ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 року Справа № 904/9152/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Полякова Б.М., - головуючого (доповідач у справі),
Коваленка В.М.,
Короткевича О.Є.,
розглянувши касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Ренессанс-Клуб", м. Дніпро
на рішення від 23.01.2017 господарського суду Дніпропетровської області
та постановувід 21.03.2017 Дніпропетровського апеляційного господарського суду
у справі№ 904/9152/16 господарського суду Дніпропетровської області
за позовомПершого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради
до товариства з обмеженою відповідальністю "Ренессанс-клуб", м. Дніпро
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача 1. товариство з обмеженою відповідальністю "Маркетгруп", м. Київ; 2. комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Ленінського району, м. Дніпро
провитребування нежитлового приміщення

В судовому засіданні взяли участь представники:

від Дніпропетровської міської ради - Старожук Д.І.,

ГПУ - Клюге Л.М.,

від ТОВ "Ренессанс-Клуб" - Курсенко О.М., Опанасенко І.Ю.

ВСТАНОВИВ:

Прокуратура Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради звернулась з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Ренессанс-Клуб" про витребування нежитлового приміщення № 1А, що розташоване за адресою: ж/м Комунар, 5В в місті Дніпро (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 1).

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23 січня 2017 року у справі № 904/9152/16 (суддя - Назаренко Н.Г.) позовні вимоги задоволені в повному обсязі, вирішено витребувати від товариства з обмеженою відповідальністю "Ренессанс-Клуб" на користь територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради нежитлове приміщення № 1А, що розташоване за адресою: ж/м Комунар, 5В в місті Дніпро (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 1).

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21 березня 2017 року у справі № 904/9152/16 (судді: Євстигнеєв О.С. - головуючий, Кощеєв І.М., Чус О.В.) рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23 січня 2017 року залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятими судами процесуальними актами, скаржник товариство з обмеженою відповідальністю "Ренессанс-Клуб" звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, якою просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23 січня 2017 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21 березня 2017 року у справі № 904/9152/16 та передати справу на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

Касаційна скарга мотивована неправильним застосуванням та порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, приписів ст.ст. 261, 267, 330, 387, 388 Цивільного кодексу України, ст.ст. 12, 15, 16 Господарського процесуального кодексу України, ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі по тексту - Закон про банкрутство).

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, рішенням Дніпропетровської міської ради народних депутатів від 27.11.1991р. № 46 "Про комунальну власність Дніпропетровської міської ради народних депутатів" затверджено перелік об'єктів комунальної власності Дніпропетровської міської ради народних депутатів.

В подальшому 26.09.2001р. за № 26/23 Дніпропетровською міською радою було прийнято рішення "Про внесення змін до рішення Дніпропетровської міської ради народних депутатів від 27.11.91 № 46 "Про комунальну власність Дніпропетровської міської ради народних депутатів", яким п. 1 рішення від 27.11.1991р. № 46 визнано таким, що втратив чинність та викладено в новій редакції: "Затвердити перелік об'єктів комунальної власності територіальної громади міста Дніпропетровська" (п. 2.1). Доповнено перелік об'єктів комунальної власності територіальної громади міста Дніпропетровська розділом ХІІІ (додаток) (п.2.2). При цьому судами досліджено, що факт належності об'єктів, зазначених у переліках (розділи І - XIII), що додаються до рішення Дніпропетровської міської ради народних депутатів № 46 від 27.11.1991р. територіальній громаді м. Дніпропетровська встановлено рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 200/5829/13-ц від 14.05.2013р. за заявою Дніпропетровської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення.

02.03.2011р. рішенням Дніпропетровської міської ради № 16/9 "Про проведення реорганізації комунальних житлово-експлуатаційних підприємств, підпорядкованих департаменту житлово-комунального господарства та капітального будівництва Дніпропетровської міської ради" проведено реорганізацію комунальних житлово-експлуатаційних підприємств, підпорядкованих департаменту житлово-комунального господарства та капітального будівництва Дніпропетровської міської ради, шляхом передачі з їх балансу на баланс Комунальному підприємству "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпропетровської міської ради окремо розташовані нежитлові будівлі і споруди, призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру (п. 1.2.).

Пунктом 7 зазначеного рішення зобов'язано робочу групу у двомісячний термін визначити шляхи та терміни реорганізації комунальних житлово-експлуатаційних підприємств, підпорядкованих департаменту житлово-комунального господарства та капітального будівництва Дніпропетровської міської ради (здійснення заходів щодо скорочення кількості комунальних житлово-експлуатаційних підприємств-боржників тощо) та першочергово розробити план заходів щодо припинення юридичних осіб, зокрема і комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Ленінського району.

У зв'язку зі збитковістю комунальних житлово-експлуатаційних підприємств та неможливістю продовження ними подальшої діяльності Дніпропетровською міською радою 29.07.2011р. за № 40/14 було прийнято рішення "Про припинення юридичних осіб деяких комунальних житлово-експлуатаційних підприємств Дніпропетровської міської ради", яким було вирішено припинити юридичні особи, шляхом ліквідації, зокрема і Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Ленінського району (п.1).

Пунктом 4 рішення зобов'язано комісію з питань припинення юридичних осіб здійснити всі дії з припинення юридичних осіб та надати на затвердження міській раді ліквідаційний баланс.

Судами встановлено, що за заявою голови ліквідаційної комісії Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Ленінського району відповідно до процедури, передбаченої ст. 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.07.2012р. у справі № 38/5005/5752/2012 щодо комунального підприємства порушено провадження про банкрутство. При цьому, підставою для порушення провадження у справі стала недостатність вартості майна боржника для задоволення вимог кредиторів, що було виявлено ліквідатором в процесі ліквідаційних дій.

Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2012р. у справі № 38/5005/5752/2012 комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Ленінського району визнано банкрутом, відкрито щодо нього ліквідаційну процедуру, ліквідатором останнього було призначено арбітражного керуючого Барановського О.М.

В подальшому у справі про банкрутство прокуратурою Дніпропетровської області були оскаржені дії ліквідатора банкрута щодо включення до ліквідаційної маси підприємства-банкрута нерухомого майна, зокрема, нежитлового приміщення № 1А, ж/м Комунар, 5В в м. Дніпропетровську, загальною площею 114,3 кв. м. та щодо продажу з відкритих біржових торгів зазначеного нерухомого майна.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, арбітражним керуючим нежитлове приміщення № 1А, ж/м Комунар, 5В в м. Дніпропетровську, загальною площею 114,3 кв.м. було включено до ліквідаційної маси підприємства-банкрута, а надалі реалізовано шляхом проведення товарною біржею "Регіональна універсальна біржа" торгів з продажу нежитлового приміщення, оформлених протоколом від 27.12.2012р. Переможцем торгів було визначено товариство з обмеженою відповідальністю "Маркетгруп".

На підставі протоколу проведення біржових торгів з купівлі-продажу нежитлового приміщення № 1А, що розташоване за адресою: ж/м Комунар, 5В в м. Дніпро, 30.07.2013р. між комунальним виробничим житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством Ленінського району (м. Дніпропетровськ) та товариством з обмеженою відповідальністю "Маркетгруп" укладено договір купівлі-продажу спірного нежитлового приміщення, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. та зареєстровано в реєстрі за № 5748, про що внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Надалі спірне нерухоме майно ТОВ "Маркетгруп" було продано товариству з обмеженою відповідальністю "Ренессанс-Клуб" за договором купівлі-продажу від 16.10.2013р., посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г. та передано покупцю згідно акту прийому-передачі від 16.10.2013р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016р. в межах справи про банкрутство № 38/5005/5752/2012, висновки якого підтримав і суд апеляційної інстанції, визнано неправомірними дії ліквідатора Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Ленінського району Дніпропетровської міської ради арбітражного керуючого Барановського О.М. щодо включення до ліквідаційної маси підприємства-банкрута нерухомого майна, зокрема, нежитлового приміщення № 1А, ж/м Комунар, 5В в м. Дніпропетровську, загальною площею 114,3 кв.м.; визнано неправомірними дії ліквідатора щодо продажу з відкритих біржових торгів нежитлового приміщення № 1А, ж/м Комунар, 5В в м. Дніпропетровську, загальною площею 114,3 кв.м.; визнані недійсними результати біржових торгів, проведених 27.12.2012р. товарною біржею Регіональна універсальна біржа з продажу нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення № 1А, ж/м Комунар, 5В в м. Дніпропетровську, загальною площею 114,3 кв. м., оформлених протоколом від 27.12.2012р.; визнано недійсним договір купівлі-продажу № 5748 від 30.07.2013р., зареєстрований приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М, укладений між ліквідатором-арбітражним керуючим Саричевою Н.В. та ТОВ "Маркетгруп" з відчуження нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення № 1А, ж/м Комунар, 5В в м. Дніпропетровську, загальною площею 114,3 кв.м.

До того ж, суди встановили, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 24.11.2011р. у справі № 7/5005/15290/2011 було задоволено позов Дніпропетровської міської ради до КЖРЕП Ленінського району Дніпропетровської міської ради, третя особа: КП Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю Дніпропетровської міської ради про зобов'язання вчинити певні дії та зобов'язано КЖРЕП Ленінського району Дніпропетровської міської ради передати зі свого балансу на баланс КП "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпропетровської міської ради об'єкти нерухомого майна, у тому числі і спірного майна (із відповідною технічною та іншою документацією). Зазначене рішення виконане не було.

Згідно ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Частиною 1 ст. 317 Цивільного кодексу України встановлено належність власникові права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Статтею 330 ЦК України встановлено, що якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Статтями 143 Конституції України та 327 ЦК України закріплено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

Згідно ч. 1 ст. 60 Закону України від 21.05.1997р. № 280/97 "Про місцеве самоврядування в Україні" територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

За змістом ч. 5 ст. 60 наведеного Закону органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції.

Відповідно до ч. 8 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" об'єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб'єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу.

Частиною 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, наявність у діях власника майна волі на передачу цього майна виключає можливість його витребування від добросовісного набувача.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього (ст. 330 ЦК України).

Частиною 1 ст. 388 ЦК України визначені випадки на витребування майна від добросовісного набувача власником. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, зокрема, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках (ч. 3 ст. 388 ЦК України).

Дніпропетровська міська рада здійснює правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності від імені територіальної громади виключно у спосіб та у межах повноважень, передбачених законом.

Розпорядження майном не у спосіб та не у межах повноважень, передбачених законом, тобто без прийняття відповідного рішення, не є вираженням волі територіальної громади.

Таким чином, встановлення факту незаконного включення майна до складу ліквідаційної маси та без прийняття рішення компетентного органу щодо продажу майна, свідчить про відсутність у діях власника майна волі на передачу цього майна.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, який в постановах № 916/2129/15 від 05.10.2016р., № 916/2131/15 від 25.01.2017р. дійшов висновку, що витребування майна від добросовісного набувача у такому випадку залежить від наявності волі на передачу цього майна у власника майна - відчужувача за першим договором у ланцюгу договорів.

Отже, оскільки спірне нерухоме майно вибуло з володіння Дніпропетровської міської ради поза її волею, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про задоволення позовних вимог про витребування майна на підставі ст. 388 ЦК України.

Щодо твердження скаржника на відсутність правової оцінки судів на заявлене ТОВ "Ренессанс-Клуб" клопотання про застосування строків позовної давності, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 3 ст. 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Однак, як і було встановлено судом апеляційної інстанції, матеріали справи, в тому числі і протокол судового засідання, не містять відповідного клопотання сторони, як і будь інших клопотань, чи будь-якої інформації.

До того ж, положення про позовну давність до заявлених позовних вимог про витребування майна у порядку статті 388 ЦК України не застосовуються. З наведеним висновком погодився і Верховний Суд України у постанові № 916/2129/15 від 05.10.2016р.

Щодо твердження скаржника про порушення процесуального порядку розгляду позовної заяви на підставі ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із пунктом 1-1 Прикінцевих та перехідних положень (Х розділ) Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон) (в редакції, що діє з 19.01.2013 року) положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Оскільки провадження у справі № 38/5005/5752/2012 порушено 07.07.2012 року, а постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури прийнята 20.07.2012 року, то скаржник дійшов помилкового висновку про застосування до зазначених правовідносин положень ч. 4 ст. 10 Закону України про банкрутство в редакції від 22.12.2011 N 4212-VI.

Таким чином, колегія суддів касаційної інстанції вважає, що доводи товариства з обмеженою відповідальністю "Ренессанс-клуб", викладені в касаційній скарзі, є необґрунтованими і не відповідають вимогам закону.

У силу приписів ст.ст. 1115, 1117 ГПК України, що визначають повноваження суду касаційної інстанції та межі перегляду справи в суді касаційної інстанції, касаційна інстанція не має процесуальних повноважень самостійно встановлювати обставини справи, а на підставі обставин, встановлених судами попередніх інстанцій, перевіряє застосування судами норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведені вище обставини, Вищий господарський суд України не знайшов законних підстав для повного або часткового задоволення вимог касаційної скарги, а тому рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23 січня 2017 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21 березня 2017 року у справі № 904/9152/16 слід залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Ренессанс-клуб" залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.03.2017 у справі № 904/9152/16 залишити без змін.

Головуючий Б.М. Поляков

Судді В.М. Коваленко

О.Є. Короткевич