ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
27 червня 2017 рокуСправа № 921/1187/13-г/10
УХВАЛА

про повернення заяви без розгляду

суддя: Хома С.О.,

Розглянувши Скаргу №06-2/962 від 22.06.2017 року Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" на дії органу Державної виконавчої служби

Оскаржувана особа: відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, м.Тернопіль вул.Грушевського,8

Скаржник: Дочірнє підприємство "Тернопільський облавтодор", м.Тернопіль вул.О.Кульчицької,8

Стягувач: Тернопільське міське шляхове ремонтно-будівельне підприємство "Міськшляхрембуд", м.Тернопіль вул.Монастирського,8.

у справі №921/1187/13-г/10

за позовом: Тернопільського міського шляхового ремонтно-будівельного підприємства "Міськшляхрембуд", м. Тернопіль, вул. Монастирського, 8;

до відповідача: Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" філія "Кременецька ДЕД", с. Іква Кременецького району Тернопільської області.

про: стягнення боргу в сумі 83 171,12 грн.

Суть справи

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 17.01.2014р. у справі №921/1187/13-г/10 позовні вимоги Тернопільського міського шляхового ремонтно-будівельного підприємства "Міськшляхрембуд" задоволено та стягнуто із Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор", філія "Кременецька ДЕД", с. Іква Кременецького району Тернопільської області, р/р 8572 в УСБ, МФО300023, на користь Тернопільського міського шляхового ремонтно-будівельного підприємства "Міськшляхрембуд", м. Тернопіль, вул. А. Монастирського, 8, р/р 806 в ПАТ КБ "Хрещатик" м. Тернопіль, МФО 300670, код ЄДРПОУ 88 83 171,12 грн. боргу; 1 720,50 грн. в повернення сплаченого судового збору.

На виконання рішення господарського суду 07.02.2014р. видано наказ про стягнення з Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" філія "Кременецька ДЕД" в користь Тернопільського міського шляхового ремонтно-будівельного підприємства "Міськшляхрембуд" 83171 грн. 12 коп. боргу та 1720 грн. 50 коп. в повернення сплаченого судового збору.

26.06.2017р. дочірнє підприємство "Тернопільський облавтодор" звернулось до господарського суду із Скаргою №06-2/962 від 22.06.2017 на дії органу Державної виконавчої служби, в якій просить суд:

1. Поновити строк для подачі скарги на постанову про стягнення виконавчого збору від 14.03.2017р. ВП 42706836, та постанови про стягнення витрат на проведення виконавчих дій від 14.03.2017р. ВП 42706836 оскільки про винесені постанови боржнк дізнався лише 13.06.2017р. з Постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.06.2017р.;

2. Прийняти Скаргу на дії органу державної виконавчої служби до свого провадження;

3. Витребувати з відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області матеріали виконавчого провадження щодо виконання наказу господарського суду №921/1187/13-г/10 від 07.02.2014р.

4. Визнати дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_1 щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору і постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій неправомірними.

5. Скасувати Постанову про стягнення виконавчого збору від 14.03.2017р. ВП 42706836 і постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 14.03.2017р. ВП 42706836 по примусовому виконанні наказу господарського суду Тернопільської області №921/1187/13-г/10 від 07.02.2014р., скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 12.06.2017р. №54111193 по примусовому виконанні постанови №42706836 від 14.03.2017р., постанову про відкриття виконавчого провадження від 12.06.2017р. ВП №54111332 по примусовому виконанні постанови №42706836 від 14.03.2017р.

Розглянувши матеріали Скарги №06-2/962 від 22.06.2017 року, суд встановив, що дана скарга підлягає поверненню без розгляду, при цьому суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 121-2 ГПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

У відповідності до ч. ч.1,2 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони, прокурора чи своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк; про відновлення пропущеного строку зазначається в рішенні, ухвалі чи постанові господарського суду.

У відповідності до абзацу першого п.п. 9.7 п.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" № 9 від 17.10.2012 р., з наступними змінами, встановлений у частині першій статті 121-2 ГПК десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог статті 53 ГПК може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання. Скарга, пропущений строк подання якої не відновлений, залишається без розгляду, про що з посиланням на статті 53 і 121-2 ГПК судом без виклику сторін виноситься ухвала. Якщо ж скаргу було подано з пропуском згаданого строку без заяви про його відновлення, суд без виклику сторін виносить ухвалу про залишення скарги без розгляду, що не перешкоджає повторному поданню скарги із заявою про відновлення строку такого подання.

Згідно п.п.9.7-1 п.9 зазначеної вище Постанови №9 від 17.10.2012 року, якщо Законом України Про виконавче провадження встановлено спеціальний порядок обчислення строку звернення до суду зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби (як-от статтями 26,47,49,57,частиною четвертою статті 58 названого Закону), то господарському суду слід виходити саме з такого порядку.

У відповідності до абзацу другого п.п. 9.9. п.9 Постанови №9 від 17.10.2012 року у вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема, статтей 2,18,21,22,26,29,31,42,62,пунктів 1-3,5,6,9 частини першої статті 63,статті 64, розділів ХІ,ХІІ,ХІІ-1 ГПК тощо.

При застосуванні ч. 1 ст. 53 ГПК України у кожному випадку, з урахуванням конкретних обставин пропуску процесуального строку оцінюються доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, при цьому ГПК не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Тобто, клопотання про відновлення строку має бути підтверджене належними доказами у справі відповідно до вимог ст.ст. 33, 34 ГПК України та оцінюватись відповідно до норм ст. 43 цього ж кодексу (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20.09.2008 N 6/253).

Скаржник у поданій Скарзі посилається на ту обставину, що слугувала підставою для звернення із вказаною Скаргою, а саме що: 13 червня 2017 року ДП "Тернопільський облавтодор" отримав Постанову про відкриття виконавчого провадження від 12.06.2017 №54111193. Лише із суми виконавчого збору в розмірі 8489,16 грн. стало зрозуміло що зазначені постанови стосуються наказу господарського суду Тернопільської області №921/1187/13-г/10 від 07.02.2014р., оскільки до 13 червня 2017 року на адресу ДП "Тернопільський облавтодор" постанови від 14.03.2017 року не надходили. З даних постанов ДП "Тернопільський облавтодор" дізнався, що 14.03.2017 року була винесена постанова про стягнення з ДП "Тернопільський облавтодор" виконавчого збору по примусовому виконанні наказу №921/1187/13-г/10 від 07.02.2014р. на суму 8489, 16 грн. та відповідно Постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 14.03.2017р. по примусовому виконанні наказу №921/1187/13-г/10 від 07.02.2014р. на суму 200, 00грн. Однак, всупереч нормам ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" станом до 13.06.2017р. на адресу ДП "Тернопільський облавтодор" не надходила постанова про стягнення виконавчого збору по примусовому виконанні наказу та відповідно - постанова про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

В своєму клопотанні викладеному в п.1 Скарги скаржник просить суд поновити строк для подачі скарги на постанову про стягнення виконавчого збору від 14.03.2017р. ВП 42706836, та постанови про стягнення витрат на проведення виконавчих дій від 14.03.2017р. ВП 42706836 оскільки про винесені постанови боржник дізнався лише 13.06.2017р. з Постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.06.2017р.

Проте, скаржником - ДП "Тернопільський облавтодор" не додано до Скарги №06-2/962 від 22.06.2017 року доказів в підтвердження неотримання ним до 13 червня 2017 року зазначених постанов від 14.03.2017 року, а додано лише копію витягу з Журналу обліку вхідних документів 2017 (загальний) від 13.03.2016 та лише до - 31.03.2017 року.

Крім цього, однією із вимог Скарги №06-2/962 від 22 червня 2017 року є:

-"визнати дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у тернопільській області ОСОБА_1 щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору і постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій неправомірними"(п.4 прохальної частини Скарги).

Однак, суд звертає увагу, що п.4 Скарги не є конкретизованим не містить дат постанов та номеру виконавчого провадження.

Також, однією із вимог Скарги №06-2/962 від 22 червня 2017 року є:

- "скасувати Постанову про стягнення виконавчого збору від 14.03.2017р. ВП 42706836 і постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 14.03.2017р. ВП 42706836 по примусовому виконанні наказу господарського суду Тернопільської області №921/1187/13-г/10 від 07.02.2014р.,..." (п.5 прохальної частини Скарги).

Разом з тим, належним чином засвідчених копій оскаржуваних постанов до матеріалів Скарги не додано.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України "Про виконавче провадження" сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, при цьому, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно п.3 ч.1 ст.63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких грунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обгрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

В даному випадку скаржником в поданій ним Скарзі №06-2/962 від 22.06.2017 року не вказано доказів, що підтверджують викладені в скарзі обставини що стосуються того, що заявником не було пропущено передбаченого ч.1 ст.121-2 ГПК України десятиденного строку для подання скарги - з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів. Такі докази є необхідними з огляду на те, що пропущений десятиденний строк для подання скарги саме з поважних причин його пропуску може бути відновлений (на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання), а скарга, пропущений строк подання якої не відновлений, залишається без розгляду, про що з посиланням на статті 53 і 121-2 ГПК судом без виклику сторін виноситься ухвала.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що скарга ДП "Тернопільський облавтодор" №06-2/962 від 22.06.2017 року на дії органу Державної виконавчої служби у справі №921/1187/13-г/10 підлягає поверненню без розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись п.3 ч.1ст.63, ст.ст.86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1.Скаргу 06-2/962 від 22.06.2017 року (вх.№13157 від 26.06.2017 р.) Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" на дії органу Державної виконавчої служби, та додані до неї документи, всього на 15 аркушах, повернути без розгляду.

2.Ухвалу та додані до неї документи надіслати Дочірньому підприємство "Тернопільський облавтодор", м.Тернопіль вул.О.Кульчицької,8.

Суддя С.О. Хома