КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2017 р. Справа№ 910/592/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Зеленіна В.О.

Зубець Л.П.

За участю секретаря судового засідання Москаленко Г.С.

представників сторін у судове засідання 14.06.2017 не прибули,

розглянувши матеріали апеляційної скарги

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 06.02.2017 року

у справі № 910/592/17 (суддя Спичак О.М.)

за заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при

Асоціації «Український правовий альянс» від 25.07.2014 року

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення заборгованості, штрафу, пені

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 року по справі № 910/592/17 в задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Український правовий альянс» від 25.07.2014 року у справі №05-01/14 відмовлено, рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Український правовий альянс» від 25.07.2014 року у справі №05-01/14 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, штрафу, пені залишено без змін.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулася до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від № 910/592/17 року по справі № 910/592/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким заяву про скасування рішення третейського суду задовольнити та скасувати рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Український правовий альянс» від 25.07.2014 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.03.2017 року апеляційну скаргу прийнято до провадження у складі колегії суддів головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Мартюк А.І., Алданова С.О. та призначено до розгляду в судовому засіданні на 29.03.2017 року.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 29.03.2017 року, у зв'язку з перебуванням судді Мартюк А.І. у відпустці, сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 910/592/17 колегію суддів у складі головуючого судді: Ткаченка Б.О., суддів: Зеленіна В.О., Алданової С.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.03.2017 року справу № 910/592/17 прийнято до провадження у вказаному складі колегії суддів.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.03.2017 року розгляд апеляційної скарги відкладено на 10.04.2017 року.

10.04.2017 року через Відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 надійшли письмові пояснення по справі, в яких відповідач підтримала доводи апеляційної скарги та просила розглядати справу без її участі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.04.2017 року розгляд апеляційної скарги відкладено на 10.05.2017 року та витребувано від Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Український правовий альянс» справу № 05-01/14.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 10.05.2017 року, у зв'язку з перебуванням судді Зеленіна В.О. на лікарняному та судді Алданової С.О. у відпустці, сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 910/592/17 колегію суддів у складі головуючого судді: Ткаченка Б.О., суддів: Власова Ю.Л., Мартюк А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.05.2017 року справу № 910/592/17 прийнято до провадження у вказаному складі колегії суддів.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.05.2017 року розгляд апеляційної скарги відкладено на 16.05.2017 року та витребувано від Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Український правовий альянс» справу № 05-01/14.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 16.05.2017 року, у зв'язку з участю судді Власова Ю.Л. у тренінгу, сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 910/592/17 колегію суддів у складі головуючого судді: Ткаченка Б.О., суддів: Зеленін В.О., Мартюк А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.05.2017 року справу № 910/592/17 прийнято до провадження у вказаному складі колегії суддів.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.05.2017 року розгляд апеляційної скарги відкладено на 14.06.2017 року та втретє витребувано від Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Український правовий альянс» справу № 05-01/14.

23.05.2017 року через Відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Український правовий альянс» надійшла витребувана судом справа № 05-01/14.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 14.06.2017 року, у зв'язку з перебуванням судді Мартюк А.І. у відпустці, сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 910/592/17 колегію суддів у складі головуючого судді: Ткаченка Б.О., суддів: Зеленіна В.О., Зубець Л.П.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2017 року справу № 910/592/17 прийнято до провадження у вказаному складі колегії суддів.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного судового рішення.

Представники сторін у судове засідання не прибули, про дату та час слухання справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку оскаржуваного рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників сторін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

13.02.2013 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (далі - продавець, стягувач) та ОСОБА_2 (далі - покупець, боржник, заявник) був укладений договір про порядок та строки розрахунку за отриманий товар.

За умовами Договору, покупець зобов'язався здійснити розрахунок в сумі 6 210,21 грн. за отриманий товар, згідно акту звірки взаєморозрахунків від 13.02.2013 року в строк до 05.10.2013 року. Загальна сума заборгованості за отриманий товар становить 6 210,21 грн.

З пояснень позивача, наявних у матеріалах третейської справи, вбачається, що договір був укладений сторонами в межах правовідносин поставки, відповідно до якого ФО-П ОСОБА_3 здійснювала поставку товару ФО-П ОСОБА_2, який остання реалізовувала в мережах супермаркетів міста Житомира. В свою чергу, ФО-П ОСОБА_2 здійснювала розрахунки за товар саме з рахунку, відкритого для ведення її підприємницької діяльності.

Вказані обставини відповідачем не спростовуються.

Таким чином, правовідносини між сторонами виникли в межах господарських відносин.

Пунктом 5.1 Договору від 13.02.2013 сторони погодили, що всі спори між сторонами за даним договором вирішуються шляхом переговорів. Спори, з яких не було досягнуто згоди, вирішуються в Постійно діючому Третейському суді при Асоціації «Український правовий альянс», згідно регламенту цього суду.

13.06.2014 року ФО-П ОСОБА_3 звернулась до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Український правовий альянс» з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за Договором від 13.02.2013 року в розмірі 2 210,21 грн. та штрафних санкцій, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, в розмірі 258 344,36 грн.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Український правовий альянс» від 25.07.2014 року у справі № 5-01/14 позов ФО-П ОСОБА_3 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 2 210,21 грн. заборгованості та 226 672,30 грн. пені.

ФО-П ОСОБА_2, не погоджуючись з зазначеним рішенням третейського суду, звернулась до Господарського суду міста Києва з заявою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Український правовий альянс» від 25.07.2014 року у справі № 05-01/14.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 122-1 Господарського процесуального кодексу України сторони, треті особи, а також особи, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, мають право звернутися до господарського суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

Заява про скасування рішення третейського суду подається до господарського суду за місцем розгляду справи третейським судом сторонами, третіми особами протягом трьох місяців з дня прийняття рішення третейським судом, а особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, - протягом трьох місяців з дня, коли вони дізналися або повинні були дізнатися про прийняття рішення третейського суду.

Заява про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Український правовий альянс» від 25.07.2014 року у справі № 05-01/14 обґрунтована тим, що даний спір не підвідомчий третейському суду відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди», оскільки заявник на час укладення третейського застереження був нерезидентом, а отже відповідно до положень ст.ст. 122-1, 122-5 Господарського процесуального кодексу України та ст. 51 Закону України «Про третейські суди» рішення має бути скасовано.

Крім того, заявник звертає увагу, на невідповідність складу третейського суду, яким прийнято рішення, оскільки порушено процедуру його погодження, зокрема, не надіслано пропозицію щодо погодження кандидатури судді заявнику. А також розгляд справи за адресою м. Київ, вул. Смирнова-Ласточкіна, 14, в той час, як третейський суд повинен знаходитись за місцем знаходження організації, що створює третейський суд, а саме: м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 8-А

Статтею 51 Закону України «Про третейські суди» та ст. 122-5 Господарського процесуального кодексу України передбачено виключний перелік підстав, з яких може бути скасоване рішення третейського суду, зокрема, якщо:

1) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано недійсною компетентним судом;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16 - 19 цього Закону;

5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Стосовно посилання на те, що даний спір не підвідомчий третейському суду, колегія суддів відмічає наступне.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди», третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ, коли хоча б одна із сторін спору є нерезидентом України.

Правовий статус резидента визначений, зокрема, п.п. 14.1.213 Податкового кодексу України, п. 50 ст. 4 Митного кодексу України та п. 5 ч. 1 ст. 1 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю».

Згідно п. 50 ст. 4 Митного кодексу України резиденти: а) юридичні особи, які утворені та провадять свою діяльність відповідно до законодавства України, з місцезнаходженням на її території, а також їх відокремлені підрозділи за кордоном, що не здійснюють господарської діяльності; в) фізичні особи: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном.

Відповідно до п. 33 ст. 4 Митного кодексу України нерезиденти: а) юридичні особи, утворені відповідно до законодавства інших держав, які здійснюють свою діяльність за межами України, а також їх відокремлені підрозділи з місцезнаходженням на території України, які не здійснюють господарську діяльність відповідно до законодавства України; в) фізичні особи: іноземці та особи без громадянства, громадяни України, які мають постійне місце проживання за межами України, у тому числі ті, які тимчасово перебувають на території України.

Приписами п.п. 14.1.213 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України достатньою (але не виключною) умовою визначення місця знаходження центру життєвих інтересів фізичної особи є місце постійного проживання членів її сім'ї або її реєстрації як суб'єкта підприємницької діяльності.

Пунктом 5, 6 ч. 1 ст. 1 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» визначено, що

5) «резиденти»:

фізичні особи (громадяни України, іноземні громадяни, особи без громадянства), які мають постійне місце проживання на території України, у тому числі ті, що тимчасово перебувають за кордоном;

юридичні особи, суб'єкти підприємницької діяльності, що не мають статусу юридичної особи (філії, представництва тощо), з місцезнаходженням на території України, які здійснюють свою діяльність на підставі законів України;

дипломатичні, консульські, торговельні та інші офіційні представництва України за кордоном, які мають імунітет і дипломатичні привілеї, а також філії та представництва підприємств і організацій України за кордоном, що не здійснюють підприємницької діяльності;

6) «нерезиденти»:

фізичні особи (іноземні громадяни, громадяни України, особи без громадянства), які мають постійне місце проживання за межами України, в тому числі ті, що тимчасово перебувають на території України;

юридичні особи, суб'єкти підприємницької діяльності, що не мають статусу юридичної особи (філії, представництва тощо), з місцезнаходженням за межами України, які створені й діють відповідно до законодавства іноземної держави, у тому числі юридичні особи та інші суб'єкти підприємницької діяльності з участю юридичних осіб та інших суб'єктів підприємницької діяльності України;

розташовані на території України іноземні дипломатичні, консульські, торговельні та інші офіційні представництва, міжнародні організації та їх філії, що мають імунітет і дипломатичні привілеї, а також представництва інших організацій і фірм, які не здійснюють підприємницької діяльності на підставі законів України.

ОСОБА_2 є громадянкою Російської Федерації.

Відповідно до тимчасової посвідки на постійне місце проживання серії НОМЕР_1, виданої 29.05.2006 (безстроково) ВГІРФО УМВС, ОСОБА_2 має постійне місце проживання в Україні за адресою: АДРЕСА_1.

Під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_2 надіслала до суду докази, які підтверджують фактичне постійне проживання її та її сім'ї на території Російської Федерації.

Проте, відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, ОСОБА_2 зареєстрована, як Фізична особа-підприємець згідно законодавства України з місцезнаходженням за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, враховуючи положення п.п. 14.1.213 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, п. 50 ст. 4 Митного кодексу України та п. 5 ч. 1 ст. 1 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» ОСОБА_2 є резидентом та оскаржуване нею рішення, прийняте у справі, яка, враховуючи п. 12 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди», підвідомча третейському суду.

В матеріалах третейської справи міститься претензія Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про сплату заборгованості за Договором про порядок та строки розрахунку за отриманий товар від 13.02.2013 року, надіслана на адресу ОСОБА_2 до звернення з позовом до третейського суду, у відповідності до п. 5.1 Договору, та отримана відповідачем 14.02.2014 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 630.

Стосовно невідповідності складу третейського суду, оскільки порушено процедуру погодження складу третейського суду, зокрема, не надіслано пропозицію щодо погодження кандидатури судді заявнику, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про третейські суди» передбачено, що формування складу третейського суду в постійно діючому третейському суді здійснюється в порядку, встановленому регламентом третейського суду.

Згідно ч. 1 ст. 20 регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Український правовий альянс» (далі - Регламент), склад третейського суду формується шляхом призначення (обрання) третейських суддів (третейського судді) із списку третейських суддів.

Частиною 3 ст. 20 Регламенту передбачено, якщо немає угоди сторін про кількість третейських суддів або ж не визначено конкретного суддю (суддів), то формування складу третейського суду здійснюється в такому порядку:

1) особа, що звертається до суду з позовною заявою, протягом 3 робочих днів обирає одного суддю із списку третейських суддів;

3) ухвалою про порушення третейського провадження, оформленою до ст. 17 цього регламенту, відповідачу повідомляється прізвище судді, що був обраний позивачем чи призначений головою третейського суду;

4) відповідач після отримання ухвали про порушення третейського провадження має право протягом 10 днів або погодитись на кандидатуру запропоновану в даній ухвалі або обрати ще одного третейського суддю із списку третейських суддів;

5) у випадку, якщо після спливу 10 денного строку відповідач не погодить кандидатуру третейського судді зазначеного в ухвалі про порушення третейського провадження, чи не обере ще одного третейського суддю із списку третейських суддів, справа розглядається суддею, що був обраний позивачем чи призначений головою третейського суду, одноособово;

6) у випадку, якщо відповідач обере ще одного третейського суддю із списку третейських суддів, обрані судді протягом 10 днів обирають ще одного третейського суддю зі списку третейських суддів для забезпечення непарної кількості третейських суддів, та третейський розгляд здійснюється у складі трьох суддів;

Разом з позовною заявою до третейського суду ФО-П ОСОБА_3 було подано заяву про обрання судді для розгляду справи із списку суддів третейського судді Кострюкова В.І.

Ухвалою Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Український правовий альянс» від 16.06.2014 року було порушено третейське провадження у справі № 05-01/14, призначено третейським суддею по даній справі Кострюкова В.І. (п. 2) та запропоновано відповідачу у 10-денний строк з дня отримання ухвали погодитись на кандидатуру третейського судді запропонованого в ухвалі про порушення третейського провадження або обрати ще одного третейського суддю із списку третейських суддів (п. 6).

Зазначена ухвала 17.06.2014 року була надіслана на адресу ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) та отримана останньою 20.06.2014, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 505.

Доказів звернення відповідача, у 10-денний строк з дня отримання ухвали, з метою погодження кандидатури третейського судді зазначеного в ухвалі про порушення третейського провадження або обрання ще одного третейського судді із списку третейських суддів, матеріали справи не містять.

У зв'язку з цим, справа розглядалась суддею, що був обраний позивачем та призначений головою третейського суду одноособово.

З огляду на вказане, колегія суддів не встановила порушення третейським судом вимог закону та Регламенту щодо погодження складу третейського суду.

Стосовно посилання на те, що справу було розглянуто за адресою м. Київ, вул. Смирнова-Ласточкіна, 14, в той час, як третейський суд повинен знаходитись за місцем знаходження організації, що створює третейський суд, а саме: м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 8-А, колегія суддів зазначає про їх безпідставність з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 4 Положення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Український правовий альянс» місцезнаходження Третейського суду при Асоціації «Український правовий альянс» - 04050, Україна, м. Київ, вул. Дегтярівська, 8-а. Розташування суддів Третейського суду при Асоціації «Український правовий альянс» може відбуватись за адміністративно-територіальним принципом на підставі розпорядження Голови Третейського суду при Асоціації «Український правовий альянс».

Крім того, законодавчо не встановлено обов'язок третейського суду розглядати справу, виключно за адресою, за якою зареєстровано постійно діючий третейський суд або за місцем знаходження організації, що створює третейський суд.

Також є безпідставними посилання заявника на нікчемність третейської угоди, оскільки в ній не зазначене місце її укладення.

Стаття 51 Закону України «Про третейські суди» та ст. 122-5 ГПК України передбачають виключний перелік підстав, з яких може бути скасоване рішення третейського суду, зокрема, якщо третейську угоду визнано недійсною компетентним судом.

Частиною 5 ст. 12 Закону України «Про третейські суди» передбачено, що третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 211 ЦК України, якщо у правочині не вказане місце його вчинення, то місце вчинення дво- або багатостороннього правочину встановлюється відповідно до статті 647 цього Кодексу.

Статтею 647 ЦК України передбачено, що договір є укладеним у місці проживання фізичної особи або за місцезнаходженням юридичної особи, яка зробила пропозицію укласти договір, якщо інше не встановлено договором.

Більш того, доказів визнання недійсною третейської угоди суду не надано.

Відповідно до п. 6.1.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 року за № 18 перелік підстав, з яких може бути оскаржене та скасоване рішення третейського суду, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Отже, у разі оскарження рішення третейського суду з інших підстав, ніж наведені в частині другій статті 122-5 ГПК України, у прийнятті відповідної скарги слід відмовити з посиланням на частину четверту статті 122-1 і відповідний пункт частини другої статті 122-5 ГПК України. Якщо заява про скасування рішення третейського суду обґрунтована посиланням як на підставу (підстави), зазначені в Законі та в ГПК України, так і на іншу підставу (підстави), які не передбачені цими законодавчими актами, то відповідна заява підлягає розглядові в тій частині, що підпадає під ознаки частини третьої статті 51 Закону та частини другої статті 122-5 ГПК України, а в прийнятті її в іншій частині слід відмовити.

Таким чином, посилання апелянта на неспіврозмірність суми основного боргу та штрафних санкцій є таким, що заслуговує на увагу, проте господарський суд, переглядаючи рішення третейського суду, позбавлений права переглядати його по суті.

З огляду на встановлені вище обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав, передбачених положеннями ст. 51 Закону України «Про третейські суди» та ст. 122-5 Господарського процесуального кодексу України, для задоволення заяви про скасування рішення третейського суду.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Обставини, викладені Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 року по справі № 910/592/17 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 (апелянта).

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 року по справі № 910/592/17 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 910/592/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Матеріали третейської справи № 05-01/14 повернути до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Український правовий альянс».

4. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді В.О. Зеленін

Л.П. Зубець

Повний текст рішення складено 19.06.2017 року.