ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2017р. Справа № 914/912/17

За позовом: Самбірського міськрайонного центру зайнятості, м. Самбір, Львівська область

до відповідача: Самбірської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, м. Самбір, Львівська область

про стягнення 4 503 грн. 40 коп.

Суддя Мазовіта А.Б.

Секретар Волошин О.Я

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, представник (довіреність №906/01 від 14.04.2017р.);

від відповідача: ОСОБА_2, представник (довіреність №813/13-10-10-00-08/45 від 11.05.2017 р.)

Самбірський міськрайонний центр зайнятості, м. Самбір, Львівська область звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до Самбірської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, м. Самбір, Львівська область про стягнення 9 006 грн. 81 коп.

Розглянувши матеріали справи, суд визнав представлені матеріали достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду і ухвалою від 15.05.2017 р. призначив розгляд справи на 07.06.2017 р. В судовому засіданні 07.06.2017 р. оголошувалась перерва до 14.06.2017 р.

Представникам розяснено права та обовязки, передбачені ст. 22 ГПК України, заяв про відвід суду не поступало.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на обліку в Самбірському міськрайонному центрі зайнятості як безробітна перебувала ОСОБА_3, яка отримала допомогу по безробіттю на загальну суму 9 006 грн. 81 коп. На підставі постанови Львівського окружного адміністративного суду відповідачем було видано наказ про поновлення ОСОБА_3 на посаді. У звязку з поновленням особи на роботі за рішенням суду позивач просив суд стягнути з відповідача 9 006 грн. 81 коп. виплаченої допомоги по безробіттю.

14.06.2017 р. через канцелярію суду надійшла заява про зменшення позовних вимог (вх. №2607/17), в якій позивач просив стягнути з відповідача 4 503 грн. 40 коп. виплаченої допомоги по безробіттю.

Судом встановлено, що заява відповідає вимогам ст. 22 ГПК України, а отже подальший розгляд справи здійснюється щодо вимог позивача, викладених у заяві про зменшення позовних вимог.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Наказом Самбірської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області від 16.11.2016 р. №79-0 «Про звільнення з роботи» ОСОБА_3 звільнено з посади головного державного інспектора відділу обслуговування платників Самбірської ОДПІ.

13.12.2016 р. ОСОБА_3 звернулася до Самбірського міськрайонного центру зайнятості з заявою про надання їй статусу безробітного.

На підставі наказів Самбірського міськрайонного центру зайнятості від 13.12.2016 р. №НТ161213 та від 20.12.2016 р. №НТ161220 ОСОБА_3 було надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю.

За період з 20.12.2016 р. по 19.02.2017 р. включно ОСОБА_3 було виплачено допомогу по безробіттю на загальну суму 9 006 грн. 81 коп. Вказане підтверджується розрахунком, додатком №4 до персональної картки «Нарахування допомоги по безробіттю та платежі», які було долучено позивачем до матеріалів справи.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 02.03.2017 р. у справі №813/4412/16 за позовом ОСОБА_3 до Самбірської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу позов задоволено повністю визнано протиправним та скасовано наказ Самбірської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області від 16.11.2016 р. №79-0 «Про звільнення з роботи», поновлено ОСОБА_3 на посаду головного державного інспектора відділу обслуговування платників Самбірської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області з 17.11.2016 р., стягнено з Самбірської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 10 388 грн. 61 коп.

16.03.2017 р. Самбірською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області на виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду видано наказ №12-0 «Про поновлення на роботі ОСОБА_3В.», відповідно до якого скасовано наказ Самбірської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області від 16.11.2016 р. №79-0 «Про звільнення з роботи», поновлено ОСОБА_3 на посаді головного державного інспектора відділу обслуговування платників Самбірської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області з 17.11.2016 р., виплачено ОСОБА_3 середній заробіток за один місяць в сумі 3 490,08 грн., встановлено ОСОБА_3 посадовий оклад згідно штатного розпису та підтверджено спеціальне звання «Інспектор податкової та митної справи І рангу».

04.04.2017 р. позивач надіслав відповідачу претензію за вих. №783/07 про відшкодування матеріального забезпечення у розмірі 9 006 грн. 81 коп., виплаченого ОСОБА_3, котру поновлено на роботі.

31.05.2017 р. відповідачем було сплачено позивачу 4 503 грн. 41 коп. рахунок відшкодування матеріального забезпечення.

У звязку з частковим поверненням відповідачем коштів, виплачених позивачем як допомога по безробіттю, позивач просив стягнути з відповідача кошти в сумі 4 503 грн. 40 коп.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону, загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі страхування на випадок безробіття) це система прав, обовязків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Страховим випадком є подія, через яку: застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу; застраховані особи опинилися в стані часткового безробіття (п.8 ст.1 Закону).

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», видами забезпечення за цим Законом є: допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності; допомога на поховання у разі смерті безробітного або особи, яка перебувала на його утриманні.

Відповідно до вимог законодавства ОСОБА_3 як безробітній виплачувалася допомога по безробіттю з 20.12.2016 р. по 19.02.2017 р. Всього за даний період ОСОБА_3 було виплачено 9 006 грн. 81 коп. допомоги.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 02.03.2017 р. ОСОБА_3 поновлено на посаді.

На виконання рішення суду, з 17.11.2016 р. ОСОБА_3 поновлено на посаді наказом Самбірської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області.

Пунктом 1 ст. 34 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено право Фонду стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.

Як встановлено п. 4 ст. 35 Закону, із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Таким чином, положеннями статей 34, 35 Закону передбачено право Фонду стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду та кореспондуючий йому обовязок роботодавця відшкодувати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється з дня поновлення на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

Як розяснено п. 34 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 р. №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Згідно зі ст. 509 ЦК України, України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як передбачено ч. 1 та ч. 3 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Цивільні права та обовязки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень статті четвертої Цивільного кодексу України, основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі закон). Цивільні відносини можуть регулюватись актами Президента України у випадках, встановлених Конституцією України. Актами цивільного законодавства є також постанови Кабінету Міністрів України.

Суд вважає, що зобовязання між сторонами у справі виникли безпосередньо із актів законодавства України.

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

Враховуючи те, що рішенням суду визнано протиправним та скасовано наказ Самбірської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області стосовно звільнення ОСОБА_3, який став підставою для втрати нею заробітної плати, що в подальшому призвело до призначення та виплати їй позивачем допомоги по безробіттю, суд прийшов до висновку, що позивач має право на відшкодування відповідачем суми виплаченої допомоги по безробіттю.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані поданими доказами та підлягають до задоволення в розмірі 4 503 грн. 40 коп.

Пунктом 4.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду від 21.02.2013 р. №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» розяснено, що у випадках коли позивач звільнений від сплати судового збору: якщо позов залишено без задоволення судовий збір не стягується; у разі задоволення позову повністю або частково судовий збір стягується з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам) в доход Державного бюджету України, якщо відповідач не звільнений від сплати цього збору.

Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, а згідно з п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» органи Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, в число яких входить і Самбірський міськрайонний центр зайнятості, звільняються від сплати судового збору, судовий збір слід покласти на відповідача.

З огляду на викладене, керуючись Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ст.ст. 4, 11, 509, 526, 599 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 4, 43, 33, 34, 35, 44, 49, 75, 80, 82, 83, 84, 85, 115, 116 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Самбірської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, м. Самбір, вул. Чорновола, 2 «А», Львівська область (ідентифікаційний код 39509429) на користь Самбірського міськрайонного центру зайнятості, м. Самбір, вул. Шевченка, 55/3, Львівська область (ідентифікаційний код 22394560) 4 503 грн. 40 коп. виплаченої допомоги по безробіттю.

3. Стягнути з Самбірської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, м. Самбір, вул. Чорновола, 2 «А», Львівська область (ідентифікаційний код 39509429) в доход державного бюджету 1 600 грн. 00 коп. судового збору.

4. Накази видати згідно ст. 116 ГПК України.

В судовому засіданні 14.06.2017 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повне рішення складено 19.06.2017 р.

Суддя Мазовіта А.Б.