ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2017 р. Справа № 911/1166/17

за позовом Управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради до Приватної аптеки № 5

про примусове виселення з нежитлового приміщення

за участю представників

від позивача: ОСОБА_1, предст. за дов. від 15.05.2017 № 01-34/424;

від відповідача: не зявився;

СУТЬ СПОРУ:

Управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради (далі-позивач) звернулося до господарського суду Київської області з позовом до приватної аптеки № 5 (далі-відповідач) про примусове виселення відповідача з нежитлового приміщення площею 19,30 м2, що знаходиться за адресою: м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 49.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що термін дії договору оренди № 164 від 11.06.2013 р. на нежитлове приміщення площею 19,30 м2, що знаходиться за адресою: м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 49, закінчено. Як зазначає позивач, ним на адресу відповідача направлялись претензії з проханням звільнити займане приміщення, проте зазначені претензії відповідачем залишились без задоволення, а приміщення на даний час не звільнено, у звязку з чим позивач і звернувся до суду.

Ухвалою господарського суду Київської області від 18.04.2017 було порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 22.05.2017.

До суду позивачем були подані додаткові документи стосовно заявленого позову, які залучені до матеріалів справи.

24.05.2016 через канцелярію суду (вх. номер 10576) до початку розгляду справи по суті представником позивача подано заяву, яка за своїм змістом є заявою про зміну предмету позову, в якій позивач змінює прохальну частину позовної заяви та просить суд примусово виселити Приватну аптеку № 5 з нежитлового приміщення площею 19,30 м2, що знаходиться за адресою: м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 49.

Вказана заява відповідає нормам ст. 22 ГПК України та приймається судом до розгляду.

На підставі ухвали суду від 22.05.2017 розгляд справи було відкладено на 12.06.2017, у звязку з неявкою в судове засідання представника відповідача та неподання ним витребуваних судом документів та відзиву на позов.

В судове засідання 12.06.2017 відповідач повторно не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

На підставі ухвали суду від 12.06.2017 було відкладено розгляд справи на 19.06.2017 та продовжено строк розгляду спору на 15 днів.

Відповідач втретє не забезпечив явку свого повноважного представника в судове засідання 19.06.2017р., про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення до суду не надсилав.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п.п. 3.9.1, 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Як вбачається з матеріалів справи, ухвали суду надсилалась відповідачу за адресою вказаною в позовній заяві та Спеціальному витягу з ЄДРПОУ, що свідчить про те, що він був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

Відповідач не скористався правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, та відзив на позовну заяву не надав.

В судових засіданнях 22.05.2017, 12.06.2017 та 19.06.2017 р. представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, з урахуванням заяви про зміну предмету позову.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, а також заважаючи на строки розгляду спору, встановлені ст. 69 ГПК України, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України за відсутності представника відповідача.

Згідно з ч. 2 статті 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення приймається судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

19.06.2017 року у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

11.06.2013 р. між управлінням комунальної власності Білоцерківської міської ради, правонаступником якого є управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради (п. 1.6. положення про управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради) (орендодавець) та приватною аптекою № 5 (орендар) було укладено договір № 164 оренди нежитлового приміщення (договір), відповідно до умов якого орендодавець передає в оренду, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення площею 19,30 кв.м., розташоване в одноповерховій нежитловій будівлі за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 49, яке перебуває на балансі Білоцерківської міської лікарні №1 (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. 1.2. договору вартість обєкта оренди зазначена у звіті про незалежну оцінку, здійснену станом на 31.05.2013 р., становить 70640,00 грн. Мета оренди: аптечний пункт (п. 1.3. договору).

Згідно з п. 2.1. договору передача нежитлового приміщення в оренду вперше здійснюється за актом прийому - передачі.

Відповідно до п. 2.2. договору передача нежитлового приміщення в оренду не спричиняє передачу орендарю права власності на це приміщення.

Згідно з п. 2.3. договору нежитлове приміщення вважається переданим орендодавцю з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі. Ініціювання складання акта прийому-передачі про повернення обєкта оренди покладається на орендодавця.

Відповідно до п. 4.6. договору орендар зобовязується у разі припинення цього договору протягом пяти робочих днів повернути орендодавцю орендоване майно.

11.06.2013 р. на виконання умов договору позивач за актом про прийом-передачу нежитлового приміщення, площею 19,30 кв. м., за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 49 передав, а відповідач прийняв нежитлове приміщення, яке розташоване на першому поверсі трьохповерхової нежитлової будівлі.

Пунктом 10.1. договору визначено, що цей договір діє з 11.06.2013 по 30.04.2016 р.

Пунктом 10.6. договору передбачено, що орендар протягом 1 місяця після закінчення строку дії договору оренди повідомляє орендодавця про свої наміри щодо припинення або продовження договірних відносин. Орендодавець надає орендареві письмову відповідь щодо можливості (або відсутності такої) продовження терміну оренди на новий термін на попередніх умовах або на нових умовах (актуальними на момент звернення) в строк згідно чинного законодавства.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідач на виконання вищезазначених вимог, позивачу будь-яких листів та пропозицій щодо продовження договору не надсилав.

При цьому, 23.05.2016р. позивач направив на адресу відповідача лист № 01-25/565, що підтверджується фіскальним чеком від 23.05.2016 та списком згрупованих поштових відправлень, в якому він повідомив відповідача про те, що договір оренди № 164 від 11.06.2013 р. на новий термін з відповідачем переукладатись не буде, у звязку з невиконанням ним п. 4.2. договору, а саме сплати орендної плати за орендоване нежитлове приміщення.

Крім того, в зазначеному листі позивач повідомив, що відповідач зобовязаний терміново звільнити нежитлове приміщення площею 19,30 кв. м., яке розташоване за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 49, передати його позивачу за актом прийому-передачі та провести повний розрахунок по орендній платі включно по день звільнення.

Заперечень на вказаний лист протягом одного місяця після закінчення строку його чинності щодо продовження його дії від відповідача на адресу позивача направлено не було, а тому суд дійшов висновку, що договір оренди № 164 припинив свою дію 30.04.2016 р., у звязку із закінченням строку, на який його було укладено.

Згідно з ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 291 ГК України договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до п. 10.11. договору у разі припинення або розірвання цього договору майно протягом пяти робочих днів повертається орендарем орендодавцю за актом приймання передачі.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

У встановлений договором строк і станом на час розгляду справи після припинення дії договору оренди № 164 нежитлового приміщення від 11.06.2013 р. відповідач обовязок щодо повернення позивачу орендованого майна не виконав та приміщення згідно акту приймання-передачі не повернув, у звязку з чим суд приходить до висновку, що відповідач без відповідної правової підстави володіє і продовжує користуватись орендованим майном, чим відповідно порушує права орендодавця вказаного майна позивача і створює перешкоди у здійсненні ним права користування, у звязку із чим у останнього виникло право вимагати від відповідача примусово виселити останнього з вищевказаного приміщення.

Таким чином, вимога позивача про примусове виселення з нежитлового приміщення площею 19,30 м2, що знаходиться за адресою: м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 49 є правомірною і обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК України покладається судом на відповідача.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 33, 34, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Примусово виселити приватну аптеку № 5 (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Шевченка, буд. 146, ) з нежитлового приміщення площею 19,30 м2, що знаходиться за адресою: м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 49.

3. Стягнути з приватної аптеки № 5 (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Шевченка, буд. 146, ) на користь управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Чуйкова, буд. 2, ) - 1600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Дата підписання повного тексту рішення 30.06.2017р.

Суддя О.В. Щоткін