ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2017р. Справа № 914/1142/17

Суддя О.Запотічняк при секретарі В Думин розглянула справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю-виробничого обєднання Дук,

м. Львів,

до відповідача: Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив

Апартаменти-Захід-15, м. Львів,

про стягнення 49 782,61 грн.

За участю представників:

Від позивача: ОСОБА_1 представник;

Від відповідача: ОСОБА_2 представник;

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю виробниче обєднання Дук звернулося в Господарський суд Львівської області з позовом до відповідача: Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив Апартаменти-Захід-15

про стягнення 58324,68 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на виконання умов укладеної з відповідачем угоди на виконання транспортних послуг №347-Т він надав відповідачу транспортні та кранові послуги на загальну суму 46 198,80 грн. Згідно умов угоди відповідач повинен був протягом трьох банківських днів з моменту отримання Акту виконаних робіт провести розрахунок. Однак відповідачем було сплачено тільки 10 000 грн. на рахунок Позивача за оренду автокрана і за ним числиться заборгованість в сумі 36198,80 грн.

За неналежне виконання договірних зобовязань, відповідачу нараховано 297,00 грн. 3% річних, 2 667,66 грн. пені та 1070,33грн інфляційних втрат.

Окрім того, на виконання договору поставки нафтопродуктів № 170130 позивач поставив відповідачу нафтопродукти на загальну суму 24 860 грн. Відповідно до умов договору відповідач повинен був оплатити вартість Товару не пізніше 5 числа місяця наступного за звітним.

Відповідачем за вищезазначені послуги на рахунок Позивача було сплачено тільки 8 500 грн. Отже, у відповідача виникла основна сума заборгованості відповідно до умов Договору поставки в розмірі 16 360 грн.

За неналежне виконання договірних зобовязань, відповідачу нараховано 128,00 грн. 3% річних, 1140,83 грн. пені та 462,86 грн. інфляційних втрат. Всього 18091,69 грн.

Обставини справи: Розглянувши подані матеріали суд визнав їх достатніми для прийняття заяви до розгляду і ухвалою від 08.06.2017 року порушив провадження у справі та призначив судове засідання на 20.06.2017року.

В судове засідання 20.06.2017 р. зявився представник позивача. Через канцелярію суду представник позивача подав копію Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю-виробничого обєднання Дук від 18.02.2011 р.

Відповідач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду представник відповідача подав акт звірки взаємних розрахунків з позивачем, а також клопотання про відкладення розгляду справи у звязку перебування представника в іншому в судовому засіданні.

Розгляд справи було відкладено на 04.07.2017р.

26.06.2017р. відповідач подав через канцелярію суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що акти приймання робіт та видаткові накладні на які позивач посилається як на підставу позову, є неналежними доказами оскільки вони підписані невстановленою особою, а саме підпис не належить голові кооперативу. Просив суд призначити експертизу для встановлення належності підпису на актах приймання робіт та видаткових накладних голові кооперативу ЖБУ «Апартаменти-Захід 15» - ОСОБА_3

30.06.2017р. позивач подав через канцелярію суду заяву про зменшення розміру позовних вимог в якій зазначив, що 09.06.2017р. відповідачем була частково погашена заборгованість в сумі 8 398,80грн. за угодою №347-Т, а саме згідно акту здачі приймання робіт №Д-000002 від 11.05.2017р. Просив суд стягнути з відповідача 49782,61 грн.

В судове засідання 04.07.2017р. зявилися представники сторін. Представник позивача просив суд задоволити позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Представник відповідача позовні вимоги заперечив, просив суд призначити експертизу для встановлення належності підпису на актах приймання робіт №Д-000002 від 16.01.2017р. та №Д-000006 від 31.01.2017р. та видаткових накладних №Д-00498 від 30.01.17 та №Д-00565 від 16.02.2017р. голові кооперативу ЖБУ «Апартаменти-Захід 15» - ОСОБА_3 Представник вважає, що акти приймання робіт та видаткові накладні на які позивач посилається як на підставу позову, є неналежними доказами оскільки вони підписані невстановленою особою, а саме підпис не належить голові кооперативу.

Розглянувши дане клопотання суд відхилив його, оскільки на даних документах наявні відтиски печатки відповідача а жодних доказів про те, що печатка кооперативу була викрадена чи незаконно використовувалась не уповноваженими особами відповідач суду не надав. Більше того відповідачем були здійснені часткові проплати за надані послуги з роботи автокрана та поставлені нафтопродукти.

В наданих суду поясненнях представник позивача підтримав зменшені позовні вимоги в повному обсязі. Пояснив, що на виконання умов укладеної з відповідачем угоди на виконання транспортних послуг №347-Т позивач надав відповідачу транспортні та кранові послуги на загальну суму 46 198, 80 грн. Згідно умов угоди відповідач повинен був протягом трьох банківських днів з моменту отримання Акту виконаних робіт провести розрахунок. Однак відповідачем 31.03.2017р. було сплачено 10 000 грн. а 09.06.2017р. було сплачено 8 398,80грн. Таким чином за відповідачем числиться заборгованість в сумі 27800,00грн. за оренду крана. За неналежне виконання договірних зобовязань, відповідачу нараховано 3% річних, пеню та інфляційні втрати.

Окрім того, на виконання договору поставки нафтопродуктів № 170130 позивач поставив відповідачу дизпаливо загальну суму 24 860 грн. Отримані нафтопродукти відповідач оплатив частково в сумі 8 500 грн. у звязку із чим в нього виникла заборгованість в сумі 16 360 грн.

За неналежне виконання договірних зобовязань, відповідачу нараховано 3% річних, пеню та інфляційні втрати.

Представник відповідача в наданих суду поясненнях позовні вимоги заперечила, вважає, що акти приймання робіт та видаткові накладні на які позивач посилається як на підставу позову, є неналежними доказами оскільки вони підписані невстановленою особою, а саме підпис не належить голові кооперативу.

Судом оглянуто в судовому засіданні оригінали актів та накладних, вони підписані сторонами без жодних застережень та містять відтиски печаток.

Спір розглядається в межах зменшених позовних вимог.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

30 грудня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Виробниче об'єднання «Дук» (виконавець) та Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Апартаменти-Захід-15» (замовник) було укладено Угоду №347 - Т на виконання транспортних послуг. За умовами даної угоди сторони погодили, що замовник замовляє а виконавець надає транспортні та кранові послуги по Львову, Львівській області та Україні.

На виконання умов договору позивач надав відповідачу кранові послуги на загальну суму 46 198, 80 грн., що підтверджується Актами здачі-приймання робіт (а.с.25-27 ):

- № Д-000002 від 18 січня 2017 р. на суму 12 600 грн.,

- № Д-000006 від 31 січня 2017 р на суму 25 200 грн.,

- № Д-000002 від 11 травня 2017 р. на суму 8 398, 80 грн.

Відповідно до пп.3.2. п.З Угоди, Відповідач повинен був протягом трьох банківських днів з моменту отримання Акту виконаних робіт провести розрахунок з Позивачем.

31.03.2017 р. Відповідачем було сплачено 10 000 грн. на рахунок Позивача за оренду автокрана, згідно Угоди №347-Т, що підтверджується Випискою філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» від 31/03/2017 (а.с. 28).

Окрім того 09.06.2017р. відповідачем було сплачено позивачу кошти в сумі 8 398,80 грн. за угодою №347-Т, а саме згідно акту здачі приймання робіт №Д-000002 від 11.05.2017р., що підтверджується випискою по рахунку (а.с. 70).

Таким чином враховуючи здійснені відповідачем проплати, станом на дату прийняття судом рішення за відповідачем числиться заборгованість згідно угоди №347-Е в сумі 27800,00 грн.

Окрім того, 30 січня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Виробниче об'єднання «Дук» (продавець) та Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Апартаменти-Захід-15» (покупець) було укладено Договір поставки нафтопродуктів № 170130 відповідно до умов якого, продавець зобов'язується поставляти окремими гуртовими партіями дизпаливо у власність Відповідачу, а покупець зобов'язується прийняти і оплатити на умовах Договору за отримані нафтопродукти.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

На виконання умов договору поставки нафтопродуктів № 170130 позивач поставив відповідачу нафтопродукти (дизпаливо) на загальну суму 24 860 грн., що підтверджується видатковими накладними (а.с. 31-32):

- №Д-00498 від 30.01.2017р. на суму 10300,00 грн.;

- №Д-00565 від 16.02.2017р. на суму 14560,00 грн.

Відповідно до п. 4.2 договору, покупець зобовязався оплатити вартість отриманого товару не пізніше 5 числа місяця наступного за звітним. Однак відповідач отримані від позивача нафтопродукти оплатив частково в сумі 8500,00 грн., у звязку з чим в нього виникла заборгованість в сумі 16 360,00 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

Відповідачем було порушено порядок розрахунків за отримані послуги роботи крана та за отримані від позивача нафтопродукти.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно із положеннями ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України: боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 5.1 договору №170130 сторони погодили, що за невиконання або неналежне виконання зобовязань, передбачених цим договором, сторони несуть відповідальність передбачену договором і чинним законодавством.

За неналежне виконання договірних зобовязань згідно Угоди від 30.12.2016р. №347-Т, позивач нарахував відповідачу 297,00 грн. 3% річних, 2 667,66 грн. пені та 1070,33грн інфляційних втрат.

За неналежне виконання договірних зобовязань згідно договору від 30.01.2017р. №170130, позивач нарахував відповідачу 128,00 грн. 3% річних, 1140,83 грн. пені та 462,86 грн. інфляційних втрат.

Однак суд вважає, що нарахування позивачем відповідачу пені по обох договорах є безпідставним з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із положеннями п.2 ст.551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Як зазначає Пленум Вищого господарського суду України в постанові від 17 грудня 2013 року № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань», якщо у вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені не визначено або вміщено умову (пункт) про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, суму пені може бути стягнуто лише в разі, якщо обов'язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

Сторони не передбачили у жодному з згаданих вище договорів такого виду відповідальності як нарахування пені за невиконання будь-якою із сторін умов цих договорів. Також позивачем не доведено суду що нарахування відповідачу пені за невиконання чи неналежне виконання останнім укладених між сторонами договорів, прямо передбачено тим чи іншим законодавчим актом.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладені обставини, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково:

- за угодою від 30.12.2016р. №347-Т: основна заборгованість - 27800,00 грн., 3% річних - 297,00 грн., інфляційні втрати- 1070,33грн. Всього 29 167,33 грн.

- за договором від 30.01.2017р. №170130: основна заборгованість - 16360,00 грн., 3% річних -128,00 грн., інфляційні втрати- 462,86 грн. Всього 16950,86 грн.

В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

Витрати по сплаті судового збору у відповідності до ч.1ст. 49 ГПК України суд покладає на винну сторону відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1482,23 грн.

Керуючись ст. ст.28, 33 ,43, 44, 48, 49,80, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задоволити частково.

2. Стягнути з Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив

Апартаменти-Захід-15 (м.Львів, вул. Наливайка, буд.3 кімн.9, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю-виробничого обєднання Дук (79034, м.Львів, вул. проф.Буйка,6, ) 46 118,19 грн. боргу та 1482,23 грн. судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

5. Рішення суду може бути оскаржено згідно ст.ст. 91-95 ГПК України.

Повне рішення складено 07.07.2017р.

Суддя Запотічняк О.Д.