РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2017Справа №910/3186/17

За позовом Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Агрофірма "Семенівська"

до Приватного підприємства "Рось" в особі Філії "Роменський молочний комбінат"

про стягнення 396 791,76 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача: Мальченко Д.В., довіреність № 2 від 27.01.2017

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Сільськогосподарський виробничий кооператив "Агрофірма "Семенівська" (далі -позивач) подало на розгляд господарського суду міста Києва позов до Приватного підприємства "Рось" в особі Філії "Роменський молочний комбінат" про стягнення 396 791,76 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.03.2017 порушено провадження у справі № 910/3186/17 та призначено розгляд на 27.03.2017.

27.03.2017 розгляд справи не відбувся, у зв'язку із перебуванням судді Мельника В.І. на лікарняному.

Ухвалою суду від 24.04.2017 розгляд справи призначено на 28.04.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.04.2017 відкладено розгляд справи на 06.06.2017.

06.06.2017р. представник позивача у судовому засіданні надав пояснення по справі, підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав, про причини своєї відсутності суд не повідомив.

Суд вирішив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.01.2016 року між сторонами укладено договір поставки сільськогосподарської продукції (сировини) № 2 (надалі - Договір)

Відповідно до п. 1.1. Договору Постачальник зобов'язується в порядку і на умовах, визначених цим Договором, поставити та передати у власність Покупця сировину власного виробництва, в перерахунку на молоко за базисним вмістом жиру та білку, що відповідають за якістю чинним стандартам, технічним умовам, ветеринарним і санітарним вимогам, надалі «Товар» за договірними цінами, обумовленими Протоколом погодження ціни, який є невід'ємною частиною даного Договору, а Покупець зобов'язаний прийняти Товар та оплатити його на умовах даного Договору в кількості і в терміни, передбачені цим Договором.

Виходячи із матеріалів справи, Позивач поставив Товару за 2016 рік на загальну суму 5 879 771 грн. 15 коп. В свою чергу відповідач оплатив товар частково в розмірі та станом на момент подачі позовної заяви неоплаченими залишаються 654 045 (вісімсот двадцять чотири тисячі сорок п'ять) грн.37 коп.

В вересні 2016 року позивач звернувся про до господарського суду про стягнення вказаної заборгованості.

14.11.2016 року ухвалою господарського суду Сумської області по справі № 920/891/16 затверджено мирову угоду між сільськогосподарським виробничим кооперативом «Агрофірма «Семенівська» та приватним підприємством «Рось». Відповідно до даної мирової угоди відповідач визнав наявність боргу та порушення зобов'язань зі свого боку.

Дана угода не передбачала стягнення пені та інфляційних нарахувань.

Ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачає боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст.193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 173 ГК України, один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги доведеність порушення умов договору з боку відповідача, перевіривши розрахунок позивача, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі.

Позивач також просив суд стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 5951,88 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за витрати, пов'язані з розглядом справи, при задоволенні позову, покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 49, 81-1, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства «Рось» в особі Філії «Роменський молочний комбінат» (01010, м. Київ, вул. І.Мазепи, будинок 10-А, ) на користь Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Агрофірма «Семенівська» (42510, Сумська обл., Липоводолинський район, село Семенівка, ЦЕНТРАЛЬНА, будинок 1, ) 172 302 (сто сімдесят дві тисячі триста дві) грн. 47 коп. - інфляційні витрати; 224 489 (двісті двадцять чотири тисячі чотириста вісімдесят дев'ять) грн. 29 коп. - пені та судовий збір у розмірі 5 951 (п'ять тисяч дев'ятсот п'ятдесят одну) грн. 88 коп.

Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

(Повний текст рішення складено 30.06.2017р.)

Суддя В.І.Мельник