КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"03" липня 2017 р. Справа №15/167-б

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Сотнікова С.В.

Пантелієнка В.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю „СК Меридіан" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.06.2017 року

у справі № 15/167-б (суддя Пасько М.В.)

за заявою Ліквідатора Публічного акціонерного товариства „СПК Меридіан" арбітражного керуючого Рєзнікова В.І.

про перегляд ухвали господарського суду міста Києва від 30.07.2014 року за нововиявленими обставинами у справі № 15/167-б

за заявою Ліквідатора Публічного акціонерного товариства „СПК Меридіан" арбітражного керуючого Шаргала Р.В.

до Товариства з обмеженою відповідальністю „СК Меридіан"

про визнання недійсним договору від 30.09.2009 року (зареєстрований в реєстрі 2600) та витребування майна в межах справи № 15/167-б про банкрутство Публічного акціонерного товариства „СПК Меридіан"

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.06.2017 року у справі № 15/167-б, зокрема, задоволено заяву ліквідатора ПАТ „СПК Меридіан" арбітражного керуючого Рєзнікова В.І. про перегляд ухвали господарського суду міста Києва від 30.07.2014 року за нововиявленими обставинами у справі № 15/167-б. Скасовано ухвалу господарського суду міста Києва від 30.07.2014 року про відмову у задоволенні заяви ліквідатора ПАТ „СПК Меридіан" про визнання недійсним договору від 30.09.2009 року (зареєстрований в реєстрі 2600) та витребування майна в межах справи № 15/167-б. Заяву ліквідатора ПАТ „СПК Меридіан" про визнання недійсним договору та витребування майна задовольнити. Визнано недійсним договір, укладений між ВАТ „СПК Меридіан" та ТОВ „СК Меридіан", який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юрченко В.В. 30.09.2009 року та зареєстрований в реєстрі за № 2600. Витребувано від ТОВ „СК Меридіан" на користь ПАТ „СПК Меридіан" нежилий будинок - молочно-роздавальної кухні, загальною площею 508,50 кв.м., який знаходяться за адресою: м. Київ, бул. І.Лепсе, 34 Б (літера А).

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ТОВ „СК Меридіан" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 07.06.2017 року у справі № 15/167-б та прийняти нове рішення, яким відмовити ліквідатору у задоволенні поданої ним заяви.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду зазначену апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Пантелієнко В.О., Сотніков С.В.

Розглянувши апеляційну скаргу ТОВ „СК Меридіан" та додані до неї документи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду і має бути повернута скаржнику без розгляду з огляду на наступне.

Конституцією України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Також, Конституція України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 14 Закону України „Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Частиною 3 статті 94 ГПК України, передбачено, що до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору. Недотримання зазначеної вимоги є підставою для повернення поданої апеляційної скарги у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

За змістом ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційної скарги на судове рішення.

Згідно із п. 2.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" судовий збір, оскільки інше не передбачено Законом, сплачується окремо за подання кожної позовної заяви (заяви, скарги).

Отже, справляння судового збору за подачу апеляційної скарги до суду здійснюється окремо по кожній апеляційній скарзі.

Згідно з п. 2.20. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року за №7 "Про деякі питання практики застосування розділу 6 Господарського процесуального кодексу України" чинним законодавством не встановлено якихось спеціальних вимог щодо оформлення платіжних документів, за якими перераховуються суми судового збору. Отже, таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. (п. 2.21 Постанови).

Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22.05.2015 року № 484-VIII, який набрав чинності з 01.09.2015 року, статтю 4 Закону України „Про судовий збір", яка передбачає ставки судового збору, викладено в новій редакції, відповідно до якої за подання апеляційної скарги сплачується судовий збір у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, скаржником в апеляційному порядку оскаржується ухвала господарського суду міста Києва від 07.06.2017 року, яка прийнята за наслідками розгляду заяви ліквідатора банкрута про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду першої інстанції від 30.07.2014 року, за яку останнім було сплачено 1 760,00 грн. судового збору згідно квитанції № QS01 від 11.05.2017 року, а відтак за подання даної апеляційної скарги апелянтом мало бути сплачено судовий збір у розмірі 1 936,00 грн. (1760*110%).

В якості доказів сплати судового збору за подання даної апеляційної скарги апелянтом до неї додано квитанцію № 1802 від 29.05.2017 року на суму 1 936,00 грн. та квитанцію № 1803 від 29.05.2017 року на суму 1 936,00 грн.

Однак, колегія суддів не приймає вказані квитанції у якості належних доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду міста Києва від 07.06.2017 року, оскільки вони датовані раніше, ніж було прийнято оскаржувану ухвалу, а відтак не можливо дійти однозначного висновку, що судовий збір за відповідними квитанціями сплачено саме за подання даної апеляційної скарги.

Крім того, відповідно до п. 3.8. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року №22, реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу".

Як зазначалося вище, скаржником в якості доказу сплати судового збору до апеляційної скарги додано квитанції № 1802 та № 1803 від 29.05.2017 року, в яких у графі "Призначення платежу" зазначено: "*;101;00000355; Судовий збір, за позовом Меридіан, Київський апеляційний господарський суд".

Таким чином, графа "Призначення платежу" вказаних платіжних доручень не містить відомостей про те, по якій саме справі та за оскарження якого саме процесуального документу сплачено судовий збір.

Отже, судовий збір в даному випадку не сплачено у встановленому розмірі та порядку відповідно до Закону України ,,Про судовий збір".

Таким чином, апеляційна скарга ТОВ „СК Меридіан" на ухвалу господарського суду міста Києва від 07.06.2017 року Київським апеляційним господарським судом до апеляційного провадження не приймається і повертається з доданими до неї документами скаржнику без розгляду.

Згідно з ч. 4 ст. 97 ГПК України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2 і 3 частини першої цієї статті, апеляційна скарга може бути подано повторно.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 86, 94, п. 3 ч. 1 ст. 97 та 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „СК Меридіан" на ухвалу господарського суду міста Києва від 07.06.2017 року у справі № 15/167-б з доданими до неї документами повернути скаржнику без розгляду по суті.

2. Справу № 15/167-б повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді С.В. Сотніков

В.О. Пантелієнко