ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2017 р. Справа № 922/420/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Тарасова І.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Пуль О.А.

при секретарі - Марченко В.О.

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1 за довіреністю №07 від 05.01.2016 р., ОСОБА_2 за довіреністю №11 від 25.03.2016 р.

відповідача ОСОБА_3 за довіреністю б/н від 01.02.2017 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. №1228 Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 23.03.2017 р. у справі № 922/420/17

за позовом ОСОБА_4 "ОСОБА_4 праці" об"єднання профспілок Харківської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рент Центр", м. Харків

про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2017 року ОСОБА_4 "ОСОБА_4 праці" Об'єднання профспілок Харківської області звернулось до господарського суду з позовом до ТОВ Рент Центр, та, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 10.03.2017, просило стягнути з відповідача 89751,36 грн. основної заборгованості за період з 01.07.2016р. по 28.02.2017р., 11104,10 грн. пені за прострочення платежів за період з 01.08.2016р. по 28.02.2017р., 3545,18 грн. - інфляційного знецінення коштів за період з 01.08.2016р. по 28.02.2017р., 775,49 грн. 3% річних за період з 01.08.2016р. по 28.02.2017, посилаючись на порушення відповідачем зобов'язання з оплати боргу за утримання будинку та прибудинкової території за договором №10-С про дольову участь у витратах на утримання будинку ОСОБА_5, прибудинкової території, спільне використання технологічних мереж та відшкодування вартості централізованих комунальних послуг від 01.07.2016 р.

Рішенням господарського суду Харківської області від 23.03.2017 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Жельне С.Ч., судді Суслова В.В., Ольшанченко В.І.) у позові відмовлено.

При вирішенні спору місцевий суд виходив з того, що договір, який слугував підставою позову, є укладеним лише в частині надання відповідачу комунальних послуг, що передбачені п.п. 1.4., 2.1., 2.2., 2.3. додатку № 1 до договору, а саме, послуг з вивезення та утилізації твердих побутових відходів, центрального опалення, центрального водопостачання та центрального водовідведення. За відсутності укладеного між сторонами договору в частині надання позивачем послуг утримання ОСОБА_4 «Палац Праці» за переліком, наведеним у п.1.1., п. 1.2., п. 1.3., 1.5. Додатку №1 до Договору №10-С від 01.07.2016, суд дійшов висновку про безпідставність вимог в цій частині, зазначивши, що договір про дольову участь у витратах на утримання прибудинкової території та спільного використання технологічних мереж будівлі, розташованої за адресою: м. Харків, майдан Конституції, 1, є неукладеним. Тому, за відсутністю домовленості між сторонами щодо конкретних послуг та відсутності у позивача та інших осіб права спільної часткової власності на нерухоме майно, місцевий господарський суд дійшов висновку що позовні вимоги позивача не ґрунтуються на положеннях договору, а тому у відповідача в частині надання відповідних послуг за вказаний позивачем в позові період, не виникає жодних зобовязань зі здійснення оплати щодо визначених послуг в односторонньому порядку.

Позивач з рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та неповне зясування обставин справи, просить рішення господарського суду Харківської області від 23.03.2017 по справі №922/420/17 скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 14.04.2017 р. у справі №922/420/17 апеляційну скаргу позивача прийнято до провадження. Розгляд скарги призначено на 18.05.2017.

Відповідач у відзиві (вх. №5170 від 18.05.2017 р.) проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає рішення місцевого господарського суду законним та обґрунтованим. Зокрема, зазначає, що вимоги позивача щодо стягнення з підприємства сум послуг щодо яких між сторонами відсутній договір та не досягнута домовленість є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на положеннях договору та цивільного законодавства. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення господарського суду Харківської області від 23.03.2017 р. у справі №922/402/17 без змін.

В судовому засіданні 18.05.2017 було оголошено перерву до 25.05.2017 р.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 25.05.2017 було задоволено клопотання ОСОБА_4 "ОСОБА_4 праці" Об'єднання профспілок Харківської області про продовження строку розгляду справи та відкладено її розгляд на 22.06.2017.

В додаткових поясненнях (вх. №5349 від 23.05.2017 р.) позивач на підтвердження своєї позиції, зокрема, вказує на те, що послуги з утримання будинку та прибудинкової території, що надаються підприємством позивача безперебійно та у повному обсязі, споживаються однаково всіма користувачами будинку ОСОБА_5 при здійсненні їхньої статутної або іншої діяльності, і оплачуються всіма користувачами в повному обсязі, в тому числі і оплачувались відповідачем з 01.07.2011 р. по 01.07.2016 р. Зазначені послуги надаються постійно і безперебійно, тому неможливо фізично відокремити їх надання якомусь окремому користувачу.

Відповідач в додаткових письмових поясненнях, що надійшли до суду 25.05.2017 р. (вх.. №5448), стверджує, що матеріали справи не містять належних доказів надання позивачем послуг щодо утримання будинків і прибудинкових територій відповідача, тобто здійснення позивачем господарської діяльності, яка спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків, споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

У наданих 19.06.2017 до суду апеляційної інстанції письмових додаткових поясненнях (вх. №6538 ) позивач з посиланням на приписи Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Законів України «Про благоустрій населених пунктів» та «Про відповідальність субєктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги», зауважує на тому, що законодавством передбачений двосторонній обовязок щодо укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, а відмова від укладення договору не може прийматись до уваги, оскільки споживачі зобовязані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними.

22.06.2017 позивачем надані додаткові письмові пояснення (вх. №6727) щодо доказів у підтвердження факту надання позивачем послуг з утримання будинку та при будинкової території та споживання цих послуг відповідачем відповідно або пропорційно до його частини нежитлових приміщень, які долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні 22.06.2017 представники сторін підтримали свою правову позицію, представник позивача просив задовольнити апеляційну скаргу та скасувати рішення господарського суду Харківської області від 23.03.2017 р. у справі № 922/420/17, представник відповідача проти вимог апеляційної скарги заперечував та наполягав на правомірності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статті 101 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши уповноважених представників сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в ході апеляційного розгляду, між позивачем - підприємством Палац Праці об'єднання профспілок Харківської області (надалі підприємство "Палац Праці" ОПХО) в управлінні якого знаходиться адміністративна будівля ОСОБА_5 та який є єдиним виконавцем послуг з утримання будинку, прибудинкової території та транзитером комунальних послуг з центрального опалення, водопостачання та водовідведення (Управлінцем) та ТОВ Рент Центр - користувачем частини будівлі ОСОБА_5 (першого підїзду) загальною площею 1224,5 кв.м., розташованому на майдані Конституції міста Харкова, було укладено договір № 9-С від 01.07.2015 про дольову участь у витратах на утримання будинку ОСОБА_5, прибудинкової території, спільне використання технологічних мереж та відшкодування вартості централізованих комунальних послуг.

22.06.2016 підприємство "Палац Праці" ОПХО звернулось до ТОВ Рент Центр з листом за вих. №108, в якому повідомляло, що у звязку зі спливом 30.06.2016 строку дії договору №9-с від 01.07.2015, а також підвищенням цін на товари народного споживання та продукцію виробничо-технічного призначення, які використовуються для утримання будинку ОСОБА_5 та прибудинкової території в належному санітарному та технічному стані, відбулось збільшення фактичних витрат на вказані послуги, а тому ОСОБА_4 ОСОБА_5 незгодне на продовження договору №9-С від 01.07.2015 на попередніх умовах та пропонує ТОВ Рент Центр укласти договір про дольову участь у витратах на утримання будинку ОСОБА_5, прибудинкової території, спільне використання технологічних мереж та відшкодування вартості централізованих комунальних послуг на нових умовах.

До вказаного листа підприємством "Палац Праці" ОПХО було додано два екземпляри проекту договору від 01.07.2016 з додатками. (а.с. 22 т. 1)

У відповідь на вказаний лист підприємства "Палац Праці" ОПХО, відповідач листом за вих.№ 10 від 22.07.2016, повідомив позивача, що ТОВ Рент Центр погоджує всі умови наданого договору №10-С від 01.07.2016 про дольову участь у витратах на утримання будинку ОСОБА_5, прибудинкової території, спільне використання технологічних мереж та відшкодування вартості централізованих комунальних послуг, які стосуються відшкодування вартості централізованих комунальних послуг, що визначні в Додатку № 1 до договору у п. 2.1., 2.2., 2.3. та приступає до виконання в цій частині. Також ТОВ Рент Центр зазначив про погодження питання щодо надання позивачем послуг з вивезення та утилізації твердих побутових відходів, розмір відшкодування за надання яких визначений в п. 1.4. додатку до договору №10-С від 01.07.2016.

Інші ж умови договору ТОВ Рент Центр не погоджуються та в таких частинах він вважає його неукладеним.

Також вказаним листом відповідач повідомляв, що питання поточного обслуговування належного на праві власності відповідним особам приміщень 1-го підїзду палацу ОСОБА_5 буде здійснюватись ТОВ Рент Центр самостійно на власний розсуд із залученням тих спеціалізованих організацій або установ, які власник буде вважати за потрібне. Обслуговування приміщень 1-го підїзду здійснювалось та здійснюється його власником (власниками ) за власний рахунок.

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_4 «Палац Праці» ОПХО та ТОВ Рент Центр було укладено договір № 10-С від 01.07.2016 року про дольову участь у витратах на утримання будинку ОСОБА_5, прибудинкової території, спільне використання технологічних мереж та відшкодування вартості централізованих комунальних послуг з якого вбачається, що його укладено між підприємством Палац Праці об'єднання профспілок Харківської області, в управлінні якого знаходиться адміністративна будівля ОСОБА_5 (майдан Конституції, 1, міста Харкова), яке, згідно ст. 35 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та Статуту, є єдиним виконавцем послуг з утримання будинку ОСОБА_5, прибудинкової території, та транзитером комунальних послуг з центрального опалення, водопостачання та водовідведення, іменоване у подальшому Управлінець, в особі генерального директора ОСОБА_6, що діє на підставі Статуту та Користувачем частини будівлі ОСОБА_5, загальною площею 1224,5 кв.м. Товариством з обмеженою відповідальністю «Рент Центр», яке є уповноваженою особою від Співвласників нежитлових приміщень першого під'їзду будинку № 1 (ОСОБА_5), розташованому на майдані Конституції міста Харкова, ОСОБА_3 (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 14055900 від 05.12.2013 р.) та ОСОБА_7 (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 14051342 від 05.12.2013 р. та Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 14053498 від 05.12.2013 р), в особі директора ОСОБА_8, що діє на підставі Статуту та:

Договору позички нерухомого майна від 05 грудня 2013 року № 01/12, укладеним між співвласником ОСОБА_7 та ТОВ «Рент Центр» на нежитлові приміщення, загальною площею 404,5 кв.м

Договору позички нерухомого майна від 05 грудня 2013 року № 01/13, укладеним між співвласником ОСОБА_7 та ТОВ «Рент Центр» на нежитлові приміщення, загальною площею 474,2 кв.м.

Договору позички нерухомого майна від 05 грудня 2013 року № 01/14, укладеним між співвласником ОСОБА_3 та ТОВ «Рент Центр» на нежитлові приміщення, загальною 345,8 кв.м.

У відповідності до п. 1.1. договору, Управлінець забезпечує належне утримання ОСОБА_5 - будівлі № 1 на майдані Конституції міста Харкова, прибудинкової території та спільних технологічних мереж з обладнанням та устаткуванням, в цілому, до межі приміщень, загальною площею 1224,5 кв.м., з обладнанням та внутрішніми інженерними системами в них, що належать Користувачу на праві володіння та користування (управління), а Користувач, згідно ст.ст. 322, 360 Цивільного кодексу України, приймає дольову участь в загальних витратах на утримання будівлі, при будинкової території, спільних технологічних мереж з обладнанням та устаткуванням, управління, використання та збереження єдиного неподільного об'єкту нерухомості, сплаті обовязкових податків і зборів, пропорційно займаній площі, а також несе відповідальність перед третіми особами за зобовязаннями, повязаними із спільним майном, відповідно до діючого законодавства та умов даного договору.

За змістом п. 2.2. договору, Управлінець зобов'язаний сприяти Користувачеві в безперервному отриманні транзитних комунальних та іі послуг шляхом надання своїх технологічних мереж теплопостачання, водопостачання, водовідведення; надавати послуги з утримання будівлі, прибудинкової території та спільних технологічних мереж шляхом постійного обслуговування вентиляційних каналів, утримання підвалів, горищ, дахів та інших спільних елементів будівлі, спільних внутрішньо будинкових технологічних мереж, прибирання та озеленення прибудинкової території, підготовці до осінньо-зимового сезону, прибирання снігу та бурульок, очищення каналізаційних та не каналізаційних люків, освітлення місць загального користування, вивезення та утилізація твердих побутових відходів, дезінфекції та дератизації, здійснення ремонтних робіт з утримання та відновлення фасаду спільних конструктивних елементів будівлі, та спільного інженерного обладнання та мереж, що знаходиться за межами приміщень Користувача.

Перелік послуг, що надаються Управлінцем, зазначений у додатку №1, який є невід'ємною частиною цього договору. (п.п.2.2.2. договору)

За змістом п. 2.3. договору, Користувач має право на інформацію про розмір фактичних витрат на утримання будівлі, прибудинкової території та спільних технологічних мереж, та розмір відшкодування вартості централізованих комунальних послуг, які визначаються розрахунковим шляхом

Також, у відповідності до п. 2.4. договору, Користувач зобов'язаний брати участь в забезпеченні належного стану, збереженості спільного і неподільного майна (допоміжні та технологічні приміщення; спільні двори; прибудинкова територія; елементи благоустрою; спільні конструктивні елементи будівлі: несучі стіни, міжповерхові перекриті конструкції дахів, покрівлі, воріт, покриття дворів і тротуарів), технічного оснащення (інженерного комунікації і обладнання, мережі тепло-, водо- та електропостачання, водовідведення, вентиляційні та димовиводящі канали, центральні розподільчі щити), що забезпечують належне утримання будівлі, його цілісність, безпечність та необхідні технічні, санітарно-гігієнічні, протипожежні та інші умови функціонування будівлі в цілому та її конструктивних частин.

Своєчасно та у повному обсязі проводити розрахунки, передбачені цим договором. Щомісячно здійснювати бухгалтерську звірку розрахунків з підписанням відповідного акту звірки. (п. 2.4.12 договору)

У відповідності до п.3.1. договору, розмір щомісячних платежів за надані Управлінцем і спожиті Співвласником послуги з утримання будинку та прибудинкової території встановлюється із розрахунку фактичних витрат на утримання будівлі, прибудинкової території, технологічних мереж в цілому, об'єму обов'язкових платежів на утримання і ремонт спільного і неподільного майна, пропорційно займаній площі, і складає на момент підписання договору 11647,50 грн., з урахуванням 1941,25 грн. ПДВ (додаток № 1).

У додатку № 1 до вказаного договору № 10-С від 01.07.2016, визначено перелік послуг з утримання будівлі ОСОБА_5, прибудинкової території, технологічних мереж та їх вартість та визначено розмір відшкодування за комунальні послуги з теплопостачання, водопостачання та водовідведення.

Зокрема, у відповідності до п. 1 вказаного переліку, до послуг з утримання будівлі палацу ОСОБА_5 включено послуги з обслуговування мережі опалення, водопостачання та водовідведення, утримання вентиляційних каналів, утримання підвалів, підготовка до осінньо-зимового сезону, очищення каналізаційних і неканалізаційних люків, дезінфекція, дератизація, освітлення місць загального користування в розмірі 1320,41 грн./міс. (п. 1.1. Додатку).

Пункт 1.2. - обслуговування покрівлі та дахів в розмірі 520,04 грн./міс.

Пункт 1.3. - прибирання та озеленення прибудинкової території, прибирання снігу і бурульок в розмірі 953,55 грн. / міс.

Пункт 1.4. - вивезення та утилізація твердих побутових відходів в розмірі 428,58 грн. /міс.

Пункт 1.5. - матеріали, адміністративні і загальногосподарські витрати та обов'язкові платежі в розмірі 6483,68 грн./міс. , всього на суму 11647,50 грн.

Відшкодування вартості наданих транзитом і спожитих співвласниками комунальних послуг складається із послуг з центрального опалення (п. 2.1. Додатку №1) у розмірі 10696,68 грн. /міс. , послуг з центрального водопостачання (п. 2.2. Додатку №1 ) та послуг з центрального водовідведення (п. 2.3. Додатку №1).

Вказаний договір підписаний уповноваженими представниками ОСОБА_4 «Палац Праці» ОПХО та ТОВ Рент Центр.

Водночас, матеріали справи свідчать, що як договір №10-С від 01.07.2016, так і Додаток № 1 до договору підписанні з боку ТОВ Рент Центр із застереженням наступного змісту: «з урахуванням положення листа №10 від 22.07.16р.».

Тобто, згідно листа ТОВ Рент Центр № 10 від 22.07.2016 року, на який міститься посилання у вказаному договорі № 10-С від 01.07.2016 року та додатку № 1 до договору, відповідач, підписавши вказаний договір, погодив всі умови договору, які стосуються відшкодування вартості централізованих комунальних послуг, що визначні в додатку № 1 до договору у п. 2.1., 2.2., 2.3. та надання позивачем послуг з вивезення та утилізації твердих побутових відходів, розмір відшкодування за надання яких визначений в п. 1.4 додатку № 1 до договору № 10-С від 01.07.2016 року.

Інші умови вказаного договору, як вбачається зі змісту листа ТОВ Рент Центр від 22.07.2016, відповідачем не були погоджені, отже в іншій частині договір № 10-С від 01.07.2016 відповідач вважав неукладеним.

Звертаючись до господарського суду, позивач зазначав, що свої зобовязання за укладеним договором ним виконуються належним чином, водночас, відповідач, посилаючись на факт укладення договору № 10-С від 01.07.2016 лише в частині передання транзитом централізованих послуг з тепло- та водопостачання та водовідведення та надання позивачем послуг з вивезення та утилізації твердих побутових відходів, в частині інших послуг з утримання будинку та прибудинкової території вважає договір неукладеним, посилаючись на заперечення, викладені у листі за вих.. №10 від 22.07.2016 року, про наявність якого відповідачем зазначено під час підписання договору. Позивач вважав, що договір № 10-С від 01.07.2016 укладено з боку ТОВ Рент Центр без заперечень, оскільки в разі незгоди із запропонованим позивачем проектом договору, відповідач упродовж 20 днів з моменту його отримання повинен був надіслати позивачу протокол розбіжностей, за наслідком розгляду якого сторони складають протокол узгодження розбіжностей із зазначенням про неузгоджені сторонами умови договору. При цьому, позивач зазначав, що у будь-якому випадку, незалежно від того, чи є договір укладеним та чи підписано акт виконаних робіт (наданих послуг), споживач, який використав або спожив послуги, які надаються ОСОБА_4 «Палац Праці» ОПХО безперервно, зобовязаний їх оплатити, оскільки в силу вимог Закону України Про жилого-комунальні послуги послуги з утримання будинків та прибудинкових територій є платними.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач у відзиві на позовну заяву зазначав, що вважає безпідставним посилання позивача як на підставу укладення договору на запропонованих ним умовах на норми ст. 360 ЦК України, якою передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобовязаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів ( обовязкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами, оскільки приміщення 1-го підїзду палацу ОСОБА_5, власників якого ТОВ Рент Центр уповноважено представляти, не є у спільній частковій власності позивача та власників 1-го підїзду. Крім того, листом від 22.07.2016 відповідач погодив всі необхідні умови наданого позивачем договору №10-С від 01.07.2016 , які стосуються відшкодування вартості централізованих комунальних послуг, що визначені у додатку до договору №1 у п. 2.1., 2.2., 2.3. та приступив до його виконання. Також ТОВ Рент Центр погоджено питання щодо надання позивачем послуг з вивезення та утилізації твердих побутових відходів, розмір відшкодування за надання яких визначений в п. 1.4. додатку №1 до договору. Інші умови договору відповідачем не погоджувались та в іншій частині договір є неукладеним, а тому вимоги позивача про стягнення з ТОВ Рент Центр сум послуг, щодо яких між сторонами відсутній договір та домовленість є безпідставним та таким, що не ґрунтується на положеннях договору та цивільного законодавства.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Правовідносини сторін у даній справі виникли на підставі Договору №10-С від 01.07.2016 про дольову участь у витратах на утримання будинку ОСОБА_5, прибудинкової території, спільне використання технологічних мереж та відшкодування вартості централізованих комунальних послуг, які стосуються відшкодування вартості централізованих комунальних послуг.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обовязки, регулюються Законом України Про житлово-комунальні послуги.

Закон України «Про житлово-комунальні послуги» визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки.

Аналіз цього Закону дає підстави для висновку, що він належить до нормативного акта спеціальної дії, який регулює відносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Разом з тим ст. 4 Закону № 1875-ІV від 24 червня 2004 року передбачає, що законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг, крім цього Закону, базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

ЦК України у ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у ст. ст. 642 - 643 ЦК України.

Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до приписів ст. 180 ГК України, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договору даного виду. При укладанні господарського договору сторони зобовязані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Частиною другою статті 181 ГК України передбачено, що проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

Відповідно до ч. 3 ст. 180 ГК України при укладенні господарського договору сторони зобовязані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно ч.1 ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Відповідно до ч.1 ст.642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Поняття повнота та безумовність оферти є одночасно необхідними, а існування одночасно двох названих умов до акцепту є достатнім для того, що констатувати, що відповідь на оферту є такою, що дає змогу зробити висновок про згоду акцептанта з офертою та з її умовами. Якщо відповідь на оферту є такою, що містить доповнення до пропозиції укласти договір, обмеження чи інші зміни, то така відповідь не може вважатися повною і безумовною. Неповнота та умовність акцепту призводить до відмови від одержання пропозиції.

Встановлені по справі обставини свідчать, що з боку ТОВ Рент Центр як договір №10 від 01.07.2016, так і Додаток №1 до договору підписано не безумовно, а із позначкою «з урахуванням положення листа №10 від 22.07.2016», що не свідчать про повне та безумовне прийняття (акцепт) відповідачем пропозиції позивача.

При цьому зі змісту листа ТОВ Рент Центр №10 від 22.07.2016 випливає, що товариство, не заперечуючи своєї згоди на укладення договору, не погоджується з певними запропонованими позивачем умовами договору, а саме: з п. 1.1., 1.2., 1.3., 1.5 договору, при цьому висуває позивачу умови, які запропонувало розглянути.

Відповідно до ч.1 ст.646 ЦК України відповідь про згоду укласти договір на інших, ніж було запропоновано умовах, є відмовою від одержання пропозиції і водночас новою пропозицією особі, яка зробила попередню пропозицію.

Таким чином, у разі, якщо відповідь про прийняття пропозиції містить доповнення умов, що визначені у оферті, їх зміну чи обмеженням їх дії, або коли у відповіді висловлене бажання, пропозиція щодо такого доповнення, зміни чи обмеження запропонованих умов акцепт не можна вважати повним та безумовним.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 19 вказаного Закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. При цьому, учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

За умовами договору №10 від 22.07.2016, ОСОБА_4 «Палац Праці» ОПХО є єдиним виконавцем послуг з утримання будинку ОСОБА_5 , прибудинкової території та транзитером комунальних послуг з центрального опалення , водопостачання та водовідведення, тобто за умовами договору та приписів Закону України "Про житлово-комунальні послуги" він є виконавцем, який надає послуги з обслуговування мережі опалення, водопостачання та водовідведення, утримання вентиляційних каналів, утримання підвалів, підготовки до осінньо-зимого сезону, очищення каналізаційних і неканалізаційних люків, дезінфекція, дератизації, освітлення місць загального користування, обслуговування покрівлі та дахів, прибирання та озеленення прибудинкової території, прибирання снігу і бурульок (п.1.1.,1.2.,1.3. Додатку №1до договору).

При цьому, за приписами ч. ч. 4, 5 ст. 26 Закону України Про житлово-комунальні послуги у разі, якщо виконавець не є виробником, відносини між ним та виробником регулюються окремим договором, який укладається відповідно до вимог цієї статті.

При цьому, нормами вказаної статті передбачено, що процедура погодження договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін. Отже, повідомлення позивача про неузгодженість п. 1.1., 1.2, 1.3,1.5. Додатку №1 до договору направлена відповідачем на адресу ОСОБА_4 «Палац Праці» 22.07.2016 відбулось в межах строку, встановленого Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про узгодженість між сторонами умов договору №10 від 01.07.2016 лише в частині п.п. 1.4., 2.1., 2.2., 2.3. додатку № 1 до договору, а саме послуг з вивезення та утилізації твердих побутових відходів, центрального опалення, центрального водопостачання та центрального водовідведення та належного повідомлення позивача про неузгодженість п. 1.1., 1.2, 1.3,1.5. Додатку №1 до договору.

В позовній заяві позивач вважає, що обовязок на укладення договору в редакції позивача обумовлений приписами ст.. 360 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ст. 356 ЦК). Підставами виникнення права спільної часткової власності зокрема можуть бути придбання у власність майна двома чи більше особами за цивільними правочинами, договір про спільну діяльність, тощо.

Учасники спільної часткової власності мають право на частку у праві власності на майно (ч. 1 ст. 356 ЦК), а не на конкретно визначену частку у майні. Спільна часткова власність характеризується множинністю суб'єктів і єдністю об'єкта. Відповідно до цієї концепції кожному із співвласників спільної часткової власності не може належати частка самого майна.

Згідно наявного в матеріалах справи листа КП Харківське міське бюро технічної інвентаризації №07/01-29/210 від 11.07.2014 (а.с. 45 т. 1), реєстрація права власності на обєкт нерухомості будинок №1 на майдані Конституції міста Харкова, проведена відповідно до діючого на той час «Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно», що перебуває у власності юридичних та фізичних осіб, на підставі заяви Обєднання профспілок Харківської області від 16.07.2004 3174, правовстановлюючого документу рішення господарського суду Харківської області від 23.02.2004 у справі №16961/6-06, яке залишено в силі постановою Харківського апеляційного господарського суду від 21.06.2004 у справі №16961/6-06 та техничного паспорту від 28.09.2004, згідно рішення про реєстрацію права власності від 11.10.2004.

На теперішній час частина зазначеної будівлі відчужена її власником і належить іншим власникам, а саме 2795,0 кв. м або 969/10000 частини будівлі.

Залишається у власності Обєднання профспілок Харківської області всього 26051,6 кв. м. або 9031/10000 кв.м.

Згідно наявного в матеріалах справи витягу з державного реєстру прав власності від 11.10.2004 також вбачається, що Обєднання профспілок Харківської області є власником 26051,3 кв. м. нежитлової будівлі, літ. А-6-8 загальною площею 28846,6 кв.м, у тому числі житлова частина загальною площею 1200,0 кв.м., житловою площею 784,4 кв.м, яка розташована за адресою: м. Харків, м-н Конституції, буд. 1. (а.с. 51 т. 1)

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 05.12.2013, ОСОБА_7 на праві приватної власності належать нежитлові приміщення 1-го поверху №2, №3, №I, №І, №ХVІІ загальною площею 66,00 кв.м., нежитлові приміщення 2-го поверху №1-:-8, №2а, №І загальною площею 104,8 кв.м., нежитлові приміщення 3-го поверху №1-:-7, №9-:-16, №І загальною площею 236,7 кв.м., обєкт житлової нерухомості, нежитлові приміщення 4-го поверху №1-:-5, №8, №9, №11-:-20 , №І, загальною площею 237,1 кв.м., нежитлові приміщення 5-го поверху №1-:-5, №8, №9, №11-:-18, №І загальною площею 237,1 кв.м., всього загальною площею 878,7 кв.м. за адресою: м. Харків, м-н Конституції,1. (а.с.51 т. 1)

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 05.12.2013,громадянину ОСОБА_3 належать на праві власності нежитлові приміщення 6-го поверху №1, №4, №5, №8-:-14, №16-:-20, 7-го поверху №7-:-9, №12-:-15, №ІІІ, загальною площею 345,8 кв.м. (а.с. 51-52 т. 1)

На підставі укладених 05.12.2013 договорів позички нерухомого майна №01/13 від 05.12.2013, №01/12 від 05.12.2013, №01/14 від 05.12.2013, позичкодавці ОСОБА_7 та ОСОБА_3 передали, а користувач Товариство з обмеженою відповідністю «Рент Центр» прийняв в тимчасове безоплатне користування вищевказані приміщення, які належать позичкодавцям ОСОБА_7 та ОСОБА_3

Таким чином, документальні по справі докази свідчать, що на даний час, Товариство з обмеженою відповідністю «Рент Центр» є користувачем частини приміщень, розташованих у будівлі за адресою: м. Харків, м-н Конституції, 1.

При цьому, у п. 5.2. договорів позички нерухомого майна №01/13 від 05.12.2013, №01/12 від 05.12.2013, №01/14 від 05.12.2013 зазначено, що усі витрати та відповідні комунальні послуги електро-, водо-, тепло, газопостачання оплачуються користувачем (ТОВ «Рент Центр») згідно з виставленими позичкодавцями рахунками, та у терміни, встановлені в угодах між останніми та відповідними постачальними організаціями. Користувач має право на строк позички укласти самостійно договори на постачання комунальних послуг в приміщенні, що передається в користування та в такому разі здійснювати оплату вищевказаних комунальних послуг самостійно.

Також, як зазначає в позовній заяві позивач, 433,0 кв. м. у вказаній будівлі належить Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Харківській області, а 1052,4 кв.м. належить громадянам - мешканцям житлових квартир.

Згідно Статуту ОСОБА_4 «Палац Праці» Обєднання профспілок Харківської області є самостійним субєктом господарювання створений для задоволення суспільних особистих потреб, предметом діяльності якого згідно до п. 3.2. Статуту є: управління майном, що належить ОПХО та його членським організаціям на праві власності або інших речових прав, забезпечення його збереження, несення витрат по утриманню будинків і при будинкових територій, земельних ділянок, їх ефективна експлуатація, у тому числі у сфері житлово-комунальних послуг, здійснення функцій житлово-експлуатаційної організації по відношенню до житлових приміщень, утримання будинків, споруд і обєктів, що знаходяться у володінні, користування або оренді підприємства, забезпечення їхньої експлуатації, виконання робіт, повязаних з експлуатацією, ремонтом і технічним станом будинків, споруд та обєктів, що знаходяться на балансі або в управлінні підприємства.

До статутного фонду ОСОБА_4 «Палац Праці» передано право володіння та користування (управління) будинком ОСОБА_5, з правом здачі в оренду (нематеріальний актив) та з обовязком утримання будинку та при будинкової території у належному технічному стані.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. ОСОБА_5 власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.

Статтею 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Отже, як правомірно зазначено судом першої інстанції, право спільної часткової власності на нежитлові приміщення ОСОБА_5, що розташовані в місті Харкові, площа Конституції, 1 повинно бути належним чином зареєстровано відповідно до вимог та у порядку, передбаченому законом.

Водночас, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів щодо наявності у відповідних осіб та позивача саме права спільної часткової власності на нежитлові приміщення будинку № 1, що розташований в місті Харкові, площа Конституції, через що посилання позивача на положення статті 360 ЦК України, як на такі, що регулюють спірні між ним та відповідачем правовідносини є безпідставними.

Водночас, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що факт відсутності письмового договору між позивачем та відповідачем щодо конкретних послуг, а саме, послуг передбачених у п. 1.1., 1.2, 1.3,1.5. Додатку №1 до договору, є підставою для звільнення відповідача від обовязку оплати таких послуг.

Колегія суддів у звязку з цим вважає зазначити наступне.

Відповідно до ст. 13 Закону України Про житлово-комунальні послуги від 24 червня 2004 року № 1875-IV залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на:

1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);

2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);

3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);

4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обовязок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобовязані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обовязку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг.

Відповідно до ст. 19 Закону України Про житлово-комунальні послуги відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово- комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

За таких обставин зобовязання відповідача оплатити послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг.

Водночас, хоч у ч. 1 ст. 19 Закону про ЖКП й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються лише на договірних засадах, проте, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону про ЖКП, споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону про ЖКП обовязок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, установлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону, споживачі зобовязані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Лише факт відсутності письмового договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обовязку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними.

Правова позиція з цього приводу викладена у постановах ВСУ №6-110цс-12 від 10.10.2012, у справі № 6-59цс13 від 30.10.2013, правові позиції Верховного Суду України, викладені у постанові від 25.11.2014 у справі №916/3566/13, від 20.04.2016).

За таких обставин, для вирішення даного господарського спору необхідним є встановлення фактів надання та користування споживачем житлово-комунальними послугами, а також обґрунтованість розміру тарифів, на підставі яких визначена вартість наданих послуг , заявлених позивачем до стягнення.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Також зазначеною статтею визначено, що утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Стаття 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" містить перелік істотних умов договору, як то: найменування сторін, вичерпний перелік житлово-комунальних послуг, тарифи та їх складові на кожну з цих послуг, загальна вартість послуг, строк дії договору, дата і місце укладання договору тощо.

Як вбачається з п. 3.1. договору розмір щомісячних платежів за надані Управлінцем (позивачем) і спожиті Співвласником (відповідачем) послуги з утримання будинку та прибудинкової території встановлюється із розрахунку фактичних витрат на утримання будівлі, прибудинкової території, технологічних мереж в цілому, об'єму обов'язкових платежів на утримання і ремонт спільного і неподільного майна, пропорційно займаній площі, і складає на момент підписання договору 11647,50 грн., з урахуванням 1941,25 грн. ПДВ (додаток № 1).

У відповідності до ст.. 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги поділяються за:

1. функціональним призначенням;

2. порядком затвердження цін/тарифів.

У відповідності до приписів ч. 2 ст. 13 вказаного Закону, примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України №869 від 01.06.2011 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» затверджено Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та при будинкових територій, який, зокрема, визначає механізм формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і поширюється на суб'єктів господарювання всіх форм власності, які надають послуги (далі - виконавці), суб'єктів господарювання всіх форм власності, що спеціалізуються на виконанні окремих послуг, на умовах субпідрядних договорів з виконавцями (далі - субпідрядники), органи місцевого самоврядування, власників, орендарів житлових будинків (гуртожитків), власників (наймачів) квартир (житлових приміщень у гуртожитках), власників нежитлових приміщень у житлових будинках (гуртожитках).

Тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - тариф на послуги) є сукупною (загальною) вартістю надання таких послуг, розрахованою на основі економічно обґрунтованих планованих (нормативних) витрат з урахуванням планового прибутку та податку на додану вартість або єдиного податку, що кореспондується із приписами ч. 2 статті 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", якою передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або нормами , затвердженими в установленому порядку та нормами ч. 4 ст. 32 Закону, якими встановлено, що розмір плати за утримання будинків і споруд та при будинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою.

У відповідності до приписів Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та при будинкових територій, тариф на послуги розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг згідно з додатком до цього Порядку.

До переліку Послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який є Додатком до вказаного Порядку, віднесено наступні послуги: прибирання прибудинкової території, прибирання сходових кліток, вивезення побутових відходів (збирання, зберігання, перевезення, перероблення, утилізація, знешкодження та захоронення), прибирання підвалу, технічних поверхів та покрівлі, технічне обслуговування ліфтів, обслуговування систем диспетчеризації, технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем, дератизація, дезінсекція, обслуговування димових та вентиляційних каналів; поливання дворів, клумб і газонів, прибирання і вивезення снігу, посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу та проїзду, протиожеледними сумішами, експлуатація номерних знаків на будинках, освітлення місць загального користування і підвалів та підкачування води, тощо.

Під час установлення тарифу на послуги необхідно забезпечувати прозорість визначення вартості усіх послуг з розрахунку на 1 кв. метр загальної площі, що перебуває у власності або наймі фізичної чи юридичної особи. (п. 3, п. 5 Порядку)

Так, згідно Додатку №1 до договору № 10-С від 01.07.2016, у суму послуг, що надаються та отримання яких не було погоджено сторонами під час укладення договору № 10-С від 01.07.2016 (окрім п. 1.4. Додатку), позивачем включені наступні витрати:

п. 1. послуги з обслуговування мережі опалення, водопостачання та водовідведення, утримання вентиляційних каналів, утримання підвалів, підготовка до осінньо-зимового сезону, очищення каналізаційних і неканалізаційних люків, дезінфекція, дератизація, освітлення місць загального користування в розмірі 1320,41 грн./міс. (п. 1.1. Додатку).

п. 1.2. - обслуговування покрівлі та дахів в розмірі 520,04 грн./міс.

п. 1.3. - прибирання та озеленення прибудинкової території, прибирання снігу і бурульок в розмірі 953,55 грн. / міс.

п. 1.5. - матеріали, адміністративні і загальногосподарські витрати та обов'язкові платежі в розмірі 6483,68 грн./міс., всього на суму 11647,50 грн.

Ці ж тарифи були покладені позивачем у розрахунок заявленої до стягнення з відповідача суми витрат позивача за надані ним послуги з утримання будинку та прибудинкової території у спірний період.

На підтвердження факту постійного та безперервного надання послуг (виконання робіт) з утримання будинку ОСОБА_5 та обґрунтованості встановлених відповідачу тарифів, позивачем до матеріалів справи надано: виписки з особових карт про нараховану і виплачену заробітну плату за період з 01.07.2015 по 30.06.2016 року по підприємству ОСОБА_5 з підтвердженням фактичних витрат на обслуговування мережі опалення, водопостачання та водовідведення, утримання вентиляційних каналів, утримання підвалів, підготовка до осінньо-зимового періоду, очищення каналізаційних і не каналізаційних люків, дезинфекція, дератизація, освітлення місць загального користування (до п. 1.1. Додатку №1 до договору); виписка з особових карт про нараховану та виплачену заробітну плату за період з 01.07.2015 по 30.06.2016 з підтвердженням фактичних витрат на обслуговування покрівлі та дахів (п. 1.2. Додатку №1 до договору); виписка з особових карт про нараховану та виплачену заробітну плату за період з 01.07.2015 по 30.06.2016 на підтвердження фактичних витрат на прибирання та озеленення при будинкової території, прибирання снігу та бурульок (п. 1.3. Додатку) ; акти здачі-приймання виконаних робіт (послуг) за період з 31.07.2015 по 30.06.2015 на підтвердження факту надання послуг з утримання території, акти приймання виконаних підрядних робіт, накладні на купівлю продукції за період з 28.07.2015 по 08.06.2016, матеріальні витрати за період з 03.07.2015 по 31.05.2016, адміністративні витрати за період з 01.07.2015 по 30.06.2016, загальногосподарські витрати з 31.07.2015 по 30.06.2016 (п. 1.5. Додатку №1 до Договору), акти з дачі приймання наданих послуг за виконані хімічні аналізи проб стічних вод ОСОБА_4 ОСОБА_5, за період з 31.07.2015 по 16.12.2015, інші витрати позивача, повязані із обслуговуванням оргтехніки ОСОБА_4 ОСОБА_5 за період 16.07.2015 по 07.06.2016.

Разом з тим, перевіркою матеріалів справи встановлено, що обґрунтованого розрахунку заявленої до стягнення суми витрат позивача за надані ним послуги з утримання будинку та прибудинкової території позивачем до суду першої інстанції надано не було.

В додаткових поясненнях, наданих позивачем до суду апеляційної інстанції він зазначає, що під час визначення розміру суми послуг з утримання будівлі та при будинкової території, перелік яких наведено у п. 1.1., 1.2., 1.3., 1.5 Додатку №1 до Договору, позивачем застосовано приписи п. 36-38 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та при будинкових територій, якими визначено порядок коригування тарифів на послуги з утримання будинків та при будинкових територій та який здійснювався позивачем кожного року при переукладенні договорів.

Водночас, у відповідності до п. 36-п. 38 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та при будинкових територій зазначено, що механізм коригування тарифів на послуги запроваджується у разі, коли протягом строку дії таких тарифів змінюються ставки податків і зборів (обов'язкових платежів), рівень заробітної плати у виконавця відповідно до законодавства, Генеральної та галузевої угод, ціни (тарифи) на паливно-енергетичні та матеріальні ресурси. Тобто, коригування має місце лише під час дії та виконання сторонами вже укладеного договору, а не під час укладення нового.

На підтвердження вартості послуг з утримання будівлі палацу ОСОБА_5 та при будинкової території, які визначені позивачем у п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.5 Додатку №1 до договору та не погоджені відповідачем, позивачем до суду апеляційної інстанції були надані додаткові пояснення в яких він розяснював порядок здійснення розрахунків вартості послуг з утримання будівлі ОСОБА_5.

Дослідивши надані розрахунки, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, Порядком формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій передбачено, що вартість витрат на окремі види послуг з утримання будинку та прибудинкової території здійснюється на підставі відповідних формул, які наведені у вказаному Порядку.

Зокрема, Порядком встановлено, що за відповідними формулами підлягає визначенню розрахунок витрат на прибирання прибудинкової території ( п.7 Порядку та п. 1.1. Договору), витрат з прибирання підвалу, технічних поверхів та покрівлі (п. 10 Порядку та п. 1.1 та п. 1.2 договору), витрат з дератизації (п. 14 Порядку, п. 1.1. договору), витрат з дезінсекції (п. 15 Порядку та п. 1.1. договору), витрати на прибирання і вивезення снігу, посипання призначеної для проходу та проїзду частини прибудинкової території протиожеледними сумішами (зимове прибирання) (п. 20 Порядку та п. 1.3. договору).

У пункті 17 Порядку зазначено, що вартість робіт з технічного обслуговування та поточного ремонту мереж електропостачання та електрообладнання, необхідних для електрозабезпечення технічних цілей будинку (освітлення місць загального користування), систем протипожежної автоматики та димовидалення, а також за наявності інших внутрішньобудинкових інженерних систем, не зазначених у пунктах 13 і 18 цього Порядку, у разі виконання таких робіт виконавцем визначається за формулою, наведеною в пункті 10 цього Порядку.

Таким чином, за приписами Порядку, розрахунок вартості певного виду послуг, запропонованих позивачем відповідачу у п. 1.1., 1.2., 1.3., 1.5 Додатку №1 до договору, здійснюється на підставі відповідних для кожного виду послуг формул, наведених у Порядку та використання яких є необхідним для здійснення виконавцем правомірності розрахунку вартості послуг, що надаються.

Водночас, дослідженням наданих позивачем до суду апеляційної інстанції додаткових пояснень, у яких позивач наводить порядок здійснення ним розрахунку вартості окремих категорій послуг, які визначені у п. 1.1., 1.2., 1.3., 1.5 Додатку №1 до договору та які були запропоновані відповідачу для підписання, не вбачається, що їх розрахунок здійснено саме із застосуванням показників та у відповідності до формул, наведених у Порядку та з додержанням інших вимог Порядку.

Зокрема, вартість послуг з обслуговування мережі опалення, водопостачання та водовідведення, утримання вентиляційних каналів, утримання підвалів, підготовка до осінньо-зимового сезону, очищення каналізаційних і неканалізаційних люків, дезінфекція, дератизація, освітлення місць загального користування встановлена у розмірі 1320,41 грн./міс., без зазначення вартості окремого виду послуги та без визначення вартості послуг на 1 кв.м. загальної площі, що перебуває у користуванні відповідача (п. 1.1. Додатку).

Що стосується фактів надання та користування відповідачем житлово-комунальними послугами, наданими позивачем у спірний період, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

На підтвердження факту постійного та безперервного надання послуг (виконання робіт) з утримання будинку ОСОБА_5 позивачем до матеріалів справи надано: виписки з особових карт про нараховану і виплачену заробітну плату за період з 01.07.2015 по 30.06.2016 року по підприємству ОСОБА_5 з підтвердженням фактичних витрат на обслуговування мережі опалення, водопостачання та водовідведення, утримання вентиляційних каналів, утримання підвалів, підготовка до осінньо-зимового періоду, очищення каналізаційних і не каналізаційних люків, дезинфекція, дератизація, освітлення місць загального користування (до п. 1.1. Додатку №1 до договору); виписка з особових карт про нараховану та виплачену заробітну плату за період з 01.07.2015 по 30.06.2016 з підтвердженням фактичних витрат на обслуговування покрівлі та дахів (п. 1.2. Додатку №1 до договору); виписка з особових карт про нараховану та виплачену заробітну плату за період з 01.07.2015 по 30.06.2016 на підтвердження фактичних витрат на прибирання та озеленення при будинкової території, прибирання снігу та бурульок (п. 1.3. Додатку) ; акти здачі-приймання виконаних робіт (послуг) за період з 31.07.2015 по 30.06.2015 на підтвердження факту надання послуг з утримання території, акти приймання виконаних підрядних робіт, накладні на купівлю продукції за період з 28.07.2015 по 08.06.2016, матеріальні витрати за період з 03.07.2015 по 31.05.2016, адміністративні витрати за період з 01.07.2015 по 30.06.2016, загальногосподарські витрати з 31.07.2015 по 30.06.2016 (п. 1.5. Додатку №1 до Договору), акти з дачі приймання наданих послуг за виконані хімічні аналізи проб стічних вод ОСОБА_4 ОСОБА_5, за період з 31.07.2015 по 16.12.2015, інші витрати позивача, повязані із обслуговуванням оргтехніки ОСОБА_4 ОСОБА_5 за період 16.07.2015 по 07.06.2016.

Разом з тим, колегія суддів, дослідивши вказані документи констатує, що всі вони стосуються надання позивачем послуг з утримання будинку ОСОБА_5 за інший період ніж заявлено позивачем у позові та не мають відношення до періоду, за який позивач просить стягнути суму боргу , а саме, з 01.07.2016р. по 28.02.2017.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції відповідач зазначав, що приміщення відповідача розташоване в окремому підїзді будинку, послуги з утримання цієї частини будинку та прибудинкової території, що знаходяться у користуванні ТОВ «Рент Центр», позивачем упродовж заявленого у позовній заяві періоду не надавались.

У звязку з цим, на підтвердження факту надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій та їх споживання іншими користувачами адміністративного будинку №1 ОСОБА_5, розташованого на майдані Конституції у м. Харкові, позивачем до суду апеляційної інстанції додано акти прийому передачі виконаних робіт, підписані позивачем з іншим користувачами будинку за період з липня 2016 року по жовтень (включно) 2017 року, а саме, із Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України у Харківській області, Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Виконавчою дирекцією Харківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Головним територіальним управлінням юстиції у Харківській області, тощо.

Разом з тим, вказані Акти підписані позивачем з іншими юридичними особами та не підтверджують надання послуг по утриманню будинку та прибудинкової території саме відповідачу впродовж заявленого періоду, а саме з 01.07.2016р. по 28.02.2017р., а тому не можуть бути прийняті колегією суддів в якості належних доказів.

Крім того, як вбачається з додаткової угоди № 10 від 01.07.2016 року до договору № 4-С від 01.01.2007 року про дольову участь у витратах на утримання будинку ОСОБА_5, прибудинкової території, спільне використання технологічних мереж , укладеної між позивачем та Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України у Харківській області, останньому надавалися інші послуги , ніж відповідачу, та за іншими тарифами.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В силу приписів ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

З урахуванням встановлених по справі обставин та документальних доказів, поданих сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не наведено обґрунтованого розрахунку заявленої до стягнення суми, а також належними доказами по справі не підтверджено факту надання ТОВ «Рент Центр» послуг по утриманню будинку, прибудинкової території, спільному використання технологічних мереж, перелік яких наведено у п. 1.1., 1.2., 1.3., 1.5 Додатку №1 до договору №10 від 01.07.2016, у звязку з чим, приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог та відмови у задоволенні апеляційної скарги. Відповідно до положень ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 22, 85, 91, 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 "ОСОБА_4 праці" обєднання профспілок Харківської області залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 23.03.2017 р. у справі № 922/420/17 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Тарасова І. В.

Суддя Білоусова Я.О.

Суддя Пуль О.А.