ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

"27" червня 2017 р. Справа № 19/49-10

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Камишева Л.М., суддя Плахов О.В., суддя Фоміна В. О.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх. 2029 С/2) на додаткову ухвалу господарського суду Сумської області від 12 червня 2017 року у справі №19/49-10

за заявою Фізичної особи підприємця ОСОБА_2, м. Білопілля, Сумська область

до Фермерського господарства ОСОБА_3І., с. Нижня Сироватка, Сумська область

про банкрутство

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Сумської області від 25 травня 2017 року у справі №19/49-10 (суддя Яковенко В.В.) відмовлено у задоволенні заяви ліквідатора фермерського господарства ОСОБА_3І. №02-01/19/49-10/1303 від 16.10.2014 р. про визнання недійсним договору купівлі-продажу зернозбирального комбайну і устаткування від 26.12.2009р. та угоди про залік зустрічних грошових вимог від 22.01.2010р., що укладені між фермерським господарством ОСОБА_3І. та ОСОБА_1.

12 червня 2017 року господарським судом Сумської області прийнято додаткову ухвалу, якою стягнуто з фермерського господарства ОСОБА_3І. на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1600,00 грн.

ОСОБА_1, з додатковою ухвалою суду першої інстанції від 12 червня 2017 року не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати додаткову ухвалу господарського суду Сумської області від 12 червня 2017 року у справі №19/49-10 та прийняти нове рішення, яким стягнути на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 грн. за рахунок коштів державного бюджету України.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про її повернення заявнику з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно ч. 1 ст. 93 ГПК України, апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Тобто, перебіг строку на оскарження в апеляційному порядку судового рішення визначено в законодавчому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції була прийнята 12.06.2017р., вказівки щодо дати складення повного тексту ухвали не має, а отже, останній день строку подання апеляційної скарги 19.06.2017р.

Натомість, апеляційна скарга надіслана до суду 20.06.2016р., про що свідчить відбиток штампу поштового відправлення на описі вкладення та поштовому конверті.

Таким чином, апеляційну скаргу подано з пропущенням строку на її подання, тобто з пропуском встановленого статтею 93 Господарського процесуального кодексу України строку на оскарження ухвали місцевого господарського суду на один день та без заяви про поновлення строку на подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Виходячи зі змісту ст. 53 ГПК України поважними визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Пунктом 4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" від 17 травня 2011 року № 7 роз`яснено, що клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 53 Господарського процесуального кодексу України повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Проте, обставини щодо наявності підстав для відновлення строку не можуть бути досліджені судом, оскільки в матеріалах апеляційної скарги відсутнє клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги ОСОБА_1 на додаткову ухвалу господарського суду Сумської області від 12 червня 2017 року у справі №19/49-10, відповідних обставин не було викладено і в тексті апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що додаткову ухвалу господарського суду Сумської області від 12 червня 2017 року у справі №19/49-10 винесено без виклику сторін.

Разом з тим, сам факт невчасного отримання примірника процесуального документа не звільняє заявника від необхідності подавати клопотання про відновлення строку на оскарження у разі його фактичного пропуску, яке повинно містити обґрунтування поважності причин. Лише за наявності обґрунтованих доводів відповідного клопотання суд робить висновок про наявність підстав для відновлення пропущеного строку.

Така ж правова позиція викладена в постановах Вищого господарського суду України від 11.04.2016р. у справі № 927/1425/15, від 18.06.2015 у справі № 916/4474/14, від 08.06.2015р. у справі № 925/34/15 ).

Крім того, відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання, що свідчить про те, що скаржник не був позбавлений можливості своєчасно ознайомитись з додатковою ухвалою господарського суду Сумської області від 12 червня 2017 року у справі №19/49-10, яке має публічний характер та знаходиться у вільному доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Враховуючи вищевикладене, відсутність в матеріалах апеляційної скарги клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги, яка подана скаржником з пропущенням строку є підставою для повернення її останньому, з правом повторного звернення до суду при усуненні недоліків.

Крім того, вимогами частини 3 статті 94 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до підпункту 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України Про судовий збір ставка судового збору, що справляється за подання апеляційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2017 рік встановлено, що у 2017 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу: з 1 січня 2017 року становить 1600,00 гривень.

Ставки судового збору з апеляційних і касаційних скарг, що подаються на судове рішення, винесених у справі про банкрутство за наслідками розгляду вказаної заяви, встановлено підпунктами 4 і 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону, а саме: за подання апеляційних скарг - 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні заяви і скарги; за подання касаційної скарги - 120 відсотків, що підлягала сплаті при поданні заяви і скарги. З апеляційних та касаційних скарг на інші ухвали суду у справі про банкрутство судовий збір справляється за ставкою, визначеною підпунктом 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону, а саме 1 розмір мінімальної заробітної плати. Водночас, Законом не передбачено ставки, від якої обчислюється судовий збір, за подання апеляційних та касаційних скарг на постанови суду першої інстанції про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури (Інформаційний лист Вищого господарського суду України від 25.11.2015р. № 01-06/2093/15 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" (зі змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015р. № 484-VIII).

З огляду на викладене, судовий збір за подання апеляційної скарги на додаткову ухвалу справляється за ставкою, визначеною для інших ухвал у справі про банкрутства, та становить 1600,00 грн.

Проте, при дослідженні матеріалів апеляційної скарги встановлено, що скаржником до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Відповідно до частини 3 статті 97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо, зокрема, до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

На підставі викладеного та керуючись п. 3, 4 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткову ухвалу господарського суду Сумської області від 12 червня 2017 року у справі №19/49-10 повернути заявникові.

Додаток: тільки заявникові - апеляційна скарга разом з доданими до неї документами, у тому числі фіскальні чеки від 20.06.2017р. з описами вкладення, всього на 11 арк. та поштовий конверт на 1 арк.

Головуючий суддя Камишева Л.М.

Суддя Плахов О.В.

Суддя Фоміна В. О.