УХВАЛА

27.06.2017Справа № 910/23356/16

За скаргою ОСОБА_1 на дії Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві у справі № 910/23356/16

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 79894 грн. 89 коп.

Суддя Отрош І.М.

Представники:

скаржник (боржник): не з'явились.

стягувач: ОСОБА_3

від Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві: не з'явились.

від ТОВ "Українська експертна група": не з'явились.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.01.2017 позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 задоволено частково; стягнено з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 3% річних у розмірі 6942 грн. 16 коп., інфляційні втрати у розмірі 72945 грн. 49 коп. та судовий збір у розмірі 1377 грн. 88 коп.; в іншій частині позову відмовлено.

03.02.2017 на виконання вказаного рішення суду видано наказ.

17.05.2017 до Господарського суду міста Києва від ОСОБА_1 надійшла скарга на дії Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, в якій скаржник просить суд:

1) зупинити передачу Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві на реалізацію в будь-який спосіб нерухомого майна - гаражів НОМЕР_1 та НОМЕР_2 в ГБК "Лівобережний, розташованого за адресою: АДРЕСА_1;

2) визнати незаконними дії Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві по визначенню вартості нерухомого майна відповідно до Висновку про вартість майна - гаража НОМЕР_1 в ГБК "Лівобережний", загальною площею 18,9 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1;

3) визнати незаконними дії Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві по визначенню вартості нерухомого майна відповідно до Висновку про вартість майна - гаража НОМЕР_2 в ГБК "Лівобережний", загальною площею 124,9 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1;

4) визнати недійсним наслідок виконавчих дій Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві - висновок суб'єкта оціночної діяльності, Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська експертна група", по оцінці гаража НОМЕР_1 в ГБК "Лівобережний", загальною площею 18,9 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1;

5) визнати недійсним наслідок виконавчих дій Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві - висновок суб'єкта оціночної діяльності, Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська експертна група", по оцінці гаража НОМЕР_2 в ГБК "Лівобережний", загальною площею 124,9 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1;

6) винести окрему ухвалу за наслідками розгляду цієї скарги.

Дана скарга обґрунтована тими обставинами, що в ході примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 03.02.2017, виданого на виконання рішення від 17.01.2017 у справі №910/23356/16, скаржником було отримано копії висновків про оцінку належних йому на праві власності об'єктів - гаражів НОМЕР_1 в ГБК «Лівобережний» загальною площею 18,9 кв.м., розташованого за адресою АДРЕСА_1 та НОМЕР_2 в ГБК «Лівобережний» загальною площею 124,2 кв.м., розташованого за адресою АДРЕСА_1. Скаржник зазначає, що вказані висновки складені суб'єктом оціночної діяльності без виїзду на місця розташування об'єктів, з використанням технічних паспортів 2013 року, без залучення скаржника як власника, однак останнім здійснюється реконструкція зазначених гаражів, що свідчить про необ'єктивність висновків щодо вартості цих об'єктів. З огляду на наведені обставини, скаржником в порядку ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» оскаржено результати визначення вартості майна до суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.05.2017 відновлено ОСОБА_1 строк для подання скарги на дії Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві у справі № 910/23356/16; розгляд скарги призначено на 06.06.2017.

Представник Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві у судовому засіданні 06.06.2017 подав документи на виконання вимог ухвали суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.06.2017 розгляд скарги відкладено на 27.06.2017.

У судове засідання 27.06.2017 з'явився стягувач, який заперечив проти вимог, викладених у скарзі.

Представники скаржника, Дніпровського районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві та Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська експертна група" у судове засідання 27.06.2017 не з'явились, клопотань про відкладення не подавали, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується протоколом судового засідання від 06.06.2017 та повідомленням про вручення №164.

Приписами ст. 77 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік обставин, за яких суд відкладає розгляд справи. Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 названої статті, у разі нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу та, відповідно до п. 2 ч. 1 названої статті, у разі неподання витребуваних доказів. Однак стаття 77 Господарського процесуального кодексу України встановлює не обов'язок суду відкласти розгляд справи, а визначає лише право суду при наявності зазначених випадків.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду скарги в судовому засіданні 27.06.2017 за відсутності представників скаржника, Дніпровського районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві та Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська експертна група", запобігаючи безпідставному затягуванню розгляду скарги.

Розглянувши скаргу, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги з огляду на такі обставини.

Відповідно статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів. Скарги на рішення, дії та бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник, прокурор та орган державної виконавчої служби, приватний виконавець. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги. За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачу, боржнику, прокурору та органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю. Ухвала може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку.

Судом встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 17.01.2017 позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 задоволено частково; стягнено з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 3% річних у розмірі 6942 грн. 16 коп., інфляційні втрати у розмірі 72945 грн. 49 коп. та судовий збір у розмірі 1377 грн. 88 коп.; в іншій частині позову відмовлено.

Судом встановлено, що 03.02.2017 на виконання вказаного рішення суду видано наказ.

Судом встановлено, що 09.02.2017 головним державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №53384021 на виконання наказу Господарського суду м. Києва №910/23356/16 від 03.02.2017 про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 81265,53 грн. (копія постанови долучена до пояснень державного виконавця, поданих 06.06.2017).

Судом встановлено, що 20.02.2017 державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Терещук Т.І. було винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження, відповідно до якої виконавче провадження №53384021 з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва №910/23356/16 від 03.02.2017 приєднано до зведеного виконавчого провадження №47097070, яке веде Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (копія постанови долучена до пояснень державного виконавця, поданих 06.06.2017).

За змістом ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження», для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання. Експертом або спеціалістом може бути будь-яка дієздатна особа, яка має необхідні знання, кваліфікацію та досвід роботи у відповідній галузі. Експерт або спеціаліст зобов'язаний надати письмовий висновок, а суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові, протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою виконавця. Цей строк може бути продовжений до 30 робочих днів за погодженням з виконавцем. Експерт або спеціаліст зобов'язаний надавати усні рекомендації щодо дій, які виконуються в його присутності. Експерт, спеціаліст і суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання мають право на винагороду за надані ними послуги.Винагорода та інші витрати, пов'язані з проведенням експертизи, наданням висновку спеціаліста або звіту суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, належать до витрат виконавчого провадження. Експерт несе кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого висновку під час здійснення виконавчого провадження, про що він має бути попереджений виконавцем. Збитки, завдані сторонам внаслідок видачі завідомо неправдивого висновку, підлягають відшкодуванню в порядку, встановленому законом. За недостовірну чи необ'єктивну оцінку майна суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання несе відповідальність у порядку, встановленому законом, а оцінювач - кримінальну відповідальність, про що він має бути попереджений виконавцем.

Статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Судом встановлено, що 20.02.2017 державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Терещук Т.І. в межах зведеного виконавчого провадження №47097070 було винесено постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, відповідно до якої призначено суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання ТОВ «Українська експертна група України» в особі ОСОБА_6, який має сертифікат суб'єкта оціночної діяльності, виданого 17.06.2016 №449/16 Фондом державного майна; суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкту господарювання ОСОБА_6 зобов'язано надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна (акт оцінки майна); попереджено суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкту господарювання ОСОБА_6 про кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків, надання завідомо неправдивого звіту з питань, що містяться в постанові (копія постанови долучена до пояснень державного виконавця, поданих 06.06.2017).

Судом встановлено, що фізичній особі ОСОБА_1 на праві власності належать наступні об'єкти: гараж НОМЕР_1 загальною площею 18,9 кв.м., розташований за адресою АДРЕСА_1 (дата реєстрації права власності - 11.12.2013) та гараж НОМЕР_2 загальною площею 124,2 кв.м., розташований за адресою АДРЕСА_1 (дата реєстрації права власності - 11.12.2013). Зазначені відомості підтверджуються поданою державним виконавцем 06.06.2017 Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №80730136 від 20.02.2017.

Судом встановлено, що 22.03.2017 суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_6 складено звіт про оцінку майна - гаража НОМЕР_2 в ГБК «Лівобережний» загальною площею 124,2 кв.м., розташованого за адресою АДРЕСА_1, власником якого є ОСОБА_1, згідно з яким експерт дійшов висновку, що ринкова вартість об'єкту станом на 22.03.2017 становить 632553,00 грн. без ПДВ (копія звіту та висновку про вартість подана державним виконавцем 06.06.2017).

Судом встановлено, що 22.03.2017 суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_6 складено звіт про оцінку майна - гаража НОМЕР_1 в ГБК «Лівобережний» загальною площею 18,90 кв.м., розташованого за адресою АДРЕСА_1, власником якого є ОСОБА_1, згідно з яким експерт дійшов висновку, що ринкова вартість об'єкту станом на 22.03.2017 становить 118700,00 грн. без ПДВ (копія звіту та висновку про вартість подана державним виконавцем 06.06.2017).

Приписами ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Судом встановлено, що листами №3937 та №3938 від 03.04.2017 державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Терещук Т.І. направлено на адресу скаржника копії висновків про вартість майна, а саме гаражів НОМЕР_1 та НОМЕР_2 в ГБК «Лівобережний», розташованих за адресою АДРЕСА_1 (копії листів долучені до скарги).

Суд зазначає, що визнання вартості, оцінка майна боржника є процесуальною дією державного виконавця, незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець чи залучений ним суб'єкт оціночної діяльності) здійснювала відповідні дії, так само як і від того, ким здійснювалося рецензування звіту про оцінку майна. Тому учасник виконавчого провадження має право оскаржувати таку оцінку до господарського суду в процесуальному порядку, передбаченому ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України. Така позиція наведена у пункті 9.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України".

Так, скаржник, звертаючись з даною скаргою на дії державного виконавця, зазначає, що висновки про вартість майна, а саме гаражів НОМЕР_1 та НОМЕР_2 в ГБК «Лівобережний», розташованих за адресою АДРЕСА_1 складені суб'єктом оціночної діяльності без виїзду на місця розташування об'єктів, з використанням технічних паспортів 2013 року, без залучення скаржника як власника.

За змістом ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Так, скаржник у скарзі на дії державного виконавця просить суд: зупинити передачу Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві на реалізацію в будь-який спосіб нерухомого майна - гаражів НОМЕР_1 та НОМЕР_2 в ГБК "Лівобережний, розташованого за адресою: АДРЕСА_1; визнати незаконними дії Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві по визначенню вартості нерухомого майна відповідно до Висновку про вартість майна - гаража НОМЕР_1 в ГБК "Лівобережний", загальною площею 18,9 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1; визнати незаконними дії Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві по визначенню вартості нерухомого майна відповідно до Висновку про вартість майна - гаража НОМЕР_2 в ГБК "Лівобережний", загальною площею 124,9 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1; визнати недійсним наслідок виконавчих дій Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві - висновок суб'єкта оціночної діяльності, Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська експертна група", по оцінці гаража НОМЕР_1 в ГБК "Лівобережний", загальною площею 18,9 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1; визнати недійсним наслідок виконавчих дій Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві - висновок суб'єкта оціночної діяльності, Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська експертна група", по оцінці гаража НОМЕР_2 в ГБК "Лівобережний", загальною площею 124,9 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1; винести окрему ухвалу за наслідками розгляду цієї скарги.

За змістом ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України. Положення (національні стандарти) оцінки майна є обов'язковими до виконання суб'єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення (ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Національний стандарт № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 №1440 є обов'язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб'єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Поняття, що вживаються у цьому Стандарті, використовуються в інших національних стандартах.

Даним Стандартом (п.п. 50-55), зокрема, визначені загальні вимоги до проведення незалежної оцінки майна.

Національний стандарт № 2 "Оцінка нерухомого майна", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 №1442, є обов'язковим для застосування під час проведення оцінки нерухомого майна (нерухомості) суб'єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна та проводять державну експертизу звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу.

Таким чином, оцінка нерухомого майна має здійснюватись відповідно до Національного стандарту № 2 "Оцінка нерухомого майна" з урахуванням вимог Національного стандарту № 1, яким визначено загальні засади.

Так, згідно з приписами п. 50 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об'єктом оцінки.

Відповідно до п. 51 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: - укладення договору на проведення оцінки, - ознайомлення з об'єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; - ідентифікація об'єкта оцінки та пов'язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; - вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; - узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; - складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об'єкта оцінки на дату оцінки; - доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об'єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

При цьому, відповідно до п. 56 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", звіт про оцінку майна може складатися у повній чи у стислій формі. Звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити: опис об'єкта оцінки, який дає змогу його ідентифікувати; дату оцінки та дату завершення складення звіту, а у разі потреби - строк дії звіту та висновку про вартість майна відповідно до вимог законодавства; мету проведення оцінки та обґрунтування вибору відповідної бази оцінки; перелік нормативно-правових актів, відповідно до яких проводиться оцінка; перелік обмежень щодо застосування результатів оцінки; виклад усіх припущень, у межах яких проводилася оцінка; опис та аналіз зібраних і використаних вихідних даних та іншої інформації під час проведення оцінки; висновки щодо аналізу існуючого використання та найбільш ефективного використання об'єкта оцінки; виклад змісту застосованих методичних підходів, методів та оціночних процедур, а також відповідних розрахунків, за допомогою яких підготовлено висновок про вартість майна; письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об'єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об'єктивності оцінки майна і висновку про його вартість; висновок про вартість майна; додатки з копіями всіх вихідних даних, а також у разі потреби - інші інформаційні джерела, які роз'яснюють і підтверджують припущення та розрахунки.

Отже, виходячи з наведених норм, незважаючи на вибір експертом методичного підходу оцінки майна, підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує, в будь-якому випадку, ознайомлення з об'єктом оцінки шляхом доступу до нього.

Як встановлено судом, 22.03.2017 суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_6 складено звіт про оцінку майна - гаража НОМЕР_2 в ГБК «Лівобережний» загальною площею 124,2 кв.м., розташованого за адресою АДРЕСА_1, власником якого є ОСОБА_1, згідно з яким експерт дійшов висновку, що ринкова вартість об'єкту станом на 22.03.2017 становить 632553,00 грн. без ПДВ (копія звіту та висновку про вартість подана державним виконавцем 06.06.2017).

Як встановлено судом, 22.03.2017 суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_6 складено звіт про оцінку майна - гаража НОМЕР_1 в ГБК «Лівобережний» загальною площею 18,90 кв.м., розташованого за адресою АДРЕСА_1, власником якого є ОСОБА_1, згідно з яким експерт дійшов висновку, що ринкова вартість об'єкту станом на 22.03.2017 становить 118700,00 грн. без ПДВ (копія звіту та висновку про вартість подана державним виконавцем 06.06.2017).

Досліджуючи зміст вказаних звітів про вартість майна висновків, до яких дійшов експерт, судом встановлено наступне.

Так, відповідно до розділу 1 «Стисле викладення основних фактів та висновків» звітів, оцінювачем зазначено про проведення особистої інспекції власності, описаної у звітах , тоді-як пакет документів був наданий замовником звітів; у розділі 2.2. «Ідентифікація оцінюваного майна, вихідні дані та нормативно-правова та методологічна база оцінки» зазначено, що вихідними даними для визначення вартості об'єкта є, в тому числі, дані візуального обстеження.

Більше того, у відповідності до п. 56 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" звіти про вартість майна - гаража НОМЕР_2 в ГБК «Лівобережний» загальною площею 124,2 кв.м., розташованого за адресою АДРЕСА_1 та про оцінку майна - гаража НОМЕР_1 в ГБК «Лівобережний» загальною площею 18,90 кв.м., розташованого за адресою АДРЕСА_1, складені оцінювачем ОСОБА_6, містять розділ 10 «Заява оцінювача», згідно з якою оцінювачем було проведено особистий огляд об'єктів, що описані у звітах (гараж НОМЕР_1 та гараж НОМЕР_2 в ГБК «Лівобережний», розташованих за адресою АДРЕСА_1).

Так, зі змісту звітів про оцінку майна - гаража НОМЕР_2 в ГБК «Лівобережний» загальною площею 124,2 кв.м., розташованого за адресою АДРЕСА_1 та про оцінку майна - гаража НОМЕР_1 в ГБК «Лівобережний» загальною площею 18,90 кв.м., розташованого за адресою АДРЕСА_1 вбачається, що висновки щодо вартості вказаних об'єктів ґрунтуються в тому числі на даних, одержаних за наслідками особистого огляду оцінювачем об'єктів оцінки, що відповідає вимогам нормативних актів наведених вище. Відтак, доводи скаржника, що оцінювачем не здійснювався огляд об'єктів оцінки, судом не приймаються.

При цьому, щодо доводів про те, що його не було залучено до огляду спірних об'єктів (гаражів НОМЕР_1 та НОМЕР_2) судом не приймаються як обґрунтовані, оскільки ні нормами Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», ні Національних стандартів №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" та №2 "Оцінка нерухомого майна" не встановлено обов'язку оцінювача здійснювати залучення власника до процесу огляду об'єктів оцінки, тоді-як на замовника оцінки в силу ст. 11 Закону покладено обов'язок забезпечити доступ суб'єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення його оцінки.

У відповідності до п. 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

З огляду на те, що доводи скаржника, викладені у скарзі, є необґрунтованими, не підтвердженими поданими доказами, та такими, що спростовані доказами, поданими державним виконавцем, вимоги, заявлені у скарзі ОСОБА_1 (про визнання незаконними дій Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві по визначенню вартості нерухомого майна відповідно до Висновку про вартість майна - гаража НОМЕР_1 в ГБК "Лівобережний", загальною площею 18,9 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та Висновку про вартість майна - гаража НОМЕР_2 в ГБК "Лівобережний", загальною площею 124,9 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1, а також про визнання недійсним наслідку виконавчих дій Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві - висновку суб'єкта оціночної діяльності, Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська експертна група", по оцінці гаража НОМЕР_1 в ГБК "Лівобережний", загальною площею 18,9 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та висновку суб'єкта оціночної діяльності, Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська експертна група", по оцінці гаража НОМЕР_2 в ГБК "Лівобережний", загальною площею 124,9 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1), не підлягають задоволенню.

Крім того, скаржник у скарзі на дії державного виконавця просить суд зупинити передачу Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві на реалізацію в будь-який спосіб нерухомого майна - гаражів НОМЕР_1 та НОМЕР_2 в ГБК "Лівобережний, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

За змістом ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Суд зазначає, що зупинення передачі майна на реалізацію судом у даному випадку, по суті, є заходом забезпечення прав учасника виконавчого провадження у разі оскарження ним результатів оцінки майна. Однак, з огляду на встановлення судом обставин щодо відсутності підстав для задоволення вимог, викладених у скарзі, відсутні підстави для зупинення передачі майна на реалізацію.

При цьому, у скарзі скаржник також просив винести окрему ухвалу за результатами розгляду скарги на дії державного виконавця.

За змістом ст. 90 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу. Окрема ухвала надсилається відповідним підприємствам, установам, організаціям, державним та іншим органам, посадовим особам, які несуть відповідальність за ухилення від виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, в порядку та розмірі, передбачених частиною першою статті 119 цього Кодексу.

Так, здійснення судом такого процесуального заходу реагування як винесення окремої ухвали є правом суду, що може бути реалізовано виключно у разі виявлення судом порушення законності або недоліків у діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, тоді-як з огляду на встановлені судом обставини, таких фактів в межах розгляду скарги судом виявлено не було, у зв'язку з чим клопотання про винесення окремої ухвали задоволенню не підлягає.

Більше того, винесення окремої ухвали є виключною компетенцією суду, та подання клопотань такого змісту (про винесення окремої ухвали) нормами Господарського процесуального кодексу України не передбачено.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві у справі № 910/23356/16 відмовити.

Суддя І.М. Отрош