ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" липня 2017 р. справа № 916/1135/17

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Петренко Н.Д.

за участю секретаря Воровіної Т.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 916/1135/17

за позовом: публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії „Одеська залізниця публічного акціонерного товариства „Українська залізниця

до відповідача: публічного акціонерного товариства «Одеснафтопродукт»

про стягнення 2367,50 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: не зявився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце засідання суду, що підтверджується особистим підписом представника ОСОБА_1 на довідковому листі про оголошення по справі перерви до 06.07.2017 о 11:30 (а.с. 69),

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність у матеріалах справи.

СУТЬ СПОРУ: позивачем публічним акціонерним товариством „Українська залізниця в особі регіональної філії „Одеська залізниця публічного акціонерного товариства „Українська залізниця (ПАТ „Укрзалізниця в особі РФ „Одеська залізниця ПАТ „Укрзалізниця) заявлені вимоги про стягнення з відповідача публічного акціонерного товариства «Одеснафтопродукт» (ПАТ „Одеснафтопродукт) 2367,50 грн. витрат за затримку вагонів.

Відповідач по справі проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві.

В судовому засіданні оголошувалась перерва до 14.06.2017 о 11:00 та 06.07.2017 до 11:30.

Оскільки позивач по справі, належним чином повідомлений про дату, час та місце засідання суду, в судове засідання, призначене на 06.07.2017 о 11:30, не зявився, про дату, час та місце засідання суду повідомлений належним чином, справу розглянуто за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 20.11.2016 за накладною № 42514828 зі станції Одеса-Пересин Одеської залізниці відправником ПАТ „Одеснафтопродукт було відправлено вагон № 74747924 з вантажем „нафта сира, станція призначення ОСОБА_3 залізниця, одержувач вантажу МЦГП „Белоруснефть-транс. На станції призначення Одеса-Застава1 вагон було затримано у звязку з витіканням вантажу через нижній клапан зливного пристрою інтенсивністю 2-3 літри за хвилину, про що було складені акти загальної форми № 682 та 682/1 від 20.11.2016. Вагон прибув зі справними ЗПУ № 455403. Усунення комерційної несправності було виконано шляхом докручення клапана зливного пристрою на два оберти. Таким чином вагон простоював з вини вантажовідправника з 20 год 30 хв. 20.11.2016 до 14 год. 14 хв. 22.11.2016, про що складено акти загальної форми № 317/К від 22.11.2016 та накопичувальну картку № 29110559 від 29.11.2016 на суму 2367,50 грн.

За твердженням позивача, причиною витікання небезпечного вантужу - нафти сирою (АК № 315; клас 3; ООН 1267) з вагону № 74747924 стало порушення ПАТ "Одеснафтопродукт"вимог п. 1.11.2 Правил перевезення небезпечних вантажів, затверджених наказом МТЗУ від 25.11.2019 № 1430 та п. 1.5.11 "Правил перевезення наливних вантажів", затверджених наказом МТУ від 18.04.2003 № 299 в частині недокручення клапану зливного пристрою.

Посилаючись на положення ст. 119 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 зі змінами та доповненнями, вказує, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата.

Вказує, що відповідно до п. 8, 12 розділу ІІІ Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за № 165/3458 у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вкахується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і її номери.

Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника.

Відповідно до ст. 46 Статут залізниць України та п. 8 Правил зберігання вантажів, затвердежених наказом Мінітерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо). Термін безоплатного зберігання обчислюється: при затримці - з моменту затримки.

Позивач наполягає, що у зв'язку з відчепленням вагону № 74747924, виправлення комерційної несправності залізниця понесла втрати в сумі 2367,50 грн., які відповідно до ст. 24 Статуту підлягають стягненню з вантажовласника.

У відзиві на позов відповідач по справі проти його задоволення заперчував. Зазначав, що позовна заява містить протиріччя, що позивач "ліквідував наслідки"за 1 годину 15 хв., про що зазначено в акті загальної форми ГУ - 23 № 682 від 20.11.2016, складеному на станції Одеса-Застава Перша, (а.с.8), , а вагон № 74747924 був затриманий майже двоє суток до 14 год. 14 хв. 22.11.2016, про що зазначено в акті загальної форми ГУ - 23 № 317 від 22.11.2016 на станції Одеса-Застава Перша, (а.с. 10). При цьому в зазначених актах загальної форми відсутній підпис представника відповідача. Тільки 29.11.2016 станцією ОСОБА_4 - Пересип була пред'явлена відповідачеві до підписання "Накопичувальна картка" за формою ФДМУ -92 № 29110559 від 29.11.2016, яка містила нарахування сум додаткових зборів. Представник відповідача ОСОБА_5 оформив до накопичувальної картки застереження, свій підпис на ній не проставив (а.с.11). Крім того, відповідач звертає увагу, що відповідно до "Пам'ятки про забирання вагонів" за формою ГУ -45 № 346 від 20.11.2016 станції Одеса-Пересин (а.с. 16) працівник ПАТ "Одеснафтопродукт" ОСОБА_6 20.11.2016 о 4 год. 55 хв. здав завантажений вагон № 747447924 (позиція 10 переліку вагонів) агенту комерційному станції Одеса-Пересин ОСОБА_4 у талежному технічному та комерційному стані. Цей факт підтверджується відсутністю буль-яких записів, письмових заперечень працівника станції у вказаному документі.

На думку відповідача, несхоронність перевезення вантажу у вагоні № 747447924 у період з 04 год. 56 хв. до 20 год. 05 хв. 20.11.2016 виникла з вини залізниці, коли вагон був у повному розпорядженні залізниці. Твердження про відсутність несхоронності перевезення вантажу у вагоні № 74747924 та самої події транспортного інциденту підверджуються документом - пересильною залізничною накладною № 42455186 станції Одеса-Застава Перша (вантажовідправник УЗ - вантажоодержувач, БЧ, копія у матеріалах справи), в який позивач вніс вагу сирої нафти - 57255 кг, яка відповідає вазі сирої нафти у превісній залізничній накладній № 42514828 (а.с. 12-13). Згідно акту загальної форми ГУ № 682/1 станції Одеса-Застава Перша позивач встановив нестачу - 1856 кг.

Крім того, відповідач звертає увагу суду, що вагон № -20 листопада 2016 року на під'їзних коліях, що примикають до залізничних колій станції Одеса-Пересип, був завантажений вантажем - сирою нафтою, про що зазначено у залізничній накладній № 42514828. Вантаж знаходився під митним контролем, що підтведжується транзитною митною декладарцією, наявною у матеріалах справи. У відповідності з положеннями Інструкції про взаємодію посадових осіб митних органів, що здійснюють митні процедури з товарами (вантажами), переміщуваними залізничними вантажними поїздами, і працівників зализниць", затверджену наказом Державної митної служби України, Міністерства транспорту та зв'язку України від 18.09.2008 № 1019/1143, зокрема його підпунктами 1.1., 1.2, 2.1., 2.2., 2.5., 2.16., 2.17, 4.4., 4.5., 4.7., 7.4., 7.5., 7.6., 8.1. працівники залізниць не мають права видавати тоари (вантажі), що перебувають під митним контролем, виконувати з ними будь-які операції (навантаження, вивантаження тощо) без дозволу митниці.

Однак в порушення вказаних вимог позивач без повідомлення відповідача, дозволу митниці, не маючи кваліфікаційних спеціалістів в галузі визначення кільковсті нафтопродукців, самостіійно знів із вагону № 74747924 засоби ідентифікації - одноразовий номерний запірний пломбувальний пристрій вантажовідправника "Варта-Універсал М"із контрольними цифрами - № 455403 УЗ та пломби з контрольними знаками S 71876291, S71876391, накладені на цей вагон Компанією з контролером кількості та якості вантажу SGS; розкрив вагон; провів виміри, розрахунки кількості вантажу у вагоні, встановив наявність нестачі у вагоні вантажу сирої нафти у кількості 1856 кг, закрив вагон, наклав на вагон новий засіб ідентифікації запірний пломбувальний пристрій із контрольними знаками М-925498.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Зобовязання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з п. 46 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998 р. N 457 (з наступними змінами та доповненнями) одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Відповідно до ст. 119 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998 р. N 457 (з наступними змінами та доповненнями) за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати. У розрахунках затримка до 30 хвилин не враховується, затримка 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Виходячи з положень п.п. 3, 4, 8 розділу ІІ „Порядок користування вагонами і контейнерами Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25 лютого 1999 р. N 113 (з наступними змінами та доповненнями ) облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі Пам'яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), Пам'яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), Актів загальної форми ГУ-23 (додаток 6). За договором між вантажовласником і залізницею всі ці документи можуть оформлятися і надаватися в електронному вигляді. Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під'їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами.

Відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися працівником станції і вантажовласника щоденно або в періоди пред'явлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці. У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов'язаний підписати відомість із зауваженнями.

Відомість плати за користування вагонами (контейнерами) складається у трьох примірниках - два для залізниці і один для вантажовласника, окремо для вагонів і для контейнерів. Час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника.

Час передання вагонів залізницею вантажовласнику, а також вантажовласником залізниці зазначається у Пам'ятці про подавання/забирання вагонів, яка оформляється після закінчення приймально-здавальних операцій. Пам'ятка підписується відповідальною особою станції і вантажовласника.

У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Згідно з ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Слід зазначити , що всупереч п.п. 3, 4, 8 розділу ІІ „Порядок користування вагонами і контейнерами Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25 лютого 1999 р. N 113, акти загальної форми № 682/1 від 20.11.2016, № 317/К від 22.11.2016, які є першочерговими доказами, які можуть підтверджувати виникнення обставин майнової відповідальності у вигляді внесення плати за користування вагонами та зберігання вантажу у них через простоювання вагонів з вини одержувача, не були підписані представником відповідача як вантажовідправника.

Крім того, ці акти складені в односторонньому порядку, в порушення у т.ч. вимог Інструкції про взаємодію посадових осіб митних органів, що здійснюють митні процедури з товарами (вантажами), переміщуваними залізничними вантажними поїздами, і працівників зализниць", затверджену наказом Державної митної служби України, Міністерства транспорту та зв'язку України від 18.09.2008 № 1019/1143, зокрема його п.п. 1.1., 1.2, 2.1., 2.2., 2.5., 2.16., 2.17, 4.4., 4.5., 4.7., 7.4., 7.5., 7.6., 8.1.

Крім того, суд зазначає про порушення відповідачем умов укладеного з позивачем договору № 1/299 від 01.02.2014 про подачу та забирання вагонів на під'їзну колію, що примикає до станції Одеса-Пересип щодо передачі інформації про затримку вагонів на підходах до станції Одеса-Пересип.

Сукупний аналіз матеріалів справи з урахуванням наданих сторонами документів та нормативно-правових актів, перелічених в описовій та мотивувавльній частині рішення суду, в т.ч. ст. 46, 119, 137 Статуту залізниць України, свідчить про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Судові витрати по справі покладаються на позивача в порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 44-49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У позові відмовлено повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначено ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 06 липня 2017 р.

Суддя Н.Д. Петренко