи.

Клопотання третьої особи судом залишено без задоволення як необгрунтоване, враховуючи, що з моменту залучення останньої до розгляду справи у ПАТ «ДТЕК Крименерго», м.Київ було достатньо часу для надання суду своїх пояснень.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Відповідно ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

20.02.2013р. між сторонами був підписаний договір субпідряду №АС08/13, згідно з умовами якого позивач (субпідрядник) в порядку та на умовах даного договору зобовязався на свій ризик, власними силами та засобами, з власних матеріальних ресурсів та матеріальних ресурсів відповідача виконати та здати в узгоджені сторонами строки роботи, визначені в п.1.2 договору згідно з затвердженою проектно-кошторисною документацією.

Згідно із ст.628 Цивільного кодексу України, ст.180 Господарського кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Зі змісту договору субпідряду №АС08/13 від 20.02.2013р. вбачається, що у відповідності до вимог статті 181 Господарського кодексу України сторони досягли згоди і визначилися між собою за всіма його істотними умовами щодо: предмету договірного зобовязання, обєму робіт, а також їх вартості та строку виконання, відповідальності за порушення його умов.

Так, згідно п.1.2 договору №АС08/13 від 20.02.2013р. найменування робіт «Технічне переоснащення ВЛ-0,4 кВ від ТП-417 руб. 1,4,8 в м.Симферополь».

Місце проведення робіт: АР Крим, м.Симферополь, Симферопольська ГЕС (п.1.3 договору).

Вартість робіт, що виконуюються позивачем визначається у договірній ціні (додаток №1), яка є невідємною частиною даного договору, та становить 614682,67 грн., є твердою (п.2.1 договору №АС08/13 від 20.02.2013р.).

Позивач зобовязується приступити до виконання робіт за цим договором з моменту підписання договору, проте, не раніше передання йому комплекту проектно-кошторисної документації та закінчити всі роботи, передбачені договором в строк до 25.06.2013р. за умови виконання відповідачем своїх зобовязань перед позивачем (п.3.1 договору з урахуванням додаткових угод від 11.03.2013р., 15.04.213р., 24.04.2013р., 27.05.2013р., 12.06.2013р.).

Відповідно до п.6.1 договору №АС08/13 від 20.02.2013р. здача-приймання виконаних підрядних робіт здійснюється сторонами з оформленням відповідного акту приймання виконаних підрядних робіт, довідки про вартість виконаних підрядних робіт, які надаються позивачем щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця.

Приймання робіт, що завершені позивачем, здійснюється сторонами шляхом підписання акту приймання виконаних підрядних робіт, довідки про вартість виконаних підрядних робіт згідно з цим договором (п.6.3 договору).

Цей договір вступає в силу в день його підписання обома сторонами та діє до повного виконання сторонами зобовязань за цим договором (п.11.1 договору).

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Згідно з наданими до справи довідками про вартість виконаних підрядних робіт за квітень 2013р., червень 2013р., актами приймання виконаних підрядних робіт №05/04-13 від 30.04.2013р., №06/13-1 від 27.06.2013р., №06/13-2 від 27.06.2013р., №06/13-3 від 29.06.2013р., які підписані сторонами без будь-яких зауважень або заперечень, позивачем було виконано, а відповідачем прийнято роботи на загальну суму 602303,23 грн.

Відповідно до п.4.1 договору №АС08/13 від 20.02.2013р. за умови фінансової можливості на підставі виставленого позивачем рахунку, відповідач має право перерахувати на поточний рахунок позивача авансовий платіж в розмірі до 50% від договірної ціни для придбання матеріальних ресурсів, обладнання. Погашення авансового платежу здійснюється щомісячно з моменту перерахування відповідачем авансового платежу позивачу, пропорційно виконаним роботам до договірної ціни, шляхом вирахування з вартості виконаних позивачем та прийнятих відповідачем робіт суми оплаченого авансового платежу. Кінцевий розрахунок за цим договором за виконані позивачем роботи здійснюється відповідачем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача протягом 30 календарних днів після підписання наданих позивачем акту приймання виконаних підрядних робіт, довідки про вартість виконаних підрядних робіт за умови отримання грошових коштів відповідачем замовника ПАТ «ДТЕК Крименерго» на підставі документів, наданих позивачем.

Відповідач у відзиві на позов проти отримання від позивача відповідних рахунків заперечує. Крім цього, відповідач також посилається на ненадходження коштів від замовника робіт.

Суд вказані заперечення відповідача до уваги не приймає, враховуючи, що згідно частини першої статті 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Відповідно до ст.854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Неотримання відповідачем коштів від замовника не впливає на зміст та обсяг прав та обовязків сторін за договором субпідряду №АС08/13 від 20.02.2013р. та не звільняє відповідача від виконання своїх зобовязань зі сплати виконаних позивачем робіт.

На підставі частини другої статті 617 Цивільного кодексу України, частини другої статті 218 Господарського кодексу України та рішення Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18 жовтня 2005 року відсутність коштів не виправдовує бездіяльність відповідача.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 N11/446 та в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005р.

Одночасно, постилання відповідача на неотримання рахунків від позивача спростовуються наданими до справи документами.

Зокрема, згідно з наданими до справи банківськими виписками від 19.03.2013р., 24.05.2013р., 24.03.2016р., платіжним дорученням (в якому міститься посилання на рахунок позивача) відповідачем на користь позивача було перераховано грошові кошти в сумі 338639,25 грн.

Крім цього, згідно актів здачі-прийняття робіт №1 від 27.06.2013р., №2 від 30.04.2013р. згідно договору №АС08/13 від 20.02.2013р. відповідач є кредитором позивача на суму 12046,06 грн., внаслідок чого залишок заборгованості відповідача за виконані позивачем роботи становить 251617,92 грн.

Таким чином, свої зобов`язання щодо своєчасної та повної сплати позивачу грошових коштів в сумі 251617,92 грн. за договором субпідряду №АС08/13 від 20.02.2013р. всупереч ст.ст.526, 530, 854 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України відповідач належним чином не виконав.

Відповідач у відзиві на позов від 20.10.2016р. №09-9/46 заявив про пропущення позивачем позовної давності на звернення до суду з позовними вимогами.

Згідно із статтею 256 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 Цивільного кодексу України).

За змістом ст.261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як встановлено судом, відповідач мав сплатити вартість виконаних позивачем робіт протягом 30 календарних днів після підписання наданих позивачем акту приймання виконаних підрядних робіт, довідки про вартість виконаних підрядних робіт, тобто, в строк до 29.07.2013р. та 30.07.2013р. включно.

Таким чином, позивач дізнався про порушення відповідачем свого права на отримання винагороди за виконані роботи 29.07.2013р., 30.07.2013р., внаслідок чого з 30.07.2013р. та з 31.07.2013р. у позивача виникло право на відповідний позов про стягнення заборгованості в сумі 251617,92 грн.

Відповідно до ст.264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Згідно з приписами п.4.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року N10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» у дослідженні обставин, пов'язаних із вчиненням зобов'язаною особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку (частина перша статті 264 Цивільного кодексу України) господарському суду необхідно у кожному випадку встановлювати, коли конкретно вчинені боржником відповідні дії, маючи на увазі, що переривання перебігу позовної давності може мати місце лише в межах строку давності, а не після його спливу.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати: визнання пред'явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. При цьому якщо виконання зобов'язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

Як встановлено судом вище, згідно з наявним у справі платіжним дорученням від 24.03.2016р. відповідачем було сплачено позивачу згідно рахунку №45 від 27.06.2013р. грошові кошти в сумі 9855,89 грн.

Згідно рахунку №45 від 27.06.2013р. останній виставлений позивачем з вимогою до відповідача щодо сплати вартості робіт в сумі 273519,91 грн. згідно договору №АС08/13 від 20.02.2013р.

За висновками суду, сплата відповідачем 24.03.2016р. заборгованості в сумі 9855,00 грн. за рахунком на суму 273519,91 грн. є свідченням визнання останнім загальної суми основного боргу.

Тобто, з 24.03.2016р. відбулося переривання позовної давності по вимогах про стягнення основного боргу в сумі 251617,92 грн., а її перебіг почався заново.

Одночасно, виходячи з того, що позовна заява направлена до суду 14.04.2017р. (згідно штампу на конверті), судом встановлено, що позивачем дотримано встановлений ст.257 Цивільного кодексу України трирічний строк позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості в сумі 251617,92 грн., внаслідок чого позов в цій частині вимог підлягає задоволенню.

За приписом ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання і на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім суми основного боргу позивачем згідно ст.625 Цивільного кодексу України за період з 28.07.2013р. по 12.04.2017р. нараховано та предявлено до стягнення інфляцію в сумі 253272,44 грн. та три проценти річних в сумі 28724,91 грн.

Виходячи з того, що позивачем при проведенні нарахування сум інфляції та трьох процентів річних припущено помилку у визначенні дати початку прострочення виконання відповідачем свого грошового зобовязання, суд проведено перерахунок інфляції та трьох процентів річних.

При цьому, судом враховано п.3.2 постанови пленума Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань, згідно якого індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

За результатами проведеного судом перерахунку, стягнення з відповідача на користь позивача підлягає інфляція в сумі 251446,77 грн. за період з серпня 2013р. по березень 2017р. та три проценти річних в сумі 28681,91 грн. за період з 30.07.2013р. по 12.04.2017р., а решта вимог підлягає залишенню без задоволення.

Судовий збір підлягає розподілу між сторонами пропорційно задоволеним позовним вимогам.

27.06.2017р. до суду надійшло клопотання від 27.06.2017р. №04/513/1 ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Укрелектромережбуд», м.Бахмут про відстрочку та розстрочку виконання судового рішення.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

За приписом ст.115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України.

Відповідно до частини першої статті 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Згідно п.7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України від 17.10.2012р. №9 підставою для відстрочки, розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку, розстрочку рішення виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Як встановлено, відповідачем в обгрунтування свого клопотання про відстрочку та розстрочку виконання рішення суду посилається на важке матеріальне становище підприємства.

Проте, за висновками суду, важке матеріальне становище не може бути підставою для невиконання своїх зобовязань однією із сторін.

Крім цього, за наданими відповідачем документами відсутні жодні відомості щодо залишку коштів на рахунках відповідача.

За таких обставин, враховуючи недоведеність відповідачем наявності обставин для відстрочки та розстрочки виконання рішення суду, приймаючи до уваги тривале невиконання відповідачем своїх зобовязань перед позивачем, заява від 27.06.2017р. №04/513/1 ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Укрелектромережбуд», м.Бахмут про відстрочку та розстрочку виконання судового рішення підлягає залишенню без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4-3, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «А.С. ОСОБА_2», м.Дніпро до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Укрелектромережбуд», м.Бахмут про стягнення заборгованості в сумі 533615,27 грн., у тому числі основний борг в сумі 251617,92 грн., інфляція в сумі 253272,44 грн. та три проценти річних в сумі 28724,91 грн., задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Укрелектромережбуд», м.Бахмут на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «А.С. ОСОБА_2», м.Дніпро основний борг в сумі 251617,92 грн., інфляція в сумі 251446,77 грн. та три проценти річних в сумі 28681,91 грн., всього заборгованість в сумі 531746,60 грн., судовий збір в сумі 7972,21 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні 27.06.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 27.06.2017р.

Суддя Г.В. Левшина