КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2017 р. Справа№ 909/26/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зеленіна В.О.

суддів: Зубець Л.П.

Ткаченка Б.О.

при секретарі Волуйко Т.В.

за участю представників сторін:

прокурор: Мамушкіна А.І. за посвідченням;

від відповідача-1: Млинська Л.В. за довіреністю від 19.01.2017;

від відповідача-2: Грицьків М.І. за довіреністю від 20.02.2017;

від відповідача-3: Грица Ю.Ю. за довіреністю від 08.06.2017;

від третьої особи: Мартинюк М.Л. директор (наказ від 05.05.2016);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Івано-Франківської області

на рішення Господарського суду міста Києва від 13.04.2017

у справі № 909/26/17 (головуючий суддя Головіна К.І..)

за позовною заявою Першого заступника прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави

до 1) Івано-Франківської обласної ради;

2) Управління майна спільної власності територіальних громад області;

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "АТП-12629"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Прикарпатський військово-спортивний ліцей-інтернат Івано-Франківської обласної ради

про визнання недійсними та скасування рішень, визнання недійсним договору, повернення майна

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник прокурора Івано-Франківської області (далі - заступник прокурора, позивач) звернувся у Господарський суд Івано-Франківської області з позовом в інтересах держави до Івано-Франківської обласної ради (далі - Івано-Франківська облрада, відповідач-1), Управління майна спільної власності територіальних громад області (далі - Управління майна спільної власності, відповідач-2) та Товариства з обмеженою відповідальністю "АТП-12629" (далі - ТОВ "АТП-12629", відповідач-3), у якому просив суд:

- визнати недійсним та скасувати рішення Івано-Франківської обласної ради № 1093-25/2013 від 15.11.2013 р. "Про внесення змін до Переліку об'єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, що підлягають приватизації";

- визнати недійсним та скасувати п. 2 рішення Івано-Франківської обласної ради № 1252/28/2014 від 30.04.2014 р. "Про виконання Програми приватизації об'єктів на 2012-2013 роки, Програму приватизації об'єктів на 2014-2016 роки та Перелік об'єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, що підлягають приватизації";

- визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлової будівлі (приміщення) КПП, площею 90,1 кв.м., розташованої за адресою: м. Надвірна Івано-Франківської області, вул. Сірика, № 1а, зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.07.2015 р. за № 972;

- повернути вищевказане приміщення КПП у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Івано-Франківської області.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 24.01.2017 у справі №909/26/17 матеріали справи направлено за встановленою підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.04.2017 у справі №909/26/17 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Перший заступник прокурора Івано-Франківської області звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийнято із порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки приміщення контрольно-пропускного пункту входить до бази навчального закладу, а тому не підлягало приватизації.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.05.2017 (колегія суддів у складі головуючого судді Зеленіна В.О., суддів Зубець Л.П., Ткаченка Б.О.) апеляційну скаргу прийнято до провадження, призначено розгляд справи на 19.06.2017.

02.06.2017 відповідач-2 подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечив проти її задоволення та просить залишити оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, що ліцей фінансується виключно за кошти обласного бюджету, будівля КПП не пов'язана із навчальним процесом, перебувала у незадовільному стані та правомірно була приватизована.

12.06.2017 відповідач-1 подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечив проти її задоволення та просить залишити оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, що ліцей фінансується виключно за кошти обласного бюджету, будівля КПП не пов'язана із навчальним процесом, перебувала у незадовільному стані та правомірно була приватизована.

12.06.2017 відповідач-3 подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечив проти її задоволення та просить залишити оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, що ліцей фінансується виключно за кошти обласного бюджету, будівля КПП не пов'язана із навчальним процесом, перебувала у незадовільному стані та правомірно була приватизована.

16.06.2017 третя особа подала письмові пояснення, у яких вказала, що приміщення КПП знаходиться на значній відстані від основних корпусів навчального закладу, не з'єднано з ними інженерними комунікаціями, перебувало у незадовільному складі та потребувало капітального ремонту, тому за погодженням із власником було передано в оренду.

Прокурор у судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити з підстав, викладених у скарзі.

Представники відповідачів і третьої особи у судовому засіданні заперечили проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзивах та поясненнях.

Заслухавши пояснення прокурора, представників сторін та третьої особи, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Рішенням Івано-Франківської облради № 401-11/2004 від 04.06.2004 "Про передачу військового містечка № 8 у м. Надвірній" надано згоду на передачу цілісного майнового комплексу військового містечка № 8 (в/ч А 0773, м. Надвірна) у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст області для розміщення Прикарпатського військово-спортивного ліцею-інтернату.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 496-р від 07.12.2005 "Про передачу військового містечка № 8 у м. Надвірній" було прийнято пропозицію Міноборони та Івано-Франківської облради про передачу майнового комплексу військового містечка № 8 (м. Надвірна) з державної власності у спільну власність територіальних громад Івано-Франківської області.

15.12.2009 Надвірнянською міською радою Івано-Франківській облраді було видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме - комплекс, розташований за адресою: Івано-Франківська область, Надвірнянський район, м. Надвірна, вул. Сірика, буд. 1а, до складу якого, зокрема, було включено й приміщення КПП (літ. Е) площею 91,3 м.кв.

Рішенням Івано-Франківської облради № 1093-25/2013 від 15.11.2013 "Про внесення змін до Переліку об'єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, що підлягають приватизації" до вказаного Переліку об'єктів, затвердженого рішенням обласної ради № 455-13/2012 від 23.03.2012 "Про стан об'єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, Програму приватизації об'єктів на 2012-2013 роки та Перелік об'єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, що підлягають приватизації", було внесення доповнення та включено приміщення (КПП, літ. Е) площею 91,3 кв.м. на вул. Сірика, № 1а у м. Надвірній, група - А, спосіб приватизації - викуп орендарем ТОВ "АТП-12629".

Пунктом 2 рішення Івано-Франківської облради № 1252/28/2014 від 30.04.2014 "Про виконання Програми приватизації об'єктів на 2012-2013 роки, Програму приватизації об'єктів на 2014-2016 роки та Перелік об'єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, що підлягають приватизації" встановлено, що об'єкти спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, які включені до Програми приватизації об'єктів на 2012-2013 роки, але не приватизовані на час прийняття цього рішення, є перехідними та підлягають приватизації у 2014-2016 роках.

Рішенням Івано-Франківської облради №1707-37/2015 від 03.07.2015 "Про затвердження висновку про вартість продажу об'єкта спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області", було затверджено відповідний висновок, згідно якого вартість нежитлових приміщень (КПП літ. Е) площею 90,1 кв.м. у м. Надвірна Івано-Франківської області, вул. Сірика, № 1а, становить 119 712 грн.

На підставі зазначених рішень, 17.07.2015 між відповідачем-2 - Управлінням майна спільної власності, як продавцем, та відповідачем-3 - ТОВ "АТП-12629", як покупцем, був укладений договір купівлі-продажу, згідно з умовами якого продавець зобов'язувався передати у власність покупцю нежитлову будівлю (приміщення) - КПП площею 90,1 кв.м. (літ. Е), розташовану за адресою: м. Надвірна Івано-Франківської області, вул. Сірика, № 1а, що становить 3/100 ідеальних частки комплексу, який належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Надвірнянською міською радою 15.12.2009 р. на підставі рішення виконавчого комітету від 20.08.2009 р. № 557. Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Мачкур А.А. за реєстровим номером № 972.

Згідно умов вказаного договору вартість нежитлової будівлі (КПП літ.Е) становить 119712 грн.

На виконання умов договору купівлі-продажу від 17.07.2015 Управління майна спільної власності передало, а ТОВ "АТП-12629" прийняло приватизовані шляхом викупу приміщення КПП, що підтверджується актом приймання-передачі приміщень по вул. Сірика, 1а у м. Надвірній від 22.07.2015.

За доводами заступника прокурора, спірне приміщення КПП відноситься до об'єктів соціально-культурного призначення та належить до об'єктів приватизації групи Ж, водночас, вказане приміщення невірно зазначене у спірному рішенні № 1093-25/2013 від 15.11.2013 р. як об'єкт приватизації групи А; рішення Івано-Франківської облради № 1093-25/2013 від 15.11.2013 р. та № 1252/28/2014 від 30.04.2014 р. суперечать вимогам чинного законодавства України, оскільки порушують заборону приватизації об'єктів освіти, що фінансуються з бюджету, а також підрозділів, технологічно пов'язаних з навчальним та науковим процесом. У зв'язку з цим, прокурор вважає, що спірне приміщення КПП відчужено неправомірно.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції прийшов до висновку, що спірне рішення Івано-Франківської обласної ради № 1093-25/2013 від 15.11.2013 р. прийняте у відповідності до вимог чинного законодавства в межах повноважень органу місцевого самоврядування та є правомірним, а підстави для визнання його недійсним та скасування - відсутні. Інші позовні вимоги є похідними від вимог про визнання недійсними вказаного рішення, а тому також не підлягають до задоволення.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, договори та інші правочини, інші юридичні факти. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Так, згідно з положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Статтею 1 Закону України "Про приватизацію державного майна" визначено, що приватизація державного майна (далі - приватизація) - це платне відчуження майна, що перебуває у державній власності, у тому числі разом із земельною ділянкою державної власності, на якій розташований об'єкт, що підлягає приватизації, на користь фізичних та юридичних осіб, які можуть бути покупцями відповідно до цього Закону, з метою підвищення соціально-економічної ефективності виробництва та залучення коштів для здійснення структурної перебудови національної економіки.

Згідно з ч. 4 ст. 3 Закону України "Про приватизацію державного майна" відчуження майна, що є у комунальній власності, регулюється положеннями цього Закону, інших законів з питань приватизації і здійснюється органами місцевого самоврядування.

Частиною 2 ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного майна" встановлено, що приватизації не підлягають об'єкти, що мають загальнодержавне значення, а також казенні підприємства. Загальнодержавне значення мають об'єкти, діяльність яких забезпечує соціальний розвиток, збереження та підвищення культурного, наукового потенціалу, духовних цінностей об'єкти освіти, фізичної культури, спорту і науки, що фінансуються з державного бюджету.

Навчальні заклади, засновані на загальнодержавній або комунальній власності, мають статус державного навчального закладу (ч. 2 ст. 18 Закону України "Про освіту").

Проте, з наявного у матеріалах справи листа Департаменту освіти, науки та молодіжної політики Івано-Франківської обласної держаної адміністрації № 219/01-12/02.2 від 06.03.2017 р., вбачається, що Прикарпатський військово-спортивний ліцей-інтернат Івано-Франківської обласної ради є навчальним закладом комунальної форми власності та фінансується за рахунок коштів обласного (місцевого) бюджету та освітньої субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону України "Про освіту" фінансування державних навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти здійснюється за рахунок коштів відповідних бюджетів, коштів галузей народного господарства, державних підприємств і організацій, а також додаткових джерел фінансування.

Отже, є вірним висновок суду першої інстанції про те, що Прикарпатський військово-спортивний ліцей-інтернат, в користуванні якого перебувало спірне приміщення КПП, не відноситься до закладів освіти, що фінансуються з державного бюджету, що спростовує доводи прокурора.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" об'єктами малої приватизації є, у тому числі:

- єдині майнові комплекси державних підприємств та їх структурних підрозділів, які можуть бути виділені в самостійні суб'єкти господарювання - юридичні особи (у тому числі ті, що передані в оренду, перебувають у процесі реструктуризації), на яких середньооблікова чисельність працюючих за звітний (фінансовий) рік не перевищує 100 осіб, а обсяг валового доходу від реалізації продукції (робіт, послуг) за такий період не перевищує 70 мільйонів гривень та/або вартості майна яких недостатньо для формування статутного капіталу акціонерного товариства, у тому числі разом із земельними ділянками державної власності, на яких вони розташовані (група А);

- об'єкти соціально-культурного призначення, в тому числі разом із земельними ділянками державної власності, на яких вони розташовані, крім тих, що не підлягають приватизації (група Ж).

Як на правову підставу позовних вимог прокурор посилався на частину 1 ст. 63 Закону України "Про освіту", якою встановлено, що матеріально-технічна база навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти включає будівлі, споруди, землю, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло та інші цінності. Майно навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених чинним законодавством. А також на ч.5 зазначеної статті, згідно якої об'єкти освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов'язані з навчальним та науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню або використанню не за призначенням.

Так, відповідно до п. 31 Постанови Кабінету Міністрів України "Про Положення про ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою" № 717 від 28.04.1999 р. ліцей повинен мати навчальні, житлові, адміністративно-господарські приміщення згідно з додатком 2, об'єкти навчально-матеріальної бази, що забезпечують розміщення ліцеїстів і проведення навчально-виховної роботи, та розташовуватися у придатній для здоров'я ліцеїстів місцевості.

Згідно з додатком 2 до Положення про ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою "Перелік приміщень ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою" ліцей повинен мати:

1) приміщення для розміщення курсу ліцеїстів: народознавча світлиця; спальне приміщення для особового складу (з розрахунку 4 кв. метри на ліцеїста); класи для навчальних занять (один на взвод); кімната для підготовки офіцерів і викладачів курсу до занять; кімната побутового обслуговування; кімната для зберігання майна роти та особистих речей ліцеїстів; кімната для зберігання і чищення зброї; сушарня для просушування обмундирування та взуття; кімната для умивання та чищення взуття; душова; туалет.

2) приміщення для навчально-виховної роботи: навчальні кабінети із загальноосвітніх дисциплін у кількості, необхідній для забезпечення якісного рівня підготовки ліцеїстів з відповідних дисциплін у обсязі, запланованому навчальною програмою; класи з військово-спеціальних дисциплін відповідно до військово-спеціальної спрямованості в підготовці ліцеїстів; два класи музики і танців.

3) інші приміщення: методичний кабінет; кімната історії ліцею; тир; два спортивні зали, обладнаний спортивний майданчик, стадіон і плавальний басейн; клуб із залом для глядачів (актовим залом), бібліотека з читальним та лекційним залами на 100 місць; кімната для занять гуртків художньої самодіяльності; кухня-їдальня із залом, який забезпечує одночасне прийняття їжі всіма ліцеїстами; медичний пункт; складські приміщення під усі види майна; парк для зберігання бронетанкової, автомобільної та іншої техніки.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що матеріально-технічна база навчальних закладів не тотожна об'єктам освіти та підрозділам, технологічно пов'язаним з навчальним та науковим процесом.

Так, враховуючи зазначені положення п. 31 Постанови Кабінету Міністрів України № 717 від 28.04.1999 р. та додатку 2 до неї, приміщення КПП не входить до переліку приміщень ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою, які обов'язково повинен мати такий навчальний заклад, та не являється об'єктом навчально-матеріальної бази, що забезпечує розміщення ліцеїстів і проведення навчально-виховної роботи, тобто не є підрозділом, технологічно пов'язаним з навчальним та науковим процесом. Відповідно заборона, встановлена положеннями ч. 5 ст. 63 Закону України "Про освіту" щодо приватизації, перепрофілювання або використанню не за призначенням, не розповсюджується на спірне приміщення КПП.

При цьому, з пояснень відповідачів вбачається, що опрацьовуючи питання приватизації спірного приміщення КПП, облрада зверталась до Департаменту освіти, науки, сім'ї, молоді та спорту обласної державної адміністрації, як органу управління навчального закладу, який надав своє погодження щодо приватизації спірного об'єкта нерухомого майна, як такого, що не пов'язаний технологічно з процесом навчання та наукової роботи і відноситься до об'єктів приватизації групи А.

Окрім цього, місцевий господарський суд вірно зазначив, що повне скасування спірних рішень Івано-Франківської облради призведе до порушення прав інших осіб, оскільки вказані рішення облради стосуються не лише спірного приміщення КПП, але також інших об'єктів нерухомого майна, визнаних такими, що підлягають приватизації.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що спірне рішення Івано-Франківської обласної ради прийнято у повній відповідності до норм чинного законодавства, а тому відсутні підстави для визнання його недійсним та скасування. Інші позовні вимоги є похідними від вимоги про визнання недійсним вказаного рішення, а тому у їх задоволенні також слід відмовити.

Окрім цього, в процесі розгляду справи відповідачем-3 подавалась заява про застосування наслідків пропуску прокурором позовної давності, яка обґрунтовано відхилена судом першої інстанції, оскільки позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи, а разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості.

Відповідно до ч. 1 статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При прийнятті оскаржуваного судового рішення місцевий господарський суд, керуючись, зокрема, приписами наведених норм, на підставі повного та всебічного дослідження фактичних обставин справи і перевірки їх наявними доказами, з урахуванням визначених прокурором меж позовних вимог, дійшов правомірного висновку щодо відмови у задоволенні позову.

Доводи, які викладені скаржником у апеляційній скарзі, не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 13.04.2017 у справі № 909/26/17 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, прийнято без порушення норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Івано-Франківської області залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 13.04.2017 у справі № 909/26/17 - без змін.

2. Матеріали справи № 909/26/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя В.О. Зеленін

Судді Л.П. Зубець

Б.О. Ткаченко