ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" червня 2017 р.Справа № 916/849/17

Позивач: Концерн „Військторгсервіс" в особі філії „Одеське управління військової торгівлі"

Відповідач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Міністерство оборони України

Про: визнання договору розірваним.

Суддя Демешин О. А.

Представники:

від позивача: Назаровець В.В. - довіреність

від відповідача: ОСОБА_3 - довіреність

від третьої особи: Пилипенко ВІ.М. - довіреність

СУТЬ СПОРУ: Концерн „Військторгсервіс" в особі філії „Одеське управління військової торгівлі" (далі - позивач) звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач) про визнання Договору № 62/2009 про надання прав платного користування місць для встановлення 20-футових контейнерів на території ТОВ „Промтоварний ринок" по вул. Рожевій від 15.06.2009 року, укладений між Міністерством оборони України, від імені якого діяло державне підприємство Міністерства оборони України „ПІВДЕНЬ" (відповідно до Договору доручення від 27.11.2008 р. та довіреності № 220/1031/д від 27.11.2008 р.) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (ІПН - НОМЕР_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_1), розірваним (припиненим).

При порушенні провадження по справі суд залучив до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Міністерство оборони України.

Відповідач з позовом не згоден, з підстав, викладених у відзиві.

В С Т А Н О В И В :

15.06.2009 року між Міністерством оборони України (сторона 1), від імені якого діяло державне підприємство Міністерства оборони України „Південь" (відповідно до Договору доручення від 27.11.2008 року) та Відповідачем - Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (сторона 2) був укладений Договір № 62/2009 про надання права платного користування місцем для встановлення 20-футових контейнерів на території ТОВ „Промтоварний ринок" по вул. Рожевій, відповідно до умов пунктів 1.1., 2.2;2. якого Сторона 1 надає Стороні 2 право платного користування місцем на території ТОВ „Промтоварний ринок" по вул. Рожева для встановлення 20-футових контейнерів, а Сторона 2 своєчасно в терміни, встановлені п.3.2. Договору, зобов'язана здійснювати оплату за Договором.

На виконання п. 2.1.1. Договору № 62/2009 від 15.06.2009 року, Відповідачу було надано торгове місце № 4951 на території ТОВ „Промтоварний ринок" по вулиці Рожевій для встановлення торгових контейнерів.

Пунктом 6.1. Договору № 62/2009 від 15.06.2009 року встановлено, що договір набрав чинності 15.06.2009 року та діє до 15.06.2019 року.

Наказом від 12.10.2010 р. за № 315 Державне підприємство „Південь" було перейменовано в Державне підприємство „ТВК", з яким Відповідачем було укладено додаткову угоду № 27 від 25.11.2010 р. до Договору № 62/2009 від 15.06.2009 року.

14.06.2016 р. між Міністерством оборони України та Концерном „Військторгсервіс" було укладено Договір доручення до п. 1.1. якого Міністерство доручило, а Концерн прийняв на себе доручення та зобов'язався вчиняти від імені Міністерства юридичні дії, пов'язані з укладанням та розірванням договорів з фізичними та юридичними особами про надання права платного користування місцями для встановлення 20-футових контейнерів (загальна кількість - 50 місць) на території ТОВ „Промтоварний ринок" по вул. Рожевій, отриманням і обліком грошових коштів, стягненням штрафних санкцій та представництвом інтересів сторін у судах та інших юрисдикційних органах з питань, пов'язаних з виконанням цього договору. Згідно з п. 5.1. договору доручення № 1 від 14.06.2016 р. цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.05.2019 р.

Листом від 16.06.2016 р. за № 1/960 Концерном „Військторгсервіс" було повідомлено ДП „ТВК" про укладання договору доручення № 1 від 14.06.2016 р., у зв'язку з чим Концерн „Військторгсервіс" просив ДП „ТВК" припинити надання послуг стосовно 50-ти місць та контейнерів по вул. Рожевій та надати Концерну оригінали контрактів з відповідними фізичними/юридичними особами.

На виконання листа вих. № 645 від 12.07.2016 року начальника філії „Одеське управління військової торгівлі" Концерну „Військторгсервіс" Міністерства оборони України, ДП „ТВК" листами від 20.07.2016 року за вих. №№ 092/1 - 092/49 повідомило фізичних осіб, з якими підприємством було укладено договори про надання платного користування торговим місцем для встановлення 20-футових контейнерів на території ТОВ „Промтоварний ринок" по вул. Рожевій, про припинення договорів у зв'язку із укладенням між Міністерством оборони України та Концерном „Військторгсервіс" Договору доручення № 1 від 14.06.2016 року, за яким укладення договорів та здійснення прийому оплати доручено Концерну „Військторгсервіс".

З наведеного Позивач робить висновок, що з 14.06.2016 року єдиним органом, який має право від імені Міністерства оборони вчиняти юридичні дії, пов'язані з укладанням та розірванням договорів з Фізичними та юридичними особами про надання права платного користування місцями для встановлення 20-футових контейнерів (загальна кількість - 50 місць) на території ТОВ „Промтоварний ринок" по вул. Рожевій, отриманням і обліком грошових коштів, стягненням штрафних санкцій та представництвом інтересів сторін у судах та інших юрисдикційних органах з питань, пов'язаних з виконанням договорів, є Концерн „Військторгсервіс" в особі філії „Одеське управління військової торгівлі" на підставі зазначеного договору доручення, з тієї ж самої дати були припинені всі повноваження ДП „ТВК" стосовно відносин щодо управління у будь-який спосіб вищенаведеними торговими місцями та правовідносинами з особами, що їх використовують.

В подальшому, Позивачем було направлено Відповідачу лист-повідомлення від 27.12.2016 року, в якому повідомлено останнього про розірвання Договору № 62/2009 від 15.06.2009 року з 27.02.2017 року.

На підставі викладеного, посилаючись на ст.627, 526, 759, 760, 783 ЦК України та ст. 283, 291, 193 ГК України Позивач просить суд визнати Договір № 62/2009 про надання прав платного користування місць для встановлення 20-футових контейнерів на території ТОВ „Промтоварний ринок" по вул. Рожевій від 15.06.2009 року, укладений між Міністерством оборони України, від імені якого діяло державне підприємство Міністерства оборони України „ПІВДЕНЬ" (відповідно до Договору доручення від 27.11.2008 р. та довіреності № 220/1031/д від 27.11.2008 р.) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (ІПН - НОМЕР_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_1), розірваним (припиненим).

Відповідач, заперечуючи проти позову, посилається на те, що умови, укладеного між Міністерством оборони України та ФОП ОСОБА_1 в частині можливості його розірвання були змінені Додатковою угодою №27 від 25.11.2010р. і з цієї дати відсутня можливість розірвання договору за ініціативою однієї сторони за умов попередження іншої сторони за два місяці. Крім того, відповідач вважає, що Концерн „Військторгсервіс" в особі філії „Одеське управління військової торгівлі" є неналежним позивачем по справі, оскільки не є стороною спірного договору.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного:

Як було зазначено, 15.06.2009 року між Міністерством оборони України (сторона 1), від імені якого діяло державне підприємство Міністерства оборони України „Південь" (відповідно до Договору доручення від 27.11.2008 року) та Відповідачем - Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (сторона 2) був укладений Договір № 62/2009 про надання права платного користування місцем для встановлення 20-футових контейнерів на території ТОВ „Промтоварний ринок" по вул. Рожевій, відповідно до умов пунктів 1.1., 2.2;2. якого Сторона 1 надає Стороні 2 право платного користування місцем на території ТОВ „Промтоварний ринок" по вул. Рожева для встановлення 20-футових контейнерів, а Сторона 2 своєчасно в терміни, встановлені п.3.2. Договору, зобов'язана здійснювати оплату за Договором.

Тобто, сторонами вказаного Договору є: Міністерством оборони України та Фізична особа-підприємець ОСОБА_1.

Частинами 1,2 статті 651 ЦК України встановлено, що Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Порядок зміни та розірвання договорів також встановлено статтею 188 ГК України.

Частиною 2 статті 509 ЦК України передбачено, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема - з договорів та інших правочинів.

Частинами 1, 2 статті 598 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Таким чином, діюче законодавство не передбачає припинення дії договорів, оскільки припиненим може бути тільки зобов'язання, що виникають з таких договорів.

Договір може бути тільки розірваним, у тому числі - з підстав, передбачених умовами самого договору або у випадках, встановлених законом. І лише внаслідок розірвання договору, припиняються зобов'язання сторін, передбачені цим договором.

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання спірного договору припиненим - не відповідають чинному законодавству.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на пункт 6.4., укладеного між Міністерством оборони України та відповідачем, Договору № 62/2009 від 15.06.2009 року яким було передбачено, що дія договору припиняється у випадках закінчення терміну на який він був укладений та за ініціативою однієї із сторін. Сторона, яка виступає з ініціативою про припинення дії договору, повинна письмово повідомити про це іншу сторону за два місяці.

Між тим, спірний договір містив пункт 6.3., яким передбачались умови саме розірвання договору в односторонньому порядку - при заборгованості по оплаті більше ніж 2 місяці.

А Додатковою угодою № 27 від 25.11.2010р. до вищевказаного Договору №62/2009 були внесені зміни саме щодо підстав розірвання цього договору. Зокрема, у випадках: заборгованості відповідача по оплаті в термін більше 70 календарних днів, закінчення терміну на який було укладено даний договір та в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Виходячи з умов договору, будь-яких підстав для визнання цього договору розірваним судом не вбачається.

Крім того, відповідно діючого Законодавства України та за умовами Договору право вимагати дострокового розірвання/припинення покладено виключно на сторону Договору.

Судом встановлено, що Позивач по справі - Концерн „Військторгсервіс" в особі філії „Одеське управління військової торгівлі" - не є стороною Договору № 62/2009 про надання прав платного користування місць для встановлення 20-футових контейнерів на території ТОВ „Промтоварний ринок" по вул. Рожевій від 15.06.2009 року визнання розірваним (припиненням) якого є предметом спору.

Так, перейменування Державного підприємства „Південь" в Державне підприємство „ТВК", укладання 14.06.2016 р. Договору доручення між Міністерством оборони України та Концерном „Військторгсервіс" - не змінює склад сторін Договору № 62/2009.

Крім того, відповідно п.1.1. Договору доручення від 14.06.2016 року Міністерство оборони України доручає, а Концерн „Військторгсервіс" приймає на себе доручення та зобов'язується вчиняти від імені Міністерства юридичні дії, пов'язані з укладанням та розірванням договорів з фізичними та юридичними особами про надання права платного користування місцями для встановлення 20-футових контейнерів (загальна кількість - 50 місць) на території ТОВ „Промтоварний ринок" по вул. Рожевій, отриманням і обліком грошових коштів, стягненням штрафних санкцій та представництвом інтересів сторін у судах та інших юрисдикційних органах з питань, пов'язаних з виконанням цього договору.

Тобто, вказаним Договором доручення Позивачу - Концерну „Військторгсервіс" в особі філії „Одеське управління військової торгівлі" не надано право представляти інтереси Міністерства оборони України у господарському судді, як стороні Договору № 62/2009 про надання прав платного користування місць для встановлення 20-футових контейнерів на території ТОВ „Промтоварний ринок" по вул. Рожевій від 15.06.2009 року, визнання розірваним (припиненням) якого є предметом спору.

Відповідно ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Проте, позивачем, не доведено, що відповідачем - Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 були порушені права і охоронюваних законом інтереси Концерну „Військторгсервіс" в особі філії „Одеське управління військової торгівлі", який не є стороною спірного договору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю

Рішення набирає законної сили в порядку ст..85 ГПК України

Повне рішення складено 23 червня 2017 р.

Суддя О.А. Демешин