ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2017р. Справа № 914/827/17

За позовом: Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», м.Київ

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Західно-Український Консорціум», м.Львів

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1, м.Львів

про стягнення 190485,96 доларів США та 7131814,15 грн.

суддя Гоменюк З.П.

секретар судового засідання Зусько І.С.

за участю представників:

позивача: ОСОБА_2, представник (довіреність №010-00/686 від 20.02.2017 р.);

відповідача: не зявився;

третьої особи: не зявився

Учаснику процесу розяснено його процесуальні права та обовязки, зокрема, право заявляти відводи. Учаснику процесу права та обовязки зрозумілі, відводу не заявлено.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», м.Київ до Приватного акціонерного товариства «Західно-Український Консорціум», м.Львів про стягнення 190485,96 доларів США та 7131814,15 грн.

Ухвалою суду від 03.05.2017 р. порушено провадження у справі, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_1, призначено справу до розгляду на 24.05.2017 р. Ухвалою суду від 24.05.2017 р. розгляд справи відкладено на 26.06.2017 р.

В судових засіданнях представник позивача підтримав позовні вимоги, пояснив, що між позивачем та третьої особою було укладено кредитний договір, на виконання умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти, а позичальник в порушення умов договору не повернув позивачеві у встановлений строк кредитні кошти та не сплатив відсотки за користування кредитом. Також між позивачем та відповідачем було укладено договір поруки, за умовами якого відповідач поручився перед позивачем за виконання третьою особою своїх зобовязань за кредитним договором.

Як стверджує позивач, рішенням Залізничного районного суду м.Львова із позичальника та поручителя було стягнено солідарно заборгованість за договором, проте таке рішення суду не було виконано, а заборгованість за кредитним договором збільшилась, у звязку з чим позивач просив суд стягнути з відповідача 190485,96 доларів США заборгованості за процентами, 2151763,58грн. пені, нарахованої на прострочену заборгованість за процентами та 4980050,57 грн. пені, нарахованої на прострочену заборгованість за основним боргом.

16.06.2017 р. представником позивача подано додаткові пояснення (вх.№22639/17) щодо нарахування позивачем пені за прострочення виконання зобовязання.

Відповідач та третя особа явку повноважних представників в судове засідання не забезпечили, причин неявки не повідомили, вимог ухвали суду не виконали, письмового відзиву на позовну заяву не подали, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення (вручені 12.06.2017 р.)

Відповідно до вимог ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. Проаналізувавши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про достатність матеріалів справи для її розгляду по суті за відсутності представника відповідача та його відзиву на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, повно та обєктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

21.08.2007 р. між Відкритим акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України», яке в подальшому відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» змінило найменування на Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (банк, позивач у справі) та ОСОБА_1 (позичальник, третя особа у справі) було укладено кредитний договір №28807С166, за умовами пп.2.1.1. якого відповідно до положень та умов цього договору банк надав позичальнику кредит у

сумі 697000 доларів США, з кінцевою датою погашення 15.08.2028 р. для оплати придбання квартири №1610, що розташована за адресою: м.Київ, вул.Жилянська, буд.59. Кредит надається на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання.

Цей договір набув чинності з дати його підписання повноважним представником банку та позичальником, набуття чинності усіма правочинами (договорами, угодами), спрямованими на забезпечення зобовязань позичальника за цим договором, та діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань по договору (пп.6.3. договору).

Відповідно до пп.2.2.1. договору, позичальник щомісячно сплачуватиме банку проценти за користування кредитом у валюті кредиту у розмірі річної процентної ставки, яка визначається наступним чином: LIBOR (12m) + 5,60%, але не менше 11,00% річних.

Згідно з пп.1.1. договору, валютою кредиту є долари США, а базова ставка ЛІБОР для доларів США (LIBOR (12m)) означає для кожного періоду нарахування процентів ставку пропозиції депозитів на міжбанківському ринку для дванадцятимісячних депозитів у доларах США (заокруглену у більшу сторону, якщо необхідно, до найближчої 1/100 1%), дійсну (з датою валютування) на 15 липня кожного року дії договору або на найближчий попередній день, коди визначалась така ставка. Визначена таким чином базова ставка ЛІБОР для доларів США встановлюється відповідно на період з 1 серпня по 31 липня кожного року дії договору. На дату укладання договору базова ставка ЛІБОР для доларів США становить 5,39563 процентів річних.

Як передбачено пп.2.3.1 кредитного договору, кредит надається позичальнику в готівковій формі у валюті кредиту з одночасним

утворенням заборгованості за кредитом на позичковому рахунку позичальника №7538/840 у ВАТ «Укрексімбанк», м. Київ, МФО 322313, після укладення усіх правочинів (договорів, угод), спрямованих на забезпечення зобовязань позичальника за цим договором, як це зазначено у пункті 2.8. цього договору.

Як вбачається з заяви на видачу готівки №15998, 21.08.2007 р. позивач на виконання умов договору надав позичальнику кредитні кошти у сумі 697000 доларів США.

За умовами пп.2.4.1. договору, позичальник зобовязаний погасити кредит на рахунок, вказаний у підпункті 2.3.1. цього договору в строк, зазначений у пункті 2.1 цього договору. Погашення кредиту позичальник повинен здійснювати у валюті кредиту у строки та у сумах, визначених графіком погашення кредиту за договором. Строки, передбачені графіком погашення кредиту за договором, є обовязковими для виконання позичальником.

Додатком №1 до кредитного договору сторони встановили детальний графік надання та погашення кредиту за договором.

Підпунктом 2.5.1. договору передбачено, що позичальник сплачуватиме банку проценти за користування кредитом у розмірі, зазначеному в підпункті 2.2.1 цього договору, у валюті кредиту. Такі проценти нараховуються на фактичну суму заборгованості за кредитом, із розрахунку фактичної кількості днів періоду нарахування процентів на основі банківського року і підлягають сплаті з 1 по 15 число кожного місяця на рахунок №7538/840 у ВАТ «Укрексімбанк», м. Київ, МФ0322313. Протягом цього періоду проценти сплачуються за попередній місяць. У разі, коли 15 число припадає на вихідний день, проценти підлягають сплаті у перший наступний робочий банківський день. Позичальник зобовязаний в останній день погашення кредиту погасити проценти за користування кредитом та інші платежі за цим договором. Банк письмово протягом пяти банківських днів після визначення базової ставки ЛІБОР для доларів США повідомляє позичальника про базову ставку ЛІБОР для доларів США на період з 1 серпня по 31 липня. У разі незгоди з розміром процентної ставки позичальник зобовязаний достроково погасити кредит та платежі за кредитом.

Відповідно до статті 5 кредитного договору, позичальник несе відповідальність за невиконання вимог цього договору усім належним йому майном згідно з положеннями цього договору та чинним законодавством України. У разі невиконання зобовязань за цим договором позичальник сплачує банку пеню, передбачену цим договором. Сплата пені та штрафу не звільняє позичальника від обовязку щодо відшкодування банку збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням умов цього Договору та/або правочинів (договорів, угод), укладених з метою забезпечення зобовязань позичальника за цим договором. Збитки підлягають стягненню в повній сумі понад пеню.

У разі порушення строків погашення кредиту, вказаних у графіку погашення кредиту за договором, процентів та платежів за цим договором, позичальник сплачує банку за кожний день прострочення, включаючи день платежу, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного

банку України за кожний день прострочення, що діяла у період, за який сплачується пеня. Пеня нараховується на суму прострочених платежів починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати повного погашення простроченої заборгованості за кредитом включно, процентами та платежами за цим договором у повному обсязі та підлягає сплаті на рахунок №51 у ВАТ «Укрексімбанк», м.Київ, МФО 322313 (пп.2.4.2. договору).

Згідно з пп.2.8.1. договору, забезпеченням зобовязань позичальника за цим договором є іпотека нерухомого майна, що стане власністю позичальника у майбутньому, а саме: квартири №1610, розташованої за адресою м.Київ, вул.Жилянська, буд.59. Зміна цільового призначення такої нерухомості без попередньої письмової згоди банку не дозволяється.

22.06.2012 р. між сторонами було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №28807С166 від 21.08.2007 р., якою підпункт 2.8.1. договору викладено у такій редакції:

«Забезпеченням зобовязань позичальника за цим договором є:

іпотека нерухомого майна, а саме: квартири №1610, розташованої за адресою м.Київ, вул.Жилянська, буд.59. Зміна цільового призначення такої нерухомості без попередньої письмової згоди банку не дозволяється.

порука Приватного акціонерного товариства «Західно-Український консорціум».»

03.09.2012 р. між сторонами було укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору №28807С166 від 21.08.2007 р., якою підпункт 2.5.1. договору викладено у наступній редакції:

«Позичальник сплачуватиме банку проценти за користування кредитом у розмірі, зазначеному в підпункті 2.2.1 цього договору, у валюті кредиту. Такі проценти нараховуються на фактичну суму заборгованості за кредитом, із розрахунку фактичної кількості днів періоду нарахування процентів на основі банківського року і підлягають сплаті з 1 по 15 число кожного місяця на рахунок №7538/840 у ВАТ «Укрексімбанк», м. Київ, МФ0322313. Протягом цього періоду проценти сплачуються за попередній місяць. У разі, коли 25 число припадає на вихідний день, проценти підлягають сплаті у перший наступний робочий банківський день. Позичальник зобовязаний в останній день погашення кредиту погасити проценти за користування кредитом та інші платежі за цим договором. Банк письмово протягом пяти банківських днів після визначення базової ставки ЛІБОР для доларів США повідомляє позичальника про базову ставку ЛІБОР для доларів США на період з 1 серпня по 31 липня. У разі незгоди з розміром процентної ставки позичальник зобовязаний достроково погасити кредит та платежі за кредитом. З 03.09.2012 до 25.12.2012 (включно) позичальник зобовязаний щомісяця сплачувати частину поточних процентів у сумі, яка становитиме не менше 2000 доларів США. З 01.01.2013 до 25.12.2013 позичальник зобовязаний сплатити суму нарахованих, але не сплачених процентів за користування кредитом у сумі 15227,12 доларів США та суму нарахованих, але несплачених проценті за користування кредитом в період з 01.09.2012 до 30.11.2012 (включно), рівними щомісячними платежами у сумі, яка становитиме не менше ніж по 2202,76 доларів США.»

Також даною додатковою угодою графік надання та погашення кредиту за договором, наведений в додатку №1 до договору, було викладено в новій редакції.

21.08.2007 р. між Відкритим акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» (кредитор), Закритим акціонерним товариством «Західно-Український Консорціум», яке в подальшому відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» змінило найменування на Приватне акціонерне товариство «Західно-Український консорціум» (поручитель, відповідач у справі) та ОСОБА_1 (позичальник) було укладено договір поруки №28807Р32.

Відповідно до пп.3.1. та пп.3.2. договору поруки, поручитель зобовязався перед кредитором солідарно відповідати за своєчасне та повне

виконання позичальником основного зобовязання, а також відшкодовувати витрати, що будуть визначатися на момент фактичного задоволення, в т.ч. суму кредитів, проценти, пеню за несвоєчасне виконання зобовязань, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання основного

зобовязання, інші понесені витрати внаслідок невиконання або несвоєчасного (неповного) виконання основного зобовязання.

У випадку невиконання позичальником основного зобовязання, передбаченого відповідними положеннями кредитного договору, кредитор має право вимагати виконання цього зобовязання у поручителя та/або позичальника, як у солідарних боржників.

Як визначено статтею 1 договору, основним зобовязанням є зобовязання позичальника перед кредитором відповідати за повне та своєчасне виконання своїх зобовязань відповідно до кредитного договору щодо повернення наданого позичальнику кредиту, сплати процентів та інших платежів, передбачених кредитним договором, на умовах та в порядку, передбаченими кредитним договором.

Кредитор має право: вимагати від поручителя задоволення своїх вимог у повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, суми кредиту, пеню за несвоєчасне виконання зобовязань, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання основного зобовязання, інші понесені витрати внаслідок невиконання або несвоєчасного (неповного) виконання основного зобовязання (пп.4.1.1. договору поруки); вимагати дострокового виконання основного зобовязання поручителем та/або позичальником у випадку якщо: (а) позичальник та/або поручитель не зміг виконати будь-яке із зобовязань (в т.ч. в частині) по цьому договору, чи кредитному договору; (б) будь-яка інформація або гарантії позичальника та/або поручителя, надані або підтверджені у звязку з положеннями цього договору чи кредитного договору виявились недостовірними після того, як вони були надані чи підтверджені, і ці дії потягли невиконання позичальником зобовязань, що витікають з кредитного договору по сплаті належних до сплати на користь кредитора платежів; (в) відбулось погіршення фінансового стану позичальника та/або поручителя; (г) порушено справу про визнання позичальника та/або поручителя банкрутом (пп.4.1.2. договору поруки).

Відповідно до пп.4.4.1. договору, поручитель зобовязаний у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобовязання та/або в разі виникнення у кредитора права вимагати обовязкового дострокового виконання основного зобовязання погасити, без будь-яких заперечень, заборгованість позичальника перед кредитором у повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, пеню за несвоєчасне виконання зобовязань, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання основного зобовязання, інші понесені витрати внаслідок невиконання або несвоєчасного (неповного) виконання основного зобовязання.

Підпунктом 4.4.3. сторони передбачили обовязок поручителя нести солідарну відповідальність за невиконання позичальником основного зобовязання, включаючи сплату процентів, пені за несвоєчасне виконання зобовязань, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання основного зобовязання, інші понесені кредитором витрати внаслідок невиконання або несвоєчасного (неповного) виконання позичальником основного зобовязання.

Додатковою угодою №1 від 22.06.2012 р. до договору поруки №28807Р32 від 21.08.2007 р. поручитель надав кредитору та позичальнику згоду на укладення ними додаткової угоди №1 від 22.06.2012 р. до кредитного договору 21.08.2007 р. №28807С166 та додатковою угодою №2 від 03.09.2012 р. до договору поруки №28807Р32 від 21.08.2007 р. поручитель надав кредитору та позичальнику згоду на укладення ними додаткової угоди №2 від 03.09.2012 р. до кредитного договору 21.08.2007 р. №28807С166.

У звязку з невиконанням позичальником своїх обовязків за кредитним договором, Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» звернулося до Залізничного районного суду м.Львова з позовом до ОСОБА_1 та Приватного акціонерного товариства «Західно-Український Консорціум» про солідарне стягнення заборгованості.

Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 10.12.2013 р. у справі №462/6560/13-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 26.05.2014 р., позов задоволено, стягнено солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість в розмірі 585948,22 доларів США та 148911,23грн. пені.

Як вбачається з даних судових рішень, загальна сума заборгованості за кредитним договором станом на 13.08.2013 р. становила 585 948,22 доларів США, що за курсом НБУ становить 4683484,12 грн., з яких заборгованість за основним боргом 515213,92 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 4118104,86 грн., за процентами 70734,30 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 565379,26 грн., пеня, нарахована на прострочену заборгованість за основним боргом 124118,93 грн. та пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами 24792,42 грн.

Крім того, ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 26.05.2014 р. у справі №462/6560/13-ц встановлено, що 22.02.2013 р. ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» направив відповідачам вимогу про дострокове погашення заборгованості у звязку із систематичним невиконанням зобовязань за кредитним договором № 28807С166. Дані повідомлення боржник та поручитель отримали 28.02.2013 р. та відповідно 04.03.2013 р., однак такі залишилось без реагування.

Як стверджує позивач, згадані рішення суду станом на час розгляду справи не виконано. Доказів протилежного відповідачем не надано.

У звязку з непогашенням та подальшим зростанням заборгованості за кредитним договором, позивач в позовній заяві просив стягнути з відповідача 190485,96 доларів США заборгованості за процентами, що в гривневому еквіваленті становить 4933346,73 грн., за період з 14.08.2013 р. по 05.12.2016 р. включно, 2151763,58 грн. пені, нарахованої на прострочену заборгованість за процентами, за період з 06.12.2015 р. по 05.12.2016 р. включно та 4980050,57грн. пені, нарахованої на прострочену заборгованість за основним боргом, за аналогічний період (детальний розрахунок заборгованості додано позивачем до позовної заяви).

Крім того, позивач надав суду виписку по рахунку позичальника за період з 14.08.2013 р. по 05.12.2016 р.

Станом на день розгляду справи судом, належні докази повної або часткової сплати заявленої до стягнення заборгованості в матеріалах справи відсутні.

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобовязань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. (ч.1 ст.1054 ЦК України).

За умовами ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як передбачено ч.ч.1 4 ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобовязаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобовязаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобовязаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Відповідно до умов кредитного договору позичальник зобовязався повністю повернути отримані кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі, порядку й у строки, встановлені цим договором.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги визначені ст. 193 ГК України.

Згідно зі ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вказано у ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 10.12.2013 р. у справі №462/6560/13-ц та ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 26.05.2014 р. встановлено факт укладення кредитного договору та надання банком кредиту на суму 697000 доларів США

В силу положень ч.3 ст.35 ГПК України названі обставини не потребують повторного доказування при розгляді даної справи.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за процентами та її розмір за період з 14.08.2013 р. по 05.12.2016 р., є наявні в матеріалах справи первинні документи у формі виписок банку по рахунку позичальника.

Таким чином, суд погоджується з позивачем в тому, що заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами становить 190485,96 доларів США.

Як визначено частиною першою статті 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч.ч.1 3 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.2 ст.551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Частиною шостою ст.232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано, проте суд вважає, що заявлення позивачем до стягнення пені за період, який перевищує вказаний строк, є правомірним, оскільки встановлені Господарським кодексом України обмеження стосується учасників відносин у сфері господарювання та не можуть застосовуватися до фізичної особи, якою є позичальник за кредитним договором ОСОБА_1

Судом здійснено розрахунок заявленої до стягнення пені та встановлено, що сума пені, відповідає сумі, визначеній позивачем при розрахунку, і становить 2151763,58 грн. пені, нарахованої на прострочену заборгованість за процентами та 4980050,57 грн. пені, нарахованої на прострочену заборгованість за основним боргом.

Як передбачено ст.546 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. (ч.ч.1,2 ст.554 ЦК України).

Як розяснено п.4.1.3. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.11.2014 р. №1 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів», у розгляді справ за позовом кредитора до боржника та поручителя як солідарних боржників господарським судам слід враховувати, що відповідно до статті 543 ЦК України кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від боржника та поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо.

Умовами укладеного між позивачем та відповідачем договору поруки сторони визначили, що поручитель зобовязаний солідарно відповідати перед кредитором солідарно за своєчасне та повне виконання позичальником основного зобовязання, а також відшкодовувати витрати, що будуть визначатися на момент фактичного задоволення, в т.ч. суму кредитів, проценти, пеню за несвоєчасне виконання зобовязань, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання основного зобовязання, інші понесені витрати внаслідок невиконання або несвоєчасного (неповного) виконання основного зобовязання.

Як вбачається з ухвали Апеляційного суду Львівської області від 26.05.2014 р. у справі №462/6560/13-ц, 22.02.2013 р. ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» направив відповідачеві вимогу про дострокове погашення заборгованості у звязку із систематичним невиконанням зобовязань за кредитним договором № 28807С166.

Беручи до уваги те, що порука відповідача не була припинена на момент предявлення позовної вимоги, враховуючи порушення третьою особою своїх зобовязань за кредитним договором, суд вважає, що позовні є правомірними, не спростовані відповідачем та підлягають задоволенню.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За умовами ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що загальна сума заборгованості, яка підтверджена матеріалами справи та підлягає задоволенню складає 190485,96 доларів США заборгованості за процентами, 2151763,58 грн. пені, нарахованої на прострочену заборгованість за процентами та 4980050,57грн. пені, нарахованої на прострочену заборгованість за основним боргом.

Відповідно до ч.1 ст.49 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як передбачено частиною шостою статті 84 ГПК України, в резолютивній частині рішення вказується про розподіл судових витрат між сторонами, про повернення судового збору з бюджету.

Суд вважає, що відповідно до вимог ст.49 ГПК України, судовий збір слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 546, 549, 551, 553, 554, 599, 610, 611, 612, 625, 626, 627, 1046, 1048, 1049, 1054, 10561 Цивільного кодексу України, ст.ст.43, 32, 33, 34, 35, 43, 44, 49, 75, 82, 83, 84, 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Західно-Український Консорціум», АДРЕСА_1 (ідентифікаційний код 30583551) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», м.Київ, вул.Антоновича, 127 (ідентифікаційний код 00032112) 190485,96 доларів США заборгованості за процентами, 2151763,58 грн. пені, нарахованої на прострочену заборгованість за процентами, 4980050,57 грн. пені, нарахованої на прострочену заборгованість за основним боргом та 183515,65 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст.116 ГПК України.

В судовому засіданні 26.06.2017 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повне рішення складено 03.07.2017 р.

Суддя Гоменюк З.П.