РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2017 р. Справа № 924/819/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Гудак А.В.

судді Філіпова Т.Л. ,

судді Дужич С.П.

секретар судового засідання Драчук В.М.

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1, довіреність в справі;

відповідача ОСОБА_2В, довіреність в справі.

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача публічного акціонерного товариства "Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство" на рішення господарського суду Хмельницької області від 07.02.2017 у справі № 924/819/16 (головуючий суддя Гладій С. В., судді Магера В.В., Субботіна Л.О.)

за позовом Наркевицької селищної ради смт. Наркевичі Волочиського району, Хмельницької області

до Публічного акціонерного товариства Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство смт. Меджибіж, Летичівського району, Хмельницької області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Волочиського відділення Красилівської обєднаної державної податкової інспекції у Хмельницькій області м. Волочиськ, Хмельницької області.

про стягнення 268703,05 грн.

В судовому засіданні 22.06.2017 оголошувалась перерва з 13:53 по 14:30 згідно ст.77 ГПК України.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 07.02.2017 у справі №924/819/16 (головуючий суддя Гладій С. В., судді Магера В.В., Субботіна Л.О.) позов Наркевицької селищної ради до Публічного акціонерного товариства "Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Волочиського відділення Красилівської об'єднаної державної податкової інспекції у Хмельницькій області, про стягнення 268703,05 грн. задоволено частково.

Вирішено стягнути з відповідача на користь позивача 205210,91 грн. заборгованості по орендній платі, 8408,76 грн. 3% річних, 53 267,07 грн. нарахувань за встановленим індексом інфляції. В позові в частині стягнення 1816,47 грн. 3% річних відмовлено.

Рішення господарського суду Хмельницької області мотивоване тим, що зобовязання щодо оплати орендної плати в повному обсязі відповідач не виконав, в результаті чого за ним утворилася заборгованість по орендній платі за період з грудня 2013 по жовтень 2016 в розмірі 205210,91 грн., яка позивачем заявлена правомірно та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплати суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплатити 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором, або законом.

Враховуючи, що при здійсненні судом перерахунку нарахувань за встановленим індексом інфляції, не перевищує межі нарахувань згідно з вимогами закону, позов в частині стягнення з відповідача 53267,07 грн. нарахувань індексу інфляції підлягав задоволенню.

Крім того, перевіривши правильність нарахування 3% річних в сумі 10225,07 грн. за період з 29.01.2014 по 23.12.2016, вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача частково на суму 8408,76 грн., у зв`язку з проведеною судом перевіркою правильності нарахування 3% річних. В позові, в частині стягнення з відповідача нарахування 3% річних на суму 1816,31 грн., суд першої інстанції вважав відмовити.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Публічне акціонерне товариство "Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство" звернулося до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Хмельницької області від 07.02.2017 по справі №924/819/17 скасувати, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Наркевицької селищної ради задовільнити частково.

Вважає, що дане рішення суду прийнято з порушеннями норм матеріального та процесуального права, всі обставини справи не досліджені в повному обсязі, а тому підлягає скасуванню.

Зазначає, що після набрання законної сили рішеннями судів, позивач не здійснив державну реєстрацію змін до договорів оренди №16 та №17 від 17.05.2008 внесених по рішенню суду,а відповідно не реалізували своє право, хоча зміни стосувались істотних умов договору оренди. Також, стосовно договору оренди землі №15 від 17.05.2008 зауважує, що зміни у зазначений договір оренди не вносились ані за згодою сторін, ані судовим рішенням. Зважаючи на дану обставину, розрахунок орендної плати та сплата здійснювались на підставі діючого договору оренди та норм Податкового кодексу України.

Таким чином, Публічне акціонерне товариство "Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство" визнає заборгованість із сплати орендної плати по договорах оренди землі з реєстраційним №15, №16, №17 у загальній сумі 49896,23 грн. та відповідно 3% річних у сумі 1840,46 грн. і інфляційні нарахування у сумі 12410,01 грн.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 10.03.2017 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство" на рішення господарського суду Хмельницької області від 07.02.2017р. у справі № 924/819/16 повернуто заявнику на підставі пп.3, 4 ч.1 ст.97 ГПК України.

Усунувши обставини, що стали підставою для повернення апеляційної скарги, Публічне акціонерне товариство "Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство" повторно звернулося до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 31.03.2017 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 26.04.2017 о 15:15 год.

26.04.2017 на адресу суду засобами електронного зв`язку від відповідача надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги в якому посилається на те, що постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду по справі №822/2701/16 від 13.04.2017 за позовом ПАТ «Хмельницькрибгосп» до Волочиського відділення Красилівської ОДПІ ГУ ДФС України у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення № від 06.10.2016 в задоволенні позову ПАТ «Хмельницькрибгосп» відмовлено, а отже вважає, що суду апеляційної інстанції необхідно застосувати приписи статті 80 ГПК України, а саме припинити провадження у справі №924/819/16 на підставі п.2 ч.1 ст.80 ГПК України.

26.04.2017 на адресу суду засобами електронного зв`язку від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

26.04.2017 на адресу суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просить суд залишити апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство" без задоволення, а рішення господарського суду Хмельницької області від 07.02.2017 по справі №924/819/16 без змін.

У судовому засіданні 26.04.2017 представником позивача подано письмову заяву про продовження строку розгляду справи на 15 днів.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання 26.04.2017 не з`явилися, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, третя особа причини неявки суду не повідомила.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 26.04.2017 продовжено строк розгляду апеляційної скарги публічного акціонерного товариства "Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство" на рішення господарського суду Хмельницької області від "07" лютого 2017 р. у справі № 924/819/16 на 15 днів та розгляд справи відкладено на 08.06.2017 о 11:00 год.

12.05.2017 на адресу суду від Наркевицької селищної ради надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в господарському суді Хмельницької області.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 26.04.2017 клопотання Наркевицької селищної ради про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволене. Доручено забезпечення проведення відеоконференції господарському суду Хмельницької області.

12.05.2017 на адресу суду від Наркевицької селищної ради надійшли письмові заперечення на додаткові пояснення до апеляційної скарги в яких позивач зазначає, що оскільки у суді першої інстанції апелянтом не заявлялася вимога щодо припинення провадження по справі відповідно до п.2 ч.1 ст.80 ГПК України, то посилання апелянта на п.4.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» є таким, що суперечить нормі викладеній у ч.3 ст.101 ГПК України.

Розпорядженням керівника апарату від 07.06.2017 у зв'язку із перебуванням у відпустці з 07.06.2017 по 09.06.2017 головуючого судді Саврія В.А. та відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 9.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді, призначено повторний автоматизований розподіл справи №924/819/16.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.06.2017 у справі № 924/819/16 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Гудак А.В., суддя Дужич С.П., суддя Мамченко Ю.А.

Розпорядженням керівника апарату від 07.06.2017 у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю з 06.06.2017 по 09.06.2017 судді Мамченко Ю.А. та відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді, на виконання службової записки головуючого судді (судді-доповідача) у справі призначено автоматичну зміну складу колегії суддів автоматизованою системою документообігу суду.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 07.06.2017 у справі № 924/819/16 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Гудак А.В., суддя Дужич С.П., суддя Філіпова Т.Л.

07.06.2017 на адресу суду засобами електронного зв`язку від Красилівської ОДПІ ГУ ДФС у Хмельницькій області надійшла заява в якій просить здійснити розгляд справи без участі представника та апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство" залишити без задоволення, а рішення господарського суду Хмельницької області від 07.02.2017 у справі №924/819/16 без змін.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 08.06.2017 прийнято апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство" на рішення господарського суду Хмельницької області від 07.02.2017 у справі №924/819/16 до провадження у новому складі суду: головуючий суддя Гудак А.В., суддя Дужич С.П., суддя Філіпова Т.Л.

В судовому засіданні 08.06.2017, яке відбулось в режимі відеоконференції на підставі вищевикладеного, враховуючи те, що протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.06.2017, у зв`язку з відпусткою головуючої судді (суддя-доповідач) Саврія В.А. та тимчасовою непрацездатністю судді Мамченко Ю.А. повторний автоматизований розподіл справи здійснено о 17:36 год. 07.06.2017 та визначено головуючого суддю (суддя-доповідач) Гудак А.В. для розгляду даної справи 08.06.2017 об 11:00 год., з метою всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про відкладення розгляду справи для вивчення матеріалів справи № 924/819/16, яка сформована в 2 (двох) томах.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 08.06.2017 розгляд справи відкладено на 22.06.2017 об 12:00 год. та доручено господарському суду Хмельницької області забезпечити проведення відеоконференції 22.06.2017 о 12:00 у приміщенні господарського суду Хмельницької області.

Представник відповідача в судовому засіданні 22.06.2017 підтримав доводи апеляційної скарги та надав пояснення на обґрунтування своєї позиції. Просить рішення господарського суду Хмельницької області від 07.02.2017 по справі №924/819/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Наркевицької селищної ради задовільнити частково, а апеляційну скаргу задоволити, з мотивів наведених в апеляційній скарзі.

Представник позивача в судовому засіданні 22.06.2017 апеляційну скаргу заперечив в повному обсязі з підстав викладених у відзиві та письмових поясненнях, вважає рішення господарського суду законним та обґрунтованим, просить рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судове засідання 22.06.2017 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Волочиське відділення Красилівської обєднаної державної податкової інспекції у Хмельницькій області, своїх представників не направила, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника третьої особи.

Відповідно до статті 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача в судовому засіданні 22.06.2017, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, оцінивши висновки суду першої інстанції на відповідність дійсним обставинам справи, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду Хмельницької області від 07.02.2017 у справі № 924/819/16 слід залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.05.2008 між Наркевицькою селищною радою (Орендодавець) та Відкритим акціонерним товариством Хмельницькрибгосп, смт. Меджибіж, Летичівського району (Орендар) укладено договір оренди землі(а.с. 37-38 т.1).

Згідно п. 1 договору, Орендодавець своїм рішенням від 23.08.2007 № 138 надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку водного фонду для рибогосподарських потреб.

Відповідно до п. 2 договору, в оренду передається земельна ділянка водного фонду, загальною площею 0,62 га, яка знаходиться на території Наркевицької селищної ради в межах с. Юхимівці.

Згідно п. 8 договору, договір укладено на 49 (сорок дев'ять ) років. Після закінчення строку договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

Відповідно до п.п. 9,10 договору, орендна плата встановлена в розмірі 1,5% від вартості ріллі по області за 1 га, в рік (розмір орендної плати переглядається раз у три роки). Орендна плата вноситься Орендарем виключно у грошовій формі на рахунок місцевого бюджету Наркевицької селищної Ради. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється згідно розрахунку (додаток № 1) з урахуванням індексів інфляції. Загальна сума орендної плати за рік становить: 99,91 грн.

Згідно п. п. 11 договору, орендна плата вноситься Орендарем, з дня укладання договору, щомісячно рівними частинами до 30-го числа, поточного місяця, який слідує за звітним місяцем.

Відповідно до п. 13 договору, розмір орендної плати переглядається щорічно у разі: зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; зміни умов господарювання, передбачених договором; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.

Згідно п. 14 договору, у разі невнесення орендної плати у строки визначені п. 11 договору, справляється пеня у розмірі 0,3% несплаченої суми за кожний день прострочення.

Земельна ділянка відноситься до земель водного фонду. Цільове призначення земельної ділянки землі водогосподарських підприємств (п. п. 15, 16).

Згідно п. п. 18, 20 договору, передача земельної ділянки в оренду здійснюється згідно документів, які посвідчують право користування земельною ділянкою водного фонду на умовах оренди. Передача земельної ділянки орендарю здійснюється за актом прийому-передачі у 10-ти денний термін після державної реєстрації цього договору.

Пунктом 28 договору, передбачено право Орендодавця вимагати своєчасного внесення орендної плати, а п. 31 договору встановлений обов`язок Орендаря відповідно до п.11 договору своєчасно вносити орендну плату.

Даний договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками. Договір зареєстрований у Волочиському районному відділі ХРФ ДП «ЦДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 17.05.2008 за №15.

17.05.2008 між сторонами складено та підписано акт приймання-передачі земельної ділянки, що надається в користування на умовах оренди ВАТ Хмельницькорибгосп(а.с. 42 т.1).

17.05.2008 між Наркевицькою селищною радою (Орендодавець) та відкритим акціонерним товариством Хмельницькрибгосп, смт. Меджибіж, Летичівського району (Орендар) укладено договір оренди землі(а.с. 43-44 т.1).

Згідно п. 1 договору, Орендодавець своїм рішенням від 23.08.2007 № 138 надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку водного фонду для рибогосподарських потреб.

Відповідно до п. 2 договору, в оренду передається земельна ділянка водного фонду, загальною площею 21,41 га, яка знаходиться на території Наркевицької селищної ради в межах с. Юхимівні.

Згідно п. 8 договору, договір укладено на 49 (сорок дев'ять ) років. Після закінчення строку договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

Відповідно до п. п. 9,10 договору, орендна плата встановлена в розмірі 1,5% від вартості ріллі по області за 1 га, в рік (розмір орендної плати переглядається раз у три роки). Орендна плата вноситься Орендарем виключно у грошовій формі на рахунок місцевого бюджету Наркевицької селищної Ради. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється згідно розрахунку (додаток № 1) з урахуванням індексів інфляції. Загальна сума орендної плати за рік становить: 3450,44 грн.

Згідно п. п. 11 договору, орендна плата вноситься Орендарем, з дня укладання договору, щомісячно рівними частинами до 30-го числа, поточного місяця, який слідує за звітним місяцем.

Відповідно до п. 13 договору, розмір орендної плати переглядається щорічно у разі: зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; зміни умов господарювання, передбачених договором; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.

Згідно п. 14 договору, у разі невнесення орендної плати у строки визначені п. 11 договору, справляється пеня у розмірі 0,3% несплаченої суми за кожний день прострочення.

Земельна ділянка відноситься до земель водного фонду. Цільове призначення земельної ділянки згідно УКЦВЗ 6.1 землі водогосподарських підприємств (п. п. 15, 16).

Згідно п. п. 18, 20 договору, передача земельної ділянки в оренду здійснюється згідно документів, які посвідчують право користування земельною ділянкою водного фонду на умовах оренди. Передача земельної ділянки орендарю здійснюється за актом прийому-передачі у 10-ти денний термін після державної реєстрації цього договору.

Пунктом 28 договору, передбачено право Орендодавця вимагати своєчасного внесення орендної плати, а п. 31 договору встановлений обов`язок Орендаря відповідно до п.11 договору своєчасно вносити орендну плату.

Даний договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками. Договір зареєстрований у Волочиському районному відділі ХРФ ДП «ЦДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 17.05.2008 за №16.

17.05.2008 між сторонами складено акт приймання-передачі земельної ділянки що надається в користування на умовах оренди ВАТ Хмельницькорибгосп (а.с. 48 т.1).

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 05.06.2013(а.с.18-21 т.1), яке залишено без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 23.10.2013 та постановою Вищого господарського суду від 24.12.2013 по справі № 924/419/13(а.с.15-17), а отже набрало законної сили 23.10.2013, задоволено позов прокурора Волочиського району в інтересах держави в особі Наркевицької селищної ради смт. Наркевичі Волочиського району до Відкритого акціонерного товариства «Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство смт. Меджибіж Летичівського району, про внесення змін до договору оренди земельної ділянки площею 21,41 га. від 17.05.2005 року, укладеного між Наркевицькою селищною радою та ВАТ «Хмельницькрибгосп», зареєстрованого 17.05.2008 року за №16, виклавши його в наступній редакції: - п.5 Договору викласти у наступній редакції: «Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 7млн.215тис.170 грн.(сім мільйонів двісті п`ятнадцять тисяч сто сімдесят гривень)»; - п.9 Договору викласти у наступній редакції: «Річна орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі з розрахунку трикратного розміру земельного податку земель водного фонду в межах населеного пункту с.Юхимівці на території Наркевицької селищної ради, що становить 0,25 грн. за 1 кв.м.»; - п.10 Договору викласти у наступній редакції:„Обчислення розміру орендної плати за землю здійснено згідно розрахунку з урахуванням індексів інфляції. Загальна сума орендної плати за рік становить 54 тис. 113 грн. 78 коп. (п'ятдесят чотири тисячі сто тринадцять гривень сімдесят вісім копійок)".

17.05.2008 між Наркевицькою селищною радою (Орендодавець) та відкритим акціонерним товариством Хмельницькрибгосп, смт. Меджибіж, Летичівського району (Орендар) укладено договір оренди землі (а.с.49-50 т. 1).

Згідно п. 1 договору, Орендодавець своїм рішенням від 23.08.2007р. № 138 надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку водного фонду для рибогосподарських потреб.

Відповідно до п. 2 договору, в оренду передається земельна ділянка водного фонду, загальною площею 8,22 га, яка знаходиться на території Наркевицької селищної ради в межах с. Юхимівні.

Згідно п. 8 договору, договір укладено на 49 (сорок дев'ять) років. Після закінчення строку договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

Відповідно до п. п. 9,10 договору, орендна плата встановлена в розмірі 1,5% від вартості ріллі по області за 1 га, в рік (розмір орендної плати переглядається раз у три роки). Орендна плата вноситься Орендарем виключно у грошовій формі на рахунок місцевого бюджету Наркевицької селищної Ради. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється згідно розрахунку (додаток № 1) з урахуванням індексів інфляції. Загальна сума орендної плати за рік становить: 1324,74грн.

Згідно п. п. 11 договору, орендна плата вноситься Орендарем, з дня укладання договору, щомісячно рівними частинами до 30-го числа, поточного місяця, який слідує за звітним місяцем.

Відповідно до п. 13 договору, розмір орендної плати переглядається щорічно у разі: зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; зміни умов господарювання, передбачених договором; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.

Згідно п. 14 договору, у разі невнесення орендної плати у строки визначені п. 11 договору, справляється пеня у розмірі 0,3% несплаченої суми за кожний день прострочення.

Земельна ділянка відноситься до земель водного фонду. Цільове призначення земельної ділянки згідно УКЦВЗ 6.1 землі водогосподарських підприємств (п. п. 15, 16).

Згідно п. п. 18, 20 договору, передача земельної ділянки в оренду здійснюється згідно документів, які посвідчують право користування земельною ділянкою водного фонду на умовах оренди. Передача земельної ділянки орендарю здійснюється за актом прийому передачі у 10-ти денний термін після державної реєстрації цього договору.

Пунктом 28 договору, передбачено право Орендодавця вимагати своєчасного внесення орендної плати, а п. 31 договору встановлений обов`язок Орендаря відповідно до п.11 договору своєчасно вносити орендну плату.

Даний договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками. Договір зареєстрований у Волочиському районному відділі ХРФ ДП «ЦДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 17.05.2008 за №17.

17.05.2008 року між сторонами складено акт приймання-передачі земельної ділянки що надається в користування на умовах оренди ВАТ Хмельницькорибгосп(а.с. 54 т.1).

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 27.05.2013 (а.с. 11-14 т.1), яке залишено без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 04.11.2013 та постановою Вищого господарського суду від 05.02.2014(а.с. 22-23 т.1) по справі № 924/420/16, яке набрало законної сили 04.11.2013, задоволено позов прокурора Волочиського району в інтересах держави в особі Наркевицької селищної ради, смт. Наркевичі, Волочиського району до відкритого акціонерного товариства „Хмельницькрибгосп", смт. Меджибіж, Летичівського району про внесення змін до договору оренди земельної ділянки площею 8,22 га. від 17.05.2008., укладеного між Наркевицькою селищною радою та ВАТ „Хмельницькрибгосп", зареєстрованого 17.05.2008. за №17, виклавши його в наступній редакції: - п. 5 договору викласти у наступній редакції: „Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 2 770 140,00 грн. (два мільйони сімсот сімдесят тисяч сто сорок гривень)"; - п. 9 договору викласти у наступній редакції: „Річна орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі з розрахунку трикратного розміру земельного податку земель водного фонду в межах населеного пункту с. Юхимівці на території Наркевицької селищної ради, що становить 0,25 грн. за 1 кв.м."; - п. 10 договору викласти у наступній редакції: „Обчислення розміру орендної плати за землю здійснено згідно розрахунку з урахуванням індексів інфляції. Загальна сума орендної плати за рік становить 20 776,05 грн. (двадцять тисяч сімсот сімдесят шість гривень п'ять копійок)".

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (див. рішення Суду у справах: Sovtransavto Holding v. Ukraine, no. 48553/99, § 77, від 25.07.2002; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§ 42 та 60, від 22.11.2007) (пункт 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України „Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини" від 18.11.2003 р. №01-8/1427).

Отже, обставини встановлені вищезгаданими рішеннями господарського суду Хмельницької області, у відповідності до ст. 35 ГПК України, мають преюдиціальне значення при вирішенні даного спору.

Обов'язковість рішень суду (до яких належать і ухвали) визначена частиною третьою статті 129 Конституції України як одна з основних засад судочинства.

Відповідно до ст.ст. 4, 5 ГПК України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України. Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно зі ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Крім того, відповідно ч. 5 ст. 188 ГК України, якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Таким чином, вищезгаданими судовими рішеннями було внесено зміни до відповідних договорів, які внаслідок обов'язковості судових рішень, що набрали законної сили та положень вказаної статті були обов'язковими для сторін договорів.

Тобто, зміни до договорів оренди земельних ділянок від 17.05.2008 за реєстраційними №16, №17 набули чинності з моменту набрання законної сили вищезгаданими рішеннями господарського суду Хмельницької області, а отже є обов'язковими та не залежать від державної реєстрації права на користування цими земельними ділянками.

З огляду на порушення відповідачем умов вищезгаданих договорів оренди земельних ділянок, розрахунки по внесенню орендної плати з боку останнього проводились несвоєчасно. Так, позивач стверджує, що оскільки відповідачем не виконані належним чином умови договорів оренди земельних ділянок від 17.05.2008 за реєстраційними №15, №16, №17 щодо своєчасного внесення орендної плати, він зобов'язаний сплатити на користь позивача заборгованість по орендній платі за період з грудня 2013 року по жовтень 2016 року в сумі 205210,91 грн., 53267,07 грн. інфляційних втрат від простроченої суми заборгованості за період з 29.01.2014 по 23.12.2016 та 10225,07 грн. 3% річних за період з 29.01.2014 по 23.12.2016. Викладене є підставою для звернення Наркевицької селищної ради до суду із позовом.

Матеріалами справи встановлено, що відповідачем не надано суду жодних документальних підтверджень погашення вищезгаданої заборгованості по орендній платі, 3% річних та інфляційних втрат.

Частиною 1 ст. 792 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Обєктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

У відповідності із п. 14.1.136 ст. 14 Податкового кодексу, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності обовязковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Частинами 1, 8 ст. 93 Земельного кодексу України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відносини, повязані з орендою землі, регулюються законом.

Оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст.1 Закону України «Про оренду землі»).

Згідно ст. 2 даного Закону, відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

В силу приписів ч. 1 ст. 122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Виходячи з положень статей 13, 14 Конституції України, статей 177, 181, 324, глави 30 ЦК України, статті 148 ГК України земля та земельні ділянки є об`єктами цивільних прав, а держава та територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах з метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок.

При цьому, реалізуючи відповідні повноваження в сфері земельних відносин, державні органи або органи місцевого самоврядування вступають на рівні з іншими учасниками відносин, у тому числі з суб`єктами підприємницької діяльності.

Предметом спору у даній справі є стягнення плати за договором оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст.ст. 13, 15 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Істотними умовами договору оренди землі, зокрема, є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до ч. 1 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, визначених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Згідно ст. 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до ч. 1 п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України і ч. 1 ст. 13 Закону України "Про оцінку земель" для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід (дохід, який можна отримати із землі як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки), визначений за встановленими та затвердженими нормативами (ст. 1 Закону України "Про оцінку земель").

Згідно з підпунктами 288.5.1, 288.5.2 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки та не може перевищувати, зокрема, для інших земельних ділянок, наданих в оренду, - 12 відсотків нормативної грошової оцінки. Дана правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 02.03.2016 у справі №922/538/14.

Таким чином, законодавець чітко визначив, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності.

Пунктом 1.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 №6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" роз'яснено, що системний аналіз норм законодавства України дає підстави для висновку про те, що орендна плата за земельну ділянку, яка перебуває в державній або в комунальній власності, має подвійну правову природу, оскільки, з одного боку, є передбаченим договором оренди землі платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (частина перша статті 21 Закону України "Про оренду землі", підпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, , з іншого - є однією з форм плати за землю як загальнодержавного податку нарівні із земельним податком (підпункт14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України). Разом з тим підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є саме договір оренди такої земельної ділянки (частина друга статті 21 Закону України "Про оренду землі", пункт 288.1 статті 288 Податкового кодексу України). У зв'язку з цим та оскільки орендну плату за землю орендар вносить орендодавцеві (стаття 21 Закону України "Про оренду землі", стаття 288 Податкового кодексу України), то право на стягнення заборгованості з орендної плати має орендодавець шляхом звернення до відповідного господарського суду в установленому Господарським процесуальним кодексом України порядку.

У даному випадку позивачем пред'явлена вимога про стягнення орендної плати не як податковий платіж, а як орендна плата, передбачена договорами оренди земельних ділянок від 17.05.2008 за реєстраційними №15 на земельну ділянку водного фонду, загальною площею 0,62 га., яка знаходиться на території Наркевицької селищної ради в межах с.Юхимівці, №16 на земельну ділянку водного фонду, загальною площею 21,41 га., яка знаходиться на території Наркевицької селищної ради в межах с.Юхимівці, №17 на земельну ділянку водного фонду, загальною площею 8,22 га., яка знаходиться на території Наркевицької селищної ради в межах с.Юхимівці, тому позові вимоги: про стягнення заборгованості з орендної плати належить розглядати в порядку господарського судочинства.

Відповідно до п. 2.23. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" розглядаючи справи зі спорів про розірвання договору оренди з підстав заборгованості з орендної плати, потрібно мати на увазі, що згідно зі статтями 1, 13 Закону України "Про оренду землі" основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Разом з тим, доводи про наявність заборгованості з орендної плати мають підтверджуватися належними доказами, наприклад, довідкою, виданою державною податковою інспекцією про наявність (або відсутність) заборгованості за земельним податком та орендною платою.

Як зазначено вище, про несвоєчасну сплату орендних платежів в тому числі свідчить листи від 25.04.2016 №2637/10/22-04-15-03-031(а.с. 24 т.1) та від 02.08.2016 №595/10/22-10-12-02-031 Хмельницької ОДПІ ГУ ДФС у Хмельницькій області згідно яки вбачається, що за Публічного акціонерного товариства "Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство" обліковується заборгованість зі сплати орендної плати за землю(а.с. 24-26 т.1).

Поряд з цим, постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13.04.2017 по справі №822/2701/16 за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство" до Красилівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України (Волочиське відділення) у Хмельницькій області, третя особа - Наркевицька селищна рада Волочиського району Хмельницької області про визнання протиправними та скасування податкових повідомленнь-рішень, апеляційну скаргу Красилівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області та Наркевицької селищної ради Волочиського району Хмельницької області задоволено повністю. Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство" до Красилівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України (Волочиське відділення) у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомленнь-рішень скасовано. Ухвалено нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство" до Красилівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України (Волочиське відділення) у Хмельницькій області відмовлено.

Під час розгляду даної справи Вінницьким апеляційним адміністративним судом встановлені обставини, відповідно до яких, посадовими особами відповідача на підставі ухвали Волочиського районного суду Хмельницької області від 25.08.2016 та на підставі наказу Красилівської ОДПІ ГУ ДФС в Хмельницькій області № 470 від 30.08.2016 року проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ПАТ "Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько - рибоводне підприємство" код за за період з 01.01.2013 по 31.08.2016 з питань дотримання вимог податкового законодавства по платі за землю (орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної форми власності) по земельних ділянках водного фонду згідно договорів оренди укладених між Порохнянською сільською радою Волочиського району Хмельницької області та ВАТ "Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько - рибоводне підприємство" (тепер - ПАТ "Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько - рибоводне підприємство") код за від 30.05.2008 за № 04 та від 30.05.2008 за № 03, також між Наркевицькою селищною радою Волочиського району Хмельницької області та ВАТ "Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько - рибоводне підприємство" (тепер - ПАТ "Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько - рибоводне підприємство") код за від 17.05.2008 року за № 16 та від 17.05.2008 за № 17. За результатами перевірки складено акт № 153/22-04-13-02/00476808 від 16.09.2016.

У висновках акта перевірки зазначено, що ПАТ "Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько - рибоводне підприємство", порушило вимоги п. 288.1 ст. 288, п. 288.4 ст. 288 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ, із змінами і доповненнями, внаслідок чого позивачем занижено орендну плату за землю за період з 01.01.2013 по 30.07.2016 (по строку сплати 30.08.2016 р.) на загальну суму 329747,24 грн., в тому числі за 2013 р. - 30336,2 грн., 2014 р. - 116888,97 грн., 2015 р. - 109264,04 грн., 2016 р. (7 місяців) - 73258,03 грн. по договорах оренди, укладених між Порохнянською сільською радою Волочиського району Хмельницької області та ВАТ "Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько - рибоводне підприємство" (тепер - ПАТ "Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько - рибоводне підприємство") код за від 30.05.2008 року за № 04 та від 30.05.2008 за № 03, також між Наркевицькою селищною радою Волочиського району Хмельницької області та ВАТ "Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько - рибоводне підприємство" (тепер - ПАТ "Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько - рибоводне підприємство") код за від 17.05.2008 за № 16 та від 17.05.2008 року за № 17. Заниження суми орендної плати за землю ПАТ "Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько - рибоводне підприємство" в розрізі сільських рад становить: по Наркевицькій селищній раді - в сумі 191250,68 грн. (в т.ч. за 2013 р. - 21987,17 грн., 2014 р. - 74889,83 грн., 2015 р. - 62112,46 грн., 2016 р. (7 місяців) - 32261,22 грн.); по Порохнянській сільській раді - в сумі 138496,55 грн. (в т.ч. за 2013 р. - 8349,03 грн., 2014 р. - 41999,13 грн., 2015 р. - 47151,59 грн., 2016 р. (7 місяців) - 40996,81 грн.). Відповідальність платника передбачена п. 123.1 ст. 123 розділу ІІ Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ.

На підставі акту № 153/22-04-13-02/00476808 від 16.09.2016 року Красилівською ОДПІ ГУ ДФС (Волочиське відділення) в Хмельницькій області 06 жовтня 2016 року винесено податкові повідомлення - рішення № НОМЕР_1 на суму 239063,35 грн. (основний платіж - 191250,68 грн., штрафні санкції - 47812,67 грн.), № НОМЕР_2 на суму 173120,70 грн. (основний платіж - 138496,56 грн., штрафні санкції - 34624,14 грн.).

Також, Вінницьким апеляційним адміністративним судом в даній постанові встановлено, що оскільки внесені у вказані договори зміни не стосувалися зміни факту наявності чи відсутності права користування земельними ділянками, відсутність здійснення реєстрації змін, щодо розміру плати за таке користування не впливає обов'язок позивача сплачувати орендну плату відповідно до закону та у розмірі підтвердженому судовим рішенням, що набрало законної сили та є обов'язковим до виконання.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 35 ГПК України, якою передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Крім того, відповідно до п. 2.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо.

Згідно п. 8.2.3-2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про внесення змін і доповнень до деяких постанов пленуму Вищого господарського суду України" № 6 від 10.07.2014 р. преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Щодо посилань відповідача про неправомірність нарахування орендної плати по договору оренди земельних ділянок від 17.05.2008 за реєстраційними №15, колегія суддів зазначає наступне.

З набранням чинності ПК України річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 цього Кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати.

При цьому, виходячи із принципу пріоритетності норм ПК України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 ПК України, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України. (Дана правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 02.12.2014 по справі №21-274а14).

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що наявність у відповідача зобов'язання по орендній платі за період з грудня 2013 року по жовтень 2016 року в сумі 205210,91 грн. підтверджується матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Крім того, позивачем заявлені до стягнення інфляційні втрати та три проценти річних. З цього приводу колегія суддів зазначають наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, вказана норма щодо встановлення обов'язку боржника по сплаті на користь кредитора трьох процентів річних від простроченої суми, кореспондується зі ст. 536 ЦК України, яка встановлює, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти.

Так, чинне законодавство у випадку порушення однією особою договірних зобов'язань, передбачає не тільки відповідальність такої особи у вигляді неустойки (штраф і/або пеня), а і грошову компенсацію іншій стороні, яка була позбавлена можливості користуватися певний час грошовими коштами, що їй належать, у зв'язку з несвоєчасним поверненням від боржника (після примусового стягнення тощо).

У ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. (Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 12 вересня 2011 року №6/433-42/183 та від 08 листопада 2010 року №4/719)

Дослідивши розрахунок позивача колегія суддів вважає, що позивачем обґрунтовано заявлено до стягнення 53267,07 грн. інфляційних втрат за період з 29.01.2014 по 23.12.2016.

Відповідно до п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" № 14 від 17.12.2013(із змінами) сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, перевіривши наданий позивачем розрахунок трьох процентів річних, колегія суддів цілком погоджується з висновком суду першої інстанції, що розмір трьох процентів річних за прострочення відповідачем виконання зобов'язання з оплати орендної плати за вищевказані періоди (з урахуванням здійснених оплат) складає 8408,76 грн. за період 3 29.01.2014 по 23.12.2016, а в частині стягнення з відповідача нарахування 3% річних на суму 1816,31 грн., необхідно відмовити.

Окрім того, посилання скаржника у відзиві на позовну заяву про поширення на нарахування інфляційних втрат та 3% річних дії Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин), а саме в зв`язку з тим, що ухвалою господарського суду Хмельницької області від 18.10.2010 порушено провадження у справі № 2/132-б-10 про банкрутство відкритого акціонерного товариства „Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство смт.Меджибіж Летичівського району, ідентифікаційний (скорочена назва ВАТ „Хмельницькрибгосп), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та для забезпечення вимог кредиторів заборонено власнику майна боржника (уповноваженому ним органу) укладати без згоди розпорядника майна угоди, вчиняти дії щодо продажу майнових активів, реорганізації чи ліквідації юридичної особи боржника, а отже, штрафні санкції за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання можуть бути нараховані лише починаючи 23.07.2015, з моменту набрання законної сили ухвалою господарського суду Хмельницької області по справі №2/132-б-10 від 15.06.2015, якою скасовано мораторій та інші заходи забезпечення вимог кредиторів, що введені ухвалою суду від 18.10.2010 та провадження у справі №2/132-Б -10 припинено, не заслуговують на увагу з наступного.

Пунктом 50 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про банкрутство» від 18.12.2009 №15 встановлено, що оскільки на передбачені статтями 536 та 625 ЦК ( 435-15 ) проценти та індекс інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання не поширюється заборона на їх нарахування в період провадження справи про банкрутство, то кредитор не позбавлений права подавати додаткові вимоги щодо стягнення процентів та інфляційних втрат відповідно до порядку, встановленого Законом ( 2343-12 ).

Отже, приписи статті 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) не стосуються нарахування 3% процентів та індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно з нормами ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ст. 104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи, а тому рішення господарського суду Хмельницької області від 07.02.2017 у справі № 924/819/16 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Разом з тим, доводи Публічного акціонерного товариства Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство на рішення господарського суду Хмельницької області від 07.02.2017 у справі № 924/819/16 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з залишенням її без задоволення на підставі ст. 49 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Рішення господарського суду Хмельницької області від 07.02.2017 у справі № 924/819/16 залишити без змін, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Дужич С.П.