ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.06.2017 Справа № 920/357/17

за позовом Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, м. Суми,

до відповідача ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2, м. Суми,

про стягнення 12 202 грн. 46 коп.,

СУДДЯ Резніченко О.Ю.

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_3 (довіреність №06.01-27/3 від 10.01.2017);

Від відповідача: не зявився;

У судовому засіданні 07.06.2017 судом оголошено перерву до 19.06.2017 о 10 год. 45 хв.; у судовому засіданні 19.06.2017 судом оголошено перерву до 26.06.2017 о 10 год. 40 хв.

Суть спору: позивач подав позовну заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь 11419 грн. 46 коп., в тому числі: 10441 грн. 59 коп. заборгованості з орендної плати відповідно до договору оренди № УМКВ-0935 від 01.03.2016, 977 грн. 87 коп. пені, а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Позивач подав заяву про збільшення розміру позовних вимог № 213/17ДП від 02.06.2017, в якій просить суд стягнути з відповідача 12202 грн. 46 коп., в тому числі 11266 грн. 88 коп. заборгованості з орендної плати за договором оренди комунального майна №УМКВ-0935 від 01.03.2016, 935 грн. 58 коп. пені відповідно до п. 4.7. договору.

Враховуючи передбачене ст. 22 Господарського процесуального кодексу України право позивача до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог, суд приймає заяву позивача № 213/17ДП від 02.06.2017 до розгляду.

19.06.2017 позивач подав клопотання (вх. № 5392 від 19.06.2017) про долучення до матеріалів справи детального розрахунку суми нарахованої пені.

22.06.2017 позивач подав клопотання (вх. № 5580 від 22.06.2017) про долучення до матеріалів справи додаткових доказів з урахуванням заперечень відповідача, в тому числі копій заяви відповідача від 17.03.2016 з проханням надати згоду на проведення поліпшення орендованого майна, листа позивача № 08.01.-18/1106 від 27.04.2016 про надання згоди відповідачу на поліпшення орендованого майна, повторної заяви відповідача від 19.10.2016 з проханням надати згоду на проведення поліпшення майна, листа-відповіді позивача від 07.11.2016 № 06.01.-18/3176, копії звіту про оцінку майна нежитлового громадського приміщення площею 22,8 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Соборна, буд. 46.

Відповідач у судове засідання не зявився, обґрунтованого письмового відзиву на позовну заяву не подав.

У судовому засіданні 19.06.2017 представник відповідача зазначив, що заперечує проти позовних вимог, оскільки відповідач не мав можливості використовувати орендоване майно, що було передано в оренду після пожежі, тому в силу положень ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України звільняється від сплати орендної плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Враховуючи визначений ст. 69 Господарського процесуального кодексу України строк вирішення спору, достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позиції по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до договору оренди № УМКВ-0935 від 01.03.2016, укладеного між сторонами, відповідачу передано у строкове платне користування (в оренду), на умовах визначених договором, нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Суми, вул. Соборна, буд. 46 площею 22,8 кв.м. для розміщення складу.

Факт передачі майна в оренду відповідачу підтверджується відповідним актом прийняття-передачі нерухомого майна від 01.03.2016. На момент передачі приміщень в оренду, останні перебувають у незадовільному стані, пошкоджені після пожежі, що зафіксовано у акті прийняття-передачі нерухомого майна від 01.03.2016.

Згідно з п. 4.1. договору, орендна плата за обєкт оренди розраховується на підставі чинної методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Суми та пропорції її розподілу, затвердженої відповідним рішенням Сумської міської ради. Розрахунок орендної плати є додатком № 4 до цього договору.

Нарахування орендної плати починається з дня підписання акту приймання передачі обєкта оренди (п. 4.2 договору).

Згідно з п. 4.3 договору орендна плата щомісячно перераховується орендарем в термін не пізніше 15-го числа місяці, наступного за звітним, з урахуванням ПДВ.

Відповідно до п. 6.2.5 договору, відповідач зобов'язаний сплачувати орендну плату у розмірі та в термін згідно з договором.

20.04.2017 між сторонами укладено угоду про дострокове розірвання договору оренди згідно з умовами якої сторони вирішили достроково розірвати договір оренди нерухомого комунального майна №УМКВ-0935 від 01.03.2016 за згодою сторін, вважати договір розірваним з моменту передачі приміщення за актом приймання-передачі.

Факт повернення відповідачем орендованого приміщення позивачу підтверджується відповідним актом приймання-передачі від 20.04.2017.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач не виконав належним чином договірних зобовязань щодо своєчасної та повної сплати орендної плати, у звязку з чим у нього виникла заборгованість по орендній платі в сумі 11 266 грн. 88 коп. за період з липня 2016 року по квітень 2017 року.

Відповідач в обґрунтування своїх заперечень проти позову зазначає, що не мав можливості використовувати орендоване майно, що було передано в оренду після пожежі, тому в силу положень ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України звільняється від сплати орендної плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються учасниками судового процесу. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 762 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

За змістом ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України, якщо наймач тимчасово позбавляється можливості користуватися найнятим майном через обставини, за які він не відповідає, він звільняється від плати за весь час неможливості такого користування. Обставини, що є причиною неможливості використовувати найняте майно наймачем, можуть бути пов'язані як з діяльністю наймодавця, так і з певними об'єктивними обставинами (обставини непереборної сили, випадку тощо).

Судом встановлено, що на момент отримання в оренду майна відповідачу було відомо про незадовільний стан обєкта оренди, що зафіксовано у акті прийняття -передачі від 01.03.2016.

Розмір місячної орендної плати визначений з урахуванням вартості орендованого майна станом на 31.12.2015 згідно зі звітом про оцінку майна нежитлового приміщення площею 22,8 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Соборна, буд. 46 (субєкт оціночної діяльності ТОВ «Бюро Полекс»). Згідно з оцінювальним актом (арк. 49 звіту), відсоток зносу приміщення складає 60 %.

За умовами п. 6.2.10 договору, відповідач зобовязаний своєчасно здійснювати за власний рахунок капітальний ремонт Об'єкта оренди. Ця умова не розглядається як дозвіл на здійснення поліпшень Об'єкта оренди і не тягне за собою зобов'язання Орендодавця щодо компенсації вартості поліпшень. У разі, якщо Орендар подає заяву на погодження Орендодавцем здійснення невід'ємних поліпшень Об'єкта оренди, він зобов'язаний надати експертний висновок на проектно-кошторисну документацію на здійснення невід'ємних поліпшень.

З матеріалів справи вбачається, що заявою від 17.03.2016 відповідач звернувся до позивача з проханням надати згоду на проведення поліпшення орендованого майна.

Листом № 08.01.-18/1106 від 27.04.2016 позивач надав згоду на проведення поліпшення орендованого майна. При цьому, позивачем повідомлено відповідача, що до початку проведення поліпшення необхідно виготовити проектно-кошторисну документацію на проведення робіт, повязаних з поліпшенням орендованого майна і надати на погодження позивачу, а також провести її експертизу.

Заявою від 19.10.2016 відповідач знову звернувся до позивача з проханням надати згоду на проведення поліпшення майна.

Листом № 06.01.-18/3176 від 07.11.2016, позивач повідомив відповідача, що відповідну згоду на поліпшення орендованого майна вже було надано.

Доказів вчинення відповідних дій відповідачем щодо виготовлення та погодження з позивачем проектно-кошторисної документації на проведення робіт, повязаних з поліпшенням орендованого майна, а також надання позивачу експертного висновку на проектно-кошторисну документацію на здійснення невід'ємних поліпшень матеріали справи не містять, такі докази відповідачем не подані.

Разом з цим, відповідачем також не подано доказів звернення до позивача з вимогою зменшення орендної плати, звільнення від сплати останньої, внесення з цього приводу змін до договору, укладення додаткових угод тощо.

Натомість, у додатковій угоді від 20.04.2017 про дострокове розірвання договору оренди нерухомого комунального майна №УМКВ-0935 від 01.03.2016 відповідач зобовязався сплатити орендну плату по момент здачі приміщення (п. 3 угоди).

З огляду на вказані встановлені обставини, враховуючи зміст ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України, судом не приймаються до уваги посилання відповідача на те, що він не мав можливості використовувати орендоване майно.

Відповідно до ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобовязання не допускається; договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 18 Закону України Про оренду державного та комунального майна орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Судом встановлено, що факт заборгованості відповідача з орендної плати за період з липня 2016 року по квітень 2017 року підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Разом з цим, відповідачем не подано ні доказів сплати боргу, ні аргументованих заперечень проти позовних вимог, підтверджених належними та допустимими доказами.

Враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем зобов'язань стосовно сплати орендної плати, суд вважає правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі в сумі 11 266 грн. 88 коп.

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань № 2921-ІІІ від 10.01.2002р., розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

Частиною шостою статті 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з п. 4.7. договору, за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату орендної плати відповідач сплачує пеню до міського бюджету у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Згідно з поданим розрахунком, відповідно до п. 4.7. договору, відповідачеві нарахована пеня в загальній сумі 935 грн. 58 коп. за період з 01.11.2016 по 30.04.2017, помісячно виходячи з суми заборгованості за липень 2016 року березень 2017 року з урахуванням строків розрахунків, визначених у договорі.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 1.12, п. 2.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань, щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

З огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується.

Оскільки позивачем при розрахунку пені не враховано положень частини шостої статті 232 ГК України (період прострочення грошового зобовязання з оплати орендної плати за липень 2016 року починається з 16.08.2016, відповідно шестимісячний строк для нарахування пені закінчився 16.02.2017, період прострочення грошового зобовязання з оплати орендної плати за серпень 2016 року - з 16.09.2016, закінчення шестимісячного строку 16.03.2017, період прострочення грошового зобовязання з оплати орендної плати за вересень 2016 року - з 16.10.2016, закінчення шестимісячного строку 16.04.2017), судом здійснено перерахунок пені, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру, виходячи з суми боргу за липень 2016 року березень 2017року, в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, згідно з яким загальний розмір пені складає 826 грн. 88 коп.

Розрахунок здійснений судом за допомогою програми Ліга:Закон Еліт 9.5.3. ТОВ Інформаційно-аналітичний центр Ліга, ТОВ Ліга Закон, 2017 та долучений до матеріалів справи.

Враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань щодо своєчасної та повної сплати орендної плати, оскільки право позивача щодо стягнення з відповідача пені передбачене діючим законодавством України та умовами укладеного між сторонами договору, суд вважає правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені в сумі 826 грн. 88 коп.

В іншій частині позовних вимог щодо стягнення пені в сумі 108 грн. 70 коп. суд відмовляє за їх необґрунтованістю.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, 40009, іден. номер НОМЕР_1) на користь Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради (вул. Садова, 33, м. Суми, 40009, ) 11266 грн. 88 коп. заборгованості з орендної плати, 826 грн. 88 коп. пені, 1600 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 29.06.2017

СУДДЯ О.Ю.РЕЗНІЧЕНКО