ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2017 р. Справа № 911/982/17

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

при секретарі Литовці А.С.

розглянувши справу № 911/982/17

за позовом Приватного акціонерного товариства «Зодча Діадема», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «УК Екосорб»,

с. Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинський район

про визнання недійсним іпотечного договору

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність № 2 від 18.04.2017;

від відповідача: не зявився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Зодча Діадема» (позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «УК Екосорб» (відповідач) про визнання недійсним іпотечного договору.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що укладений між приватним акціонерним товариством «Зодча Діадема» та товариством з обмеженою відповідальністю «УК Екосорб» Іпотечний договір від 24.11.2005 суперечить нормам ст. 5 Закону України «Про іпотеку» за якою (в редакції чинній на момент укладення договору), не передбачено передача майнових прав на обєкт незавершеного будівництва в іпотеку, у звязку з чим, як стверджує позивач, договір не відповідає вимогам Закону, що є підставою для визнання його недійсним.

Ухвалою суду від 05.04.2017 порушено провадження у справі № 911/982/17.

Ухвалами суду від 19.04.2017, 10.05.2017, 24.05.2017 розгляд справи був відкладений.

В судових засіданнях 19.04.2017, 10.05.2017, 24.05.2017, 07.06.2017 представником позивача надані документи витребувані судом та підтримані позовні вимоги, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача в судові засідання 19.04.2017, 10.05.2017, 24.05.2017, 07.06.2017 не зявився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвал суду від 05.04.2017, 19.04.2017, 10.05.2017, 24.05.2017 не виконав, відзив на позов до суду не надіслав, про час та дату судового засідання відповідач повідомлений у встановленому законодавством порядку ухвалами суду, які направлялися на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.1

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області

ВСТАНОВИВ:

24.11.2005 між позивачем (іпотекодавець) та відповідачем (іпотекодержатель) укладений Іпотечний договір, відповідно до умов п.п. 1.1, 1.2, 1.3 якого забезпечується виконання зобовязань іпотекодавця перед іпотекодержателем за договором про пайову участь у будівництві житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями соціального призначення та підземним паркінгом по вул. Щорса, 18 у Печерському районі міста Києва № 019/06 від 03.06.2005, за яким іпотекодержетель фінансує будівництво комплексу житлових будинків з підземним паркінгом та обєктами соціального призначення на земельній ділянці, площею 0,84 га по вул. Щорса, 18 у Печерському районі міста Києва, на загальну суму 120 000 000 грн.

За цим договором іпотекодавець в забезпечення вимог передав іпотекодержателю у заставу нерухомість, будівництво якої не завершено та майнові права на неї, зокрема, комплекс житлових будинків з підземним паркінгом та обєктами по вул. Щорса, 18 в Печерському районі міста Києва; аттикових та мансардних поверхів та приміщення, що будуть надбудовані в процесі реконструкції головного корпуса Студії по вул. Щорса, 18 в Печерському районі міста Києва.

За взаємною згодою сторін цього договору, заставна вартість предмету іпотеки складає за обсягом інвестування обєкту - 120 000 000,00 грн.

Так, згідно з наявною в матеріалах справи інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, накладено обтяження на комплекс незавершеного будівництва житлових будинків з підземним паркінгом та обєктами соціального призначення аттикові та мансардні поверхи та приміщення, що будуть надбудовані в процесі реконструкції головного корпуса Студії, загальною площею 500000 кв.м., розташоване за адресою: вул. Щорса, 18 в Печерському районі міста Києва.

Згідно Договору № 019/06 від 03.06.2005 про пайову участь у будівництві житлового комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями соціального призначення і підземними паркінгами по вул. Щорса 18 в Печерському районі м. Києва, укладеного між позивачем та відповідачем, сторони беруть пайову участь у виконанні передпроектних робіт, проектно-вишукувальних робіт та будівництві житлового комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями соціального призначення та підземним паркінгом по вул. Щорса 18 в Печерському районі м. Києва на земельній ділянці площею 1 га приблизно (яка належить Українській студії хронікально-документальних фільмів на праві постійного користування відповідно до рішень Київської міської ради від 04.07.1967 № 1059 та від 18.02.1974 № 214), та розподіляють між собою площі закінченого будівництвом та прийнятого в експлуатацію об`єкта.

Державне підприємство «Українська студія хронікально-документальних фільмів» надало довідку вих. № 85 від 05.05.2017, якою підтвердило, що має на балансі будівлю № 18 по вул. Щорса в місті Києві, яка являє собою трьохповерхову адміністративну будівлю студії хронікально-документальних фільмів. Також Державне підприємств «Українська студія хронікально-документальних фільмів» зазначило, що за останні 20 років вказана будівля не реконструювалась, жодних будівельних робіт відносно неї не проводилось, документи, що дають право на виконання будівельних робіт не отримувались.

Державна архітектурно-будівельна інспекція України своїм листом вих. № 40-303-16/4718 від 02.06.2017 повідомила, що інформація щодо наявності документів, які дають право на виконання будівельних робіт, та документів, які підтверджують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів за адресою: м. Київ, вул. Щорса (ОСОБА_2), 18, відсутня.

Звертаючись до суду позивач просить суд визнати вказаний іпотечний договір недійсним, оскільки останній суперечить нормам законодавства, що в свою чергу є підставою для визнання його недійсним.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

У відповідності до статті 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарських зобов'язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 575 Цивільного кодексу України визначено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно з ч. 1 ст. 576 ЦК України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 583 ЦК України заставодавцем може бути власник речі або особа, якій належить майнове право, а також особа, якій власник речі або особа, якій належить майнове право, передали річ або майнове право з правом їх застави.

За ст. ст. 1, 5 Закону України «Про іпотеку» у редакції, яка була чинною на час укладення Договору іпотеки, застава майнових прав на нерухомість, будівництво якої не завершено, регулюється за правилами, визначеними цим Законом.

Предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом.

Предметом іпотеки також може бути об'єкт незавершеного будівництва або інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуття ним у власність відповідного нерухомого майна у майбутньому.

Частина об'єкта нерухомого майна може бути предметом іпотеки лише після її виділення в натурі і реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості, якщо інше не встановлено цим Законом. Іпотека поширюється на частину об'єкта нерухомого майна, яка не може бути виділеною в натурі і була приєднана до предмета іпотеки після укладення іпотечного договору без реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Згідно з пунктом 2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними», правочин може бути визнаний недійсним з підстав, передбачених законом.

Загальні підстави і наслідки недійсності правочинів (господарських договорів) встановлені статтями 215, 216 ЦК України, статтями 207, 208 ГК України. Правила, встановлені цими нормами, повинні застосовуватися господарськими судами в усіх випадках, коли правочин вчинений з порушенням загальних вимог частин першої - третьої, п'ятої статті 203 ЦК України і не підпадає під дію інших норм, які встановлюють підстави та наслідки недійсності правочинів.

Отже, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Згідно з ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частинами 1, 2, 3, 5, 6 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

У постанові Верховного суду України від 30.01.2013 у справі № 6-168цс12 визначено, що майнове право, що є предметом іпотечного договору, - це обумовлене право набуття в майбутньому прав власності на нерухоме майно (право під відкладальною умовою), яке виникає тоді, коли виконані певні, але не всі правові передумови, що є необхідними й достатніми для набуття речового права.

Під час розгляду справи, судом встановлено, що згідно з інформацією зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «УК Екосорб» знаходиться в стані припинення, на підставі судового рішення про визнання юридичної особи банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у справі № Б3/116-11.

Постановою господарського суду Київської області від 18.01.2012 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УК Екосорб» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатора ТОВ «УК Екосороб» арбітражного керуючого ОСОБА_3. Ухвалою господарського суду Київської області від 05.12.2013 у справі № Б3/116-11 затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ТОВ «УК Екосорб», ліквідовано юридичну особу - ТОВ «УК Екосорб», зобовязано Державного реєстратора та Головне управління статистики у Київській області виключити ТОВ «УК Екосорб» з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та припинено провадження у справі № Б3/116-11.

Однак, станом на дату розгляду справи № 911/982/17 відповідно витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач не виключений з ЄДР, як юридична особа не припинено, знаходиться в стані припинення.

Відповідно до ст. 59 Господарського кодексу України припинення суб`єкта господарювання здійснюється відповідно до закону.

Саме лише прийняття рішення про ліквідацію суб'єкта господарювання не позбавляє його статусу юридичної особи, і до внесення до названого державного реєстру запису про припинення його діяльності він, зокрема, може виступати учасником судового процесу в загальному порядку (п. 4.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

За наведених обставин, належним доказом припинення юридичної особи є відповідний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Саме з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи, вона є такою, що припинилася.

Оскільки, згідно з витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 05.05.2017 відповідач знаходиться у ЄДР із зазначенням «в стані припинення», то на момент прийняття рішення не здійснено реєстрацію припинення юридичної особи відповідача ТОВ «УК «Екосорб».

Враховуючи наведене вище та той факт, що позивач, укладаючи договір, на його виконання передав відповідачу в іпотеку майнові права, що суперечить вимогам ст. 5 Закону України «Про іпотеку», суд дійшов висновку що вимоги позивача про визнання Іпотечного договору від 24.11.2005 визнаються правомірними такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати, відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, при повному задоволенні позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним Іпотечний договір від 24.11.2005, укладений між Приватним акціонерним товариством «Зодча Діадема» (04050, м. Київ, вул. Мельникова, 12, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «УК Екосорб» (08130, Київська область, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Грушевського, 60, ).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УК Екосорб» (08130, Київська область, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Грушевського, 60, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Зодча Діадема» (04050, м. Київ, вул. Мельникова, 12, ) 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення вступає в законну силу після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання, відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено - 03.07.2017

Суддя О.О. Христенко