ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2017 року Справа № 11/5005/210/2012

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кощеєва І.М. ( доповідач ),

суддів: Євстигнеєва О.С., Кузнецова В.О.

секретар судового засідання Ковзиков В.Ю.

представники сторін:

від позивача: представник в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

від відповідача: ОСОБА_1 представник ( дов. від 25.10.2016 р. № 00.01.0208 )

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Комунального підприємства Кам'янської міської ради "Тепломережі"

на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2017 р.

прийнятої за результатами розгляду заяви

Комунального підприємства Кам'янської міської ради "Тепломережі"

про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі

за позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії

"Нафтогаз України", м. Київ

до Комунального підприємства

Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа",

м. Кам'янське

про стягнення 10 795 776,70 грн.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство Кам'янської міської ради "Тепломережі" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2017 р. ( суддя Мельниченко І. Ф. ) заяву Комунального підприємства Кам'янської міської ради "Тепломережі" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, задоволено частково. Визнано наказ господарського суду Дніпропетровської області від 30.03.2012 р. у справі № 11/5005/210/2012 про стягнення з Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" таким, що не підлягає виконанню, в частині стягнення основного боргу в сумі 9 452 677, 68 грн. В решті заяви відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, Комунальне підприємство Кам'янської міської ради "Тепломережі" звернулось до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить суд скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2017 р. по справі № 11/5005/210/2012 в частині відмови в задоволенні заяви про визнання наказу суду від 30.03.2012 р. таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з Відповідача пені в розмірі 798 063,12 грн., 3 % річних в розмірі 264 912,17 грн., інфляційних втрати в розмірі 280 123,73 грн.; ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву КП КМР «Тепломережі» в повному обсязі та визнати наказ господарського суду Дніпропетровської області від 30.03.2012 р. по справі № 11/5005/210/2012 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з Відповідача основного боргу в розмірі 9 452 677,68 грн., пені в розмірі 798 063,12 грн., 3% річних в розмірі 264 912,17 грн., інфляційних втрати в розмірі 280 123,73 грн.

В апеляційній скарзі Комунальне підприємство Кам'янської міської ради "Тепломережі" посилається на те, що 30.11.2016 р. набув чинності Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті носії». Основна заборгованість за укладеним між сторонами договором купівлі-продажу природного газу № 06/10-2188-ТЕ-З від 20.12.2010 р., стягнута рішенням суду у даній справі, була погашена повністю 07.12.2012 р. і станом на 30.11.2016 р. її не було. Тобто, з урахуванням ч. 3 ст.7 Закону, нараховані та стягнуті рішенням суду у даній справі пеня, 3% річних, інфляційних втрати наразі є списаними, а у Відповідача відсутній обовязок щодо їх погашення і наказ суду в цій частині є таким, що не підлягає виконання. Суд першої інстанції не надав належної оцінки викладеним обставинам, і в результаті постановив оскаржувану ухвалу з порушенням норм ч. 3 ст. 7 Закону. Отже, в даному випадку, оскільки Відповідачем основна заборгованість станом на дату набрання чинності Законом була повністю погашена, спірний наказ господарського суду в частині стягнення нарахованих на вже погашену заборгованість неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить суд апеляційну скаргу Комунального підприємства Камянської міської ради «Тепломережі» на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2017 у справі № 11/5005/210/2012 залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Дніпропетровської області - без змін, оскільки боржником не подано належних доказів, які свідчать про наявність підстав для списання нарахованих: пені, інфляційних нарахувань, процентів річних, оскільки такому списанню обовязково передує включення боржника за встановленою Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» процедурою до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача ОСОБА_2 у складі колегії суддів: Євстигнеєва О.С., Кузнецова В.О.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.06.2017 р. у справі № 11/5005/210/2012, апеляційну скаргу прийнято до розгляду. Розгляд справи призначено на 27.06.2017 р.

У судове засідання представник Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" не з'явився.

Ст. 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Ст.77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

З врахуванням вищенаведеного судова колегія визнала за можливе розглянути справу у відсутність представника Позивача.

У судовому засіданні 27.06.2017 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено матеріалам справи, рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2012 р. задоволено позов Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" до Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" ( правонаступником якого є Комунальне підприємство Кам'янської міської ради "Тепломережі" про стягнення 9 452 677,68 грн., що складають суму основного боргу за Договором про закупівлю природного газу за державні кошти № 2188ТЕ від 20.12.2010 р., 280 123, 73 грн. - інфляції, 264 912, 17 грн. - річних, 798 063, 12 грн. - пені, 56 460 грн. - судового збору.

Відповідно ст. 115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Ч. 1 ст. 116 ГПК України передбачено, що виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

На виконання вище вказаного рішення, 30.03.2012 р. господарським судом видано наказ.

Відповідач звернувся до господарського суду із заявою, в якій зважаючи на те, що сума основного боргу фактично сплачена до набрання чинності Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті носії" просить визнати наказ господарського суду Дніпропетровської області від 30.03.2012 р. таким, що не підлягає виконанню, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 7 вказаного Закону на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим законом.

Також, заявником до поданої заяви було залучено докази, які свідчать про сплату основного боргу за вказаним рішенням в сумі 9 452 677, 68 грн. ( платіжне доручення № 3 від 07.12.2012 р. та акт звіряння взаєморозрахунків станом на 30.11.2013 р., копії яких залучено до матеріалів справи ( а. с. 147-152 ).

Згідно ч. 2 ст. 117 ГПК України, господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника визнати наказ таким, що не підлягає виконанню.

З огляду на підтвердження факту погашення Відповідачем суми основного боргу, оскаржуваною ухвалою, місцевий господарський суд задовольнив частково заяву Комунального підприємства Кам'янської міської ради "Тепломережі". Визнав наказ господарського суду Дніпропетровської області від 30.03.2012 р. у справі № 11/5005/210/2012 про стягнення з Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" таким, що не підлягає виконанню, в частині стягнення основного боргу в сумі 9 452 677, 68 грн. В решті заяви відмовив.

30.11.2016 р. набрав чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" від 03.11.2016 р. №1730-VIII, який визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Ст. 3 цього Закону визначено порядок участі підприємств у процедурі врегулювання заборгованості, відповідно до якого для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

Рішення про включення або про відмову у включенні до реєстру приймається керівником центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, або уповноваженою ним посадовою особою протягом 10 робочих днів з дня надходження заяви та розміщується на офіційному веб-сайті цього органу.

Порядок ведення та користування реєстром затверджується Кабінетом Міністрів України.

Ч. 3 ст. 7 Закону регламентовано, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду, щодо необґрунтованості посилання Відповідача на часткову сплату суми основного боргу до набрання чинності Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті носії", як на підставу для списання 3% річних, інфляційних втрат та пені, нарахованих на сплачену суму боргу, відповідно до частини 3 ст. 7 вказаного Закону. При цьому суд першої інстанції правильно виходив з того, що відповідно до вимог Закону сам факт погашення заборгованості Відповідачем до вступу в дію Закону, тобто до 30.11.2016 р., не є безумовною та достатньою підставою для автоматичного списання нарахованих неустойки ( штрафу, пені ), інфляційних нарахувань, процентів річних, оскільки такому списанню обов'язково передує включення боржника за встановленою Законом процедурою до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості.

Відповідачем не надано доказів його участі у процедурі врегулювання заборгованості у визначеному Законом порядку та відмови Позивача у списанні спірних сум у встановленій Законом процедурі врегулювання заборгованості.

Також, колегія суддів апеляційного суду зазначає на те, що відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" ( в редакції Закону від 03.11.2016 р. № 1730-VIII ) виконавче провадження підлягає закінченню у разі погашення, списання згідно із Законом України від 03.11.2016 р. № 1730-VIII неустойки ( штрафів, пені ), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед НАК "Нафтогаз України", що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням.

Згідно ч. 2 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Таким чином, Законом передбачена можливість закінчення державним виконавцем виконавчого провадження за наявності обставин списання заборгованості згідно Закону, без будь-якого процесуального документу, постановленого судом.

Доказів включення підприємства до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, яку передбачає Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті носії", Відповідачем не надано.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є помилковими, оскільки ставлячи питання про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню в частині що оскаржується з підстав, визначених Законом, Відповідач повинен довести, що вказаний Закон розповсюджує свою дію на нього, тобто він є учасником процедури врегулювання заборгованості, чого ним зроблено не було.

З огляду на наведене, викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні підстави для скасування ухвали місцевого господарського суду.

Керуючись ст. ст. 101-103, 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства Кам'янської міської ради "Тепломережі" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2017 р. у справі № 11/5005/210/2012 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Постанова складена у повному обсязі 29.06.2017 року

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.С. Євстигнеєв

Суддя В.О. Кузнецов