ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року Справа № 916/5085/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:Нєсвєтової Н.М. (доповідач), Грека Б.М., Могил С.К.
розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго"
на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 30.03.2017
у справі№ 916/5085/15 Господарського суду Одеської області
за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_4
до третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачаПублічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго" Товариство з обмеженою відповідальністю "Еверест"
провнесення змін до договору про постачання електричної енергії №1096 від 09.09.2008

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_5,

відповідача: Хомич Р.В.,

третьої особи: Мірошниченко В.М.,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернулася до господарського суду Одеської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго", в якому просила суд внести зміни до договору №1096 від 09.09.2008, виклавши пункти 1, 2, 3 доповнення №7 до договору в наступній редакції:

Пункт 1. Балансова належність електромереж та установок:

1.1.Електропостачальна організація ПАТ "Одесаобленерго"

Кабель 0.4 кв. від РУ 0.4 кв. ТП -137 до об'єктів споживача АС 4х70мм2 довжиною 0.310 км. ( резервна лінія ).

Кабель 0.4 кв. від РУ 0.4 кв. ТП - 104 до об'єктів споживача АПВБ 3 х 70мм2 довжиною 0.160 м.( основна лінія ).

1.2. Споживача ФОП ОСОБА_4

Кабельний увід 0.4 кв. до об'єктів споживача АС 4 х 70мм2.

Кабельний увід 0.4 кв. до об'єктів споживача АПВБ 3 х 70мм2 .

Пункт 2. Межа балансової належності електромереж установлюється

На наконечниках кабелю живлення споживача АС 4х70мм2 від кабельного увіда 0.4 кв. довжиною 0.310 км. ( резервна лінія ).

На наконечниках кабелю живлення споживача АПВБ 3 х 70мм2 від кабельного увіда 0.4 кв. довжиною 0.160 м. ( основна лінія)

Пункт 3. Межа експлуатаційної відповідальності сторін за стан та обслуговування електромереж установлюється

На наконечниках кабелю живлення споживача АС 4х70мм2 від кабельного увіда 0.4 кв. довжиною 0.310 км., розташованого в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" за адресою АДРЕСА_1.

На наконечниках кабелю живлення споживача АПВБ 3 х 70мм2 від кабельного увіда 0.4 кв. довжиною 0.160 м. (резерв)., розташованого в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" за адресою АДРЕСА_1.

Рішенням Одеської області від 12.12.2016 у справі №916/5085/15 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 30.03.2017 у справі №916/5085/15 рішення місцевого господарського суду скасовано, прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено повністю. Внесено зміни до Договору №1096 від 09.09.2008р. укладеного між Відкритим акціонерним товариством Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго" та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4, виклавши пункти 1,2,3 доповнення №7 до договору в наступній редакції:

"Пункт 1. Балансова належність електромереж та установок:

1.1.Електропостачальна організація ПАТ "Одесаобленерго"

Кабель 0.4 кв. від РУ 0.4 кв. ТП -137 до об'єктів споживача АС 4х70мм2 довжиною 0.310 км. ( резервна лінія ).

Кабель 0.4 кв. від РУ 0.4 кв. ТП - 104 до об'єктів споживача АПВБ 3 х 70мм2 довжиною 0.160 м.( основна лінія ).

1.2. Споживача ФОП ОСОБА_4

Кабельний увід 0.4 кв. до об'єктів споживача АС 4 х 70мм2.

Кабельний увід 0.4 кв. до об'єктів споживача АПВБ 3 х 70мм2 .

Пункт 2. Межа балансової належності електромереж установлюється

На наконечниках кабелю живлення споживача АС 4х70мм2 від кабельного увіда 0.4 кв. довжиною 0.310 км. (резервна лінія).

На наконечниках кабелю живлення споживача АПВБ 3 х 70мм2 від кабельного увіда 0.4 кв. довжиною 0.160 м. (основна лінія).

Пункт 3. Межа експлуатаційної відповідальності сторін за стан та обслуговування електромереж установлюється

На наконечниках кабелю живлення споживача АС 4х70мм2 від кабельного увіда 0.4 кв. довжиною 0.310 км., розташованого в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" за адресою АДРЕСА_1.

На наконечниках кабелю живлення споживача АПВБ 3 х 70мм2 від кабельного увіда 0.4 кв. довжиною 0.160 м. (резерв). розташованого в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" за адресою АДРЕСА_1".

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, просить постанову Одеського апеляційного господарського суду від 30.03.2017 скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування попередніми судовими інстанціями норм матеріального права при ухваленні зазначених судових рішень, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх судових інстанцій, 09.09.2008 між Відкритим акціонерним товариством Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго" (наразі - ПАТ "ЕК Одесаобленерго") (Постачальник електричної енергії) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (Споживач) був укладений договір №1096 про постачання електричної енергії (надалі - Договір №1096), відповідно до умов п.1 якого Постачальник електричної енергії продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю, величини якої по площадках вимірювання в точках продажу визначені додатком "Графік зняття показів засобів електричної енергії", а Споживач оплачує Постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Точка продажу електричної енергії - межа балансової належності, на якій відбувається перехід права власності на електричну енергію визначена додатком "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін" між Постачальником електричної енергії та Споживачем або межа обумовлена окремим додатком до Договору.

Під час виконання умов цього Договору з питань, що не обумовлені цим Договором, Сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (пункт 2.1 Договору №1096).

Відповідно до п.9 Договору №1096 додатками до цього Договору, зокрема, є: "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін".

Пунктом 9.4 Договору №1096 визначено, що він набирає чинності з моменту його підписання і укладається на строк до 31.12.2008. Сторони також встановили, що Договір вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодною зі сторін не буду заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

У 2008 році між ВАТ "Одесаобленерго" Ізмаїльські електричні мережі Ізмаїльський район електричних мереж та ФОП ОСОБА_4 було підписано Додаток №7 до Договору №1096 - "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін".

Відповідно до п.1 Додатку №7 до Договору №1096 Балансова належність електромереж та установок:

- Електропостачальної організації ВАТ "Одесаобленерго": 1. ТП-137(6/0,4кВ) м.Ізмаїл, ПС Виставка (ІРЕМ); 2. ТП-104 (6/0,4 кВ) (резерв) м.Ізмаїл, (ІРЕМ).

- Споживача: 1. Кабель 0,4 кВ від РУ 0,4 кВ ТП-137 до об'єкту споживача АС 4*70мм.кв., довж. 0,310км.; 2. Кабель 0,4 кВ від РУ 0,4 кВ ТП-104 до об'єкту споживача АПІБ 3*70 мм.кв., довж. 0,160км. (резерв)

Згідно із п.2 Додатку №7 до Договору №1096 межа відповідальності за стан та обслуговування електромереж та установок установлюється:

- на наконечниках кабелю живлення РУ-0,4кВ ТП-137 (ІРЕМ);

- на наконечниках кабелю живлення РУ-0,4кВ ТП-104 (ІРЕМ).

Згідно з п.3 Додатку №7 до Договору №1096 електропостачальна організація несе відповідальність за технічний стан і безпечну експлуатацію електромереж та електроустановок, які їй належать, а також за стан контактних з'єднань на межі відповідальності. Споживач несе відповідальність за технічний стан і безпечну експлуатацію усього електрообладнання, яке находиться на його балансі.

Судами також було встановлено, що 12.01.2006 ТОВ "Еверест" звернулось до заступника міського голови м.Ізмаїл з листом №02, в якому містилось прохання надати дозвіл на влаштування електропостачання торгового центру по повітряній кабельній лінії КЛ-04кв від ТП №137 до торгового центру АДРЕСА_1 згідно робочого проекту, розробленго ПП "Енергобудмонтаж" ліцензія АА №553477 та узгоджений з усіма відповідними службами, оскільки існуючий кабель пошкоджений, проходить по території підприємства "Ізмаїлтеплокомуненерго" та не підлягає відновленню.

Рішенням Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №224 від 02.03.2006 "Про затвердження протоколу засідання міжвідомчої комісії" (пункт 34) надано дозвіл ТОВ "Еверест" (директор Стойков В.П.) виконати проектну документацію на прокладку кабельної лінії (КЛ-0,4кВ) в надземному виконанні від ЗТП №137, розташованого по АДРЕСА_2 до АДРЕСА_1 для електропостачання торгового центру, враховуючи надану схему прокладки, що виконана головним інженером ПП "Енергобудмонтаж" ОСОБА_6 (ліцензія НОМЕР_1), узгоджену міськими службами та контролюючими організаціями; з наступним виконанням цих робіт за рахунок коштів ТОВ "Еверест" .

02.10.2012 між ТОВ "Еверест" та ТОВ "Ст-Еверест" (Покупець) був укладений Договір купівлі продажу основних засобів та виробничих запасів, за умовами якого ТОВ "Ст-Еверест" придбало у ТОВ "Еверест" лінію електропередач КЛ-0,4 кВт, L=0,31м., от ЗТП №137 до Торгового центру по АДРЕСА_1.

03.10.2012 між ТОВ "Еверест" та ТОВ "Ст-Еверест" був складений акт приймання-передачі від ТОВ "Еверест" до ТОВ "СТ-Еверест " лінії електропередач КЛ-0,4 кВт, L=0,31м., от ЗТП №137 до Торгового центру по АДРЕСА_1 .

На загальних борах учасників ТОВ "Ст-Еверест" 18.12.2015 (протокол загальних зборів №1) засновниками Товариства було прийнято рішення закрити Товариство з обмеженою відповідальністю "Ст-Еверест" у зв'язку з відсутністю господарської діяльності, згідно чинного законодавства.

Як вбачається з відомостях, які містяться і Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, наразі ТОВ "Ст-Еверест" (ідентифікаційний код юридичної особи 31994032) перебуває в стадії припинення.

04.03.2016 ТОВ "Ст-Еверест" звернулось до ПАТ "ЕК Одесаобленерго" з листом №2, в якому з посиланням на ліквідацію ТОВ "Ст-Еверест" просило взяти повітряну кабельну лінію ТП-137 на баланс ПАТ "ЕК Одесаобленерго", оскільки ця лінія залишилась безхазяйною.

21.05.2015 ФОП ОСОБА_4 звернулась до ПАТ "ЕК Одесаобленерго" із заявою, в якій зазначила, що до Договору №1096 необхідно внести зміни (у Додаток №7), так як відомості, які містяться у Додатку №7 до Договору №1096 не відповідають дійсності, оскільки кабельні мережі, зазначені у Додатку № 7 не належать на праві власності ФОП ОСОБА_4, а отже мають бути передані на баланс відповідача. В додатки до заяви був наданий Додаток №7 до Договору №1096 в новій редакції.

01.07.2015 ПАТ "ЕК Одесаобленерго" надіслало ФОП ОСОБА_4 лист "Щодо внесення змін до договору", яким фактично відмовилось вносити зміни до Договору №1096 , що і стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Звертаючись з даним позовом, ФОП ОСОБА_4 посилалась на укладання з відповідачем 09.09.2008 договору №1096 про постачання електричної енергії, укладання до договору додатку №7 - "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін", складання його під тиском відповідача, невідповідність вказаного додатку фактичним обставинам, неодноразові звернення про внесення змін до договору, порушення вимог чинного законодавства відповідачем, відсутність права власності у позивача на спірні електричні мережі, наявність такого права у іншої особи, невірне визначення у договорі меж балансової належності та експлуатаційної відповідальності між споживачем та електропередавальною організацією, необхідність передачі мереж в господарське відання відповідача, оскільки право власності на ці мережі не належить жодному суб'єкту господарювання, тому посилаючись на ч.3 ст.6, ст.ст.335, 651, 652 ЦК України ст.ст.175, 179, 181, 188 ГК України, ст.26 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні", Правила користування електричною енергією, які затверджені Наказом Національної комісії з питань регулювання енергетики України №28 від 31.07.1996р., просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий господарський суд, вказав про те, що у 2008 році позивачем спірний Додаток №7 до Договору №1096 був підписаний ФОП ОСОБА_4 без зауважень; станом на день розгляду справи ТОВ "Ст-Еверест" не припинено, тому відсутні підстави для задоволення позову.

Скасовуючи рішення місцевого господарського суду та задовольняючи позовні вимоги , суд апеляційної інстанції зазначив, що в матеріалах справи відсутні відомості, які б беззаперечно встановлювали той факт, що кабелі 0,4кВ, довжиною 0,310км. ТП-137 та 0,4кВ, довжиною 0,0160 км. ТП-104 (зазначені в Додатку №7 до Договору №1096 як балансова належність ФОП ОСОБА_4) належать саме позивачу по справі, або іншій юридичній особі, оскільки ТОВ "Ст-Еверест" (останній власник кабелю лінії ТП-137) знаходиться в стані припинення за рішенням засновників; щодо належності позивачу кабелю лінії ТП-104 ФОП ОСОБА_4 категорично заперечує, доказів наявності права власності на цей кабель будь-якій іншій юридичній особі матеріали справи не містять. Таким чином, суд апеляційної інстанції зробив висновок, що спірний Договір №1096 підлягає приведенню у відповідність до вимог п.1.4 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України №28 від 31.07.1996р. шляхом внесення змін до пунктів 1,2,3 Додатку №7 до Договору №1096 - "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін" та викладення вищезазначених пунктів Додатку №7 у редакції, запропонованій ФОП ОСОБА_4 у позовній заяві по даній справі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції з огляду на таке.

Згідно із ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.627 ЦК України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За приписами ч.1 ст.629 цього Кодексу договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із ч.1 ст.193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Відповідно до ст.188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Згідно із ст.277 ГК України абоненти користуються енергією з додержанням правил користування енергією відповідного виду. Правила користування енергією, якщо інше не передбачено законом, затверджуються Кабінетом Міністрів України. Правилами можуть бути передбачені типові договори постачання окремих видів енергії. Абонент має право відпускати енергію приєднаним до його мереж вторинним споживачам (субабонентам). У цьому випадку субабоненти укладають договір енергопостачання з абонентом і мають права та несуть обов'язки абонента, а абонент має права та несе обов'язки енергопостачальника. Абонент зобов'язаний повідомити перелік субабонентів енергопостачальнику, який має право контролю енергомереж і приладів субабонентів та право контролю за додержанням субабонентами правил користування енергією. Відповідальність за порушення правил користування енергією встановлюється законом.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №3 від 16.12.2015 "Про узагальнення судової практики вирішення спорів, що виникають у сфері надання послуг з електропостачання" оскільки нормами чинного законодавства передбачено можливість зміни умов договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках, встановлених договором або законом, внесення змін до Правил, обов'язок додержання яких законодавчо встановлений статтею 277 ГК України, є достатньою підставою для внесення змін до договору в разі його невідповідності Правилам (постанови Вищого господарського суду України від 26.03.2014 №7/414пд, від 06.06.2013 №913/79/13-г). При цьому суди, розглядаючи справи, пов'язані із застосуванням Правил, мають виходити з положень тієї їх редакції, яка була або є чинною на час існування спірних правовідносин.

Згідно із п.1.1 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України №28 від 31.07.1996р. ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії). Дія цих Правил поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення). Норми розділів "Загальні положення", "Межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін" та "Особливості постачання електричної енергії для населених пунктів" поширюються на всіх споживачів без винятку.

Відповідно до п.1.4 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України №28 від 31.07.1996 (в редакції, чинній станом на день укладення спірного Договору №1096 - 09.09.2008), зокрема, електрична енергія продається в точці продажу, розташування якої зазначається у відповідному договорі. Точка продажу, як правило, установлюється на межі балансової належності електроустановок споживача. За взаємною згодою сторін точкою продажу може бути визначена інша межа балансової належності. Постачальник електричної енергії покриває усі витрати, пов'язані з доставкою електричної енергії в точку продажу, яка визначається постачальником електричної енергії на межах балансової належності електричних мереж, витрати на утримання яких, а також витрати на відшкодування іншим власникам електромереж передбачені тарифом на електричну енергію для споживачів.

Разом з цим, постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №1449 від 25.12.2008 внесено зміни до Правил користування електричною енергією, та пункт 1.4 Правил викладений, зокрема, в наступній редакції: точка продажу електричної енергії споживачу установлюється на межі балансової належності його електроустановок та зазначається в договорі про постачання електричної енергії або в договорі про купівлю-продаж електричної енергії. Електропередавальна організація покриває всі витрати, пов'язані з доставкою електричної енергії в точку продажу.

Відповідно до п.2.7 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України №28 від 31.07.1996 якщо до електричних мереж електропередавальної організації приєднані електричні мережі, які на підставі права власності не належать жодному суб'єкту господарювання та через які електрична енергія передається до технологічних електричних мереж споживача, межа експлуатаційної відповідальності та точка продажу електричної енергії встановлюються на межі балансової належності споживача. Такі електричні мережі в установленому законодавством України порядку мають бути передані в господарське відання електропередавальної організації, до мереж якої вони приєднані.

Колегія суддів погоджується з висновком апеляційного господарського суду про те, що в матеріалах справи відсутні відомості, які б беззаперечно встановлювали той факт, що кабелі 0,4кВ, довжиною 0,310км. ТП-137 та 0,4кВ, довжиною 0,0160км. ТП-104 (зазначені в Додатку №7 до Договору №1096 як балансова належність ФОП ОСОБА_4) належать саме позивачу по справі, або іншій юридичній особі, оскільки ТОВ "Ст-Еверест" (останній власник кабелю лінії ТП-137) знаходиться в стані припинення за рішенням засновників; щодо належності позивачу кабелю лінії ТП-104 ФОП ОСОБА_4 категорично заперечує, доказів наявності права власності на цей кабель будь-якій іншій юридичній особі матеріали справи не містять.

Відповідно до ч.1 ст.35 ГПК України обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Сторонами не заперечується, що засіб обліку електричної енергії знаходяться у ФОП ОСОБА_4 на щитовій торгового центру, розташованого у АДРЕСА_1.

Таким чином, колегія суддів вважає що суд апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку, що спірний Договір №1096 підлягає приведенню у відповідність до вимог п.1.4 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України №28 від 31.07.1996р. шляхом внесення змін до пунктів 1,2,3 Додатку №7 до Договору №1096 - "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін" та викладення вищезазначених пунктів Додатку №7 у редакції, запропонованій ФОП ОСОБА_4 у позовній заяві по даній справі.

Отже, з огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком апеляційного господарського суду про задоволення позову.

Відповідно до ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного господарського суду та не впливають на них, а тому підстави для її задоволення і скасування постанови Одеського апеляційного господарського суду від 30.03.2017, прийнятої з правильним застосуванням норм матеріального права та дотриманням норм процесуального законодавства, відсутні.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго" залишити без задоволення, а постанову Одеського апеляційного господарського суду від 30.03.2017 у справі № 916/5085/15 - без змін.

Головуючий Н. Нєсвєтова
Судді: Б. Грек
С. Могил