ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2017 р. Справа № 911/1074/17

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація", м. Київ

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Київська обл., м. Ірпінь

про стягнення 30726,51 грн.

за участю представників

від позивача: Осадчук Т.А. (дов. № 062/15/1/03-146 від 13.01.2017 р.);

від відповідача: ОСОБА_3 (дов. № 4-1830 від 20.12.2016 р.);

обставини справи:

Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення 30726,51 грн., з яких 15403,01 грн. заборгованості, 13292,16 грн. пені, 370,31 грн. 3% річних та 1661,03 грн. інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору № 1923 від 01.09.2012 р. про надання послуг теплопостачання та технічне обслуговування і утримання внутрішньо будинкових інженерних систем ЦО та їх абонентських уводів, у зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість у сумі 15403,01 грн. Враховуючи наявну заборгованість відповідача, позивачем з посиланням на п. 3.4. додатку № 2 до договору нараховано 13292,16 грн. пені та на підставі ст. 625 ЦК України нараховано 370,31 грн. 3% річних та 1661,03 грн. інфляційних втрат.

16.05.2017 р. до господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач, посилаючись на Закон України «Про житлово-комунальні послуги» вказує, що позивач не є теплопостачальною організацією, отже не є надавачем таких послуг у розумінні вказаного закону, у зв'язку з чим, на думку відповідача, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

У судовому засіданні 25.05.2017 р. відповідачем надані доповнення на відзив, в якому відповідач зазначає, що між позивачем та ПАТ «Київобленерго» укладений договір № 338254 від 01.01.2006 р. на теплопостачання теплоенергії до будинку: АДРЕСА_1 той час як між позивачем та відповідачем укладений договір на постачання теплоенергії до будинків за двома адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 Також, відповідач вказує на те, що договором, який укладений між позивачем та відповідачем, були визначені інші тарифи, ніж у розрахунках позивача, відповідач не підписував жодної додаткової угоди на збільшення тарифів на теплопостачання та послуг технічного обслуговування. Відповідач стверджує, що не подавав заявку на початку опалювального сезону 2015/2016 рр., тому будь-яке включення опалення було передчасним та безпідставним, здійсненим з порушенням Розпорядження КМДА № 1003 від 09.10.2015 р. Крім того, відповідач зазначає, що в матеріалах справи відсутній жодний акт приймання-передачі послуг, підписаний з боку відповідача, облікові картки не містять підпису та печатки енергопостачальної організації, та також вказує на те, що в матеріалах справи наявний наряд на включення від 16.12.2015 р., при цьому відсутній документ про реальне виконання даного наряду, тобто пуск теплоносія.

25.05.2017 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшли пояснення щодо заперечень відповідача, в яких позивач зазначає, що нежилі будинки за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 в було віднесено до комунальної власності м. Києва та передано позивачу у повне господарське відання, у зв'язку з чим між позивачем та ПАТ «Київобленерго» було укладено договір про теплопостачання № 338254 від 01.01.2006 р., відповідно до якого енергопостачальна організація здійснює теплопостачання для всього будинку, а позивач, відповідно, здійснює оплату за спожиту теплову енергію за весь будинок.

08.06.2017 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшли додаткові пояснення, в яких позивач зазначає, що надання послуг за договором підтверджується нарядом ПАТ «Київобленерго» №1007 від 16.12.2015 р. на включення будинку (подачу теплоносія). Також, позивач зазначає, що подача теплоносія відбулась 17.12.2015 р. на підставі спільного письмового звернення власників опалювальних приміщень будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1, з дотриманням вимог Розпорядження виконавчого органу Київської міської ради № 1003 від 09.10.2015 р. «Про початок опалювального періоду 2015/2016 року в м. Києві». Щодо підтвердження фактичних обсягів спожитої теплової енергії позивач вказує, що фактичні обсяги теплопостачання у спірний період підтверджуються обліковими картками ПАТ «Київобленерго», які містять підписи та печатки енергопостачальної організації. Щодо заперечень відповідача з приводу непідписаних ним актів прийому виконаного опалення та технічного обслуговування систем ЦО та ГВП нежилих приміщень, то позивач зазначає, що невиконання відповідачем обов'язку з підписання зазначеного акта не спростовує надання цих послуг та не може свідчити про відсутність у нього обов'язку з оплати наданих послуг. Щодо тарифів позивач зазначає, що відповідно до п. 3.1.7., 3.1.8. договору позивач мав право змінювати тарифи письмово повідомивши про це відповідача.

У судовому засіданні 08.06.2017 р. представником відповідача подано клопотання про призначення судової експертизи, в якому відповідач просить призначити у справі судову бухгалтерську експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання: - чи відповідає вартість послуг з теплопостачання та обслуговування мереж в первинних бухгалтерських документах та договорі, що укладений між сторонами за період 2015-2016 рр. за об'єктом: АДРЕСА_1, абонент ОСОБА_1, якщо ні - вказати різницю за 2015-2016 рр.?; - чи підтверджується документально (актами виконаних робіт, наданих послуг) прийняття ОСОБА_1 послуг з теплопостачання та обслуговування мереж за вказаною адресою в 2015-2016 рр. ?

Вказане клопотання судом не задоволено, оскільки вирішення зазначених відповідачем питань не потребує спеціальних знань.

Ухвалою господарського суду Київської області від 20.06.2017 р. зобов'язано позивача надати суду обґрунтований розрахунок 1661,03 грн. - інфляційних втрат, 370,31 грн. - 3 % річних та 13292,16 грн. - пені з зазначенням дат початку та кінця періоду нарахування.

22.06.2017 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшли додаткові пояснення, до яких позивачем додано, зокрема, акти прийому виконаного опалення за період з листопада 2015 р. по лютий 2016 р. та за період з травня 2016 р. по серпень 2016 р. та розрахунок 1661,03 грн. - інфляційних втрат, 370,31 грн. - 3 % річних та 13292,16 грн. - пені з зазначенням дат початку та кінця періоду нарахування.

У судових засіданнях 16.05.2017 р., 25.05.2017 р. та 08.06.2017 р. оголошувались перерви до 25.05.2017 р., 08.06.2017 р. та 20.06.2017 р. відповідно.

Представник позивача у судових засіданнях 25.04.2017 р., 16.05.2017 р., 25.05.2017 р., 08.06.2017 р. та 27.06.2017 р. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання 25.04.2017 р. не з'явився, а у судових засіданнях 16.05.2017 р., 25.05.2017 р., 08.06.2017 р., 20.06.2017 р. та 27.06.2017 р. проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві та доповненнях до відзиву.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

01.01.2006 р. між акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» (станом на теперішній час - ПАТ «Київенерго») (енергопостачальна організація) та комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація" (абонент) було укладено договір № 338254 на постачання теплової енергії у гарячій воді АДРЕСА_1, предметом якого є постачання, користування та своєчасна сплата у повному обсязі спожитої теплової енергії у гарячій воді на умовах передбачених договором (п. 1.1. даного договору).

Відповідно до п. 8.1. договору № 338254 від 01.01.2006 р. цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2006 р.

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (п. 8.4. договору № 338254 від 01.01.2006 р.).

Повідомлення про припинення договору не направлялось будь-якою з сторін за вказаним договором, а отже договір № 338254 від 01.01.2006 р. є чинним.

01.09.2012 р. між комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація" (підприємство) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (споживач) було укладено договір № 1923 про надання послуг на теплопостачання та технічне обслуговування і утримання внутрішньобудинкових інженерних систем ЦО та їх абонентських уводів (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору предметом цього договору є надання послуг на теплопостачання та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої енергії у гарячій воді та експлуатаційних витрат; обслуговування та утримання внутрішньо будинкових інженерних систем ЦО та їх абонентських уводів в нежилому приміщенні (будинку) за адресою: АДРЕСА_1.

При виконанні умов цього договору, а також вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов'язуються керуватися тарифами, затвердженими у встановленому законом порядку, Положенням про Держенергоспоживнагляд, діючими Правилами користування тепловою енергією, правилами технічної експлуатації тепловикористовуючих установок і теплових мереж (далі - правилами), нормативними актами з питань користування та взаєморозрахунків за енергоносії, чинним законодавством України (п. 2.1. договору).

Підпунктами 2.2.1. та 2.2.2. п. 2.2. договору визначені обов'язки підприємства: розприділяти надану енергопостачальною організацією в цілому на будинок теплову енергію у вигляді гарячої води на потреби: опалення (під час опалювального сезону), в кількості та в обсягах, що відповідають технічній документації будинку та площі, займаній споживачем (звернення-доручення); надавати послуги по розрахунковому обслуговуванню абонентів з енергопостачальною організацією за спожиту теплову енергію (додаток № 1), проводити засобами дирекції як структурного підрозділу підприємства технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем опалення, абонентських уводів згідно з доданою калькуляцією.

Згідно з пп. 2.3.3. п. 2.3. договору споживач зобов'язаний виконувати умови та порядок оплати в обсягах та терміни, які передбачені в додатках №1, 2 до цього договору.

Відповідно до п . 6.1. договору цей договір набуває чинності з 01.09.2012 р. та діє до 01.09.2013 р.

Пунктом 6.2. договору передбачено, що договір припиняє свою дію у випадках: закінчення строку, на який він був укладений (за письмовою вимогою хоча б однієї з сторін); взаємної згоди сторін про його припинення; прийняття рішення судом; передбачених п. 4.3.1. договору; ліквідації сторін.

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією з сторін ( п. 6.4. договору).

В матеріалах справи відсутні докази того, що повідомлення про припинення договору направлялось будь-якою з сторін у 2013 - 2016 роках, що свідчить про пролонгацію договору № 1923 від 01.09.2012 р. до 01.09.2014 р., до 01.09.2015 р., до 01.09.2016 р. та, відповідно, до 01.09.2017 р.

Відповідно до п. 7.1. договору для постійного зв'язку з підприємством та узгодження всіх питань, пов'язаних з виконанням умов цього договору, споживач призначає свого відповідального за теплове господарство.

Згідно з п. 7.9. договору звернення-доручення та додатки до договору № 1, 2, 3 є невід'ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 3 звернення-доручення фізична особа-підприємець ОСОБА_1 відповідальним уповноваженим для зв'язку з підприємством призначив ОСОБА_5

Сторонами підписано додаток № 1 «Тарифи на теплову енергію та технічне обслуговування тепломереж» до договору № 1923 від 01.09.2012 р., відповідно до якого розрахунки зі споживачем за відпущену теплову енергію підприємством проводяться згідно з тарифами, затвердженими постановою Національної комісії регулювання ринку комунальних послуг України від 30.09.2011 р. № 116 за кожну відпущену гігакалорію (грн./Гкал) без ПДВ: для опалення - 800,61 грн. (п. 1 додатку № 1 до договору).

Відповідно до п. 2 додатку № 1 до договору за півтора кратне заповнення мережною водою енергопостачальної організації теплових мереж та місцевих систем теплопостачання, а також за поповнення нормативного витіку, споживач сплачує підприємству вартість отриманої мережної води та витрати по її хімічній обробці за плановою собівартістю енергопостачальної організації за тарифом 4,95 грн/тонну (без ПДВ) і тепла у воді за тарифами згідно з п. 1 цього додатку.

Згідно з п. 3 додатку № 1 до договору орієнтовне відшкодування вартості теплової енергії, мережної води (в тому числі її хімічної обробки) становить 24271,29 грн. без ПДВ.

За технічне обслуговування теплосистеми: 166,31 грн./міс. (1995,72 грн./до 01.09.2013 р.) (п. 4 додатку № 1 до договору).

Пунктом 5 додатку № 1 до договору передбачено, що можливі зміни тарифів в період дії договору.

Сторонами підписано додаток № 2 «Порядок розрахунків за теплову енергію до договору №1923 від 01.09.2012 р., відповідно до якого споживач щомісяця з 14 по 18 число самостійно отримує у підприємства (за адресою: вул. Артема, 58/2-Д, договірно-розрахунковий відділ) акт звірки на початок розрахункового періоду (один примірник оформленого акта звірки споживач повертає підприємству), розрахунок фактичного споживання теплової енергії за попередній період (за вимогою споживача), платіжну вимогу-доручення, куди включені вартість теплової енергії за попередній та поточний місяці та технічного обслуговування, з урахуванням остаточного сальдо для розрахунків на початок розрахункового періоду та акт виконаних робіт (п. 2 додатку № 2 до договору).

Відповідно до п. 3 додатку № 2 до договору сплату за вказаними в п. 2 цього додатку документами, споживач виконує не пізніше 23 числа поточного місяця.

Також, сторонами підписано додаток № 3 «Умови припинення подачі теплової енергії».

Як вбачається з витягу № 351550590 від 13.08.2012 р. про державну реєстрацію прав, нежилі приміщення (в літ. Б) заг. пл. - 239,30 кв.м.: нежилі приміщення з № 1 по № 13 (групи приміщень № 10) на ІІІ поверсі пл. - 209,20 кв.м., місця спільного користування пл. 30,10 кв.м. АДРЕСА_1 належать відповідачу на праві власності.

Відповідно до п. 1 розпорядження Київської міської державної адміністрації № 1003 від 09.10.2015 р. «Про початок опалювального періоду 2015/2016 року в м. Києві» керівники теплопостачальних підприємств і організацій незалежно від форм власності за умови готовності систем теплоспоживання повинні розпочати з 10 жовтня 2015 року подачу теплоносія, зокрема, в адміністративні будівлі підприємств, установ і організацій - за заявками їх керівників.

24.11.2015 р. власники нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 у тому числі ОСОБА_1, звернулись із заявою до позивача, в якій відповідно до розпорядження КМДА № 1003 від 09.10.2015 р. просили розпочати подачу теплоносія до нежитлових приміщень (2-4 поверхи) будівлі за адресою: АДРЕСА_1

На виконання умов договору позивачем у період з 17.12.2015 р. по 23.02.2016 р. були надані відповідачу послуги з теплопостачання енергії, що підтверджується наявним в матеріалах справи нарядом ПАТ «Київенерго» № 1007 від 16.12.2015 р. на включення теплового навантаження та нарядом ПАТ «Київенерго» № 150 від 23.02.2016 р. на відключення.

Також, у період з грудня 2015 р. по грудень 2016 р. позивачем були надані відповідачу послуги з технічного обслуговування та утримання внутрішньобудинкових інженерних систем ЦО в нежилому приміщенні (будинку) за адресою: АДРЕСА_1 на загальну суму 3826,42 грн., що підтверджується наступним.

Як вбачається з матеріалів справи, акти прийому виконаного опалення та технічного обслуговування за період з грудня 2015 р. по лютий 2016 р. та з травня 2016 р. по серпень 2016 р. підписані та скріплені печатками обох сторін.

З вказаних актів вбачається, що у період з грудня 2015 р. по лютий 2016 р. позивачем були надані відповідачу послуги з теплопостачання енергії на суму 14583,65 грн. та у період з грудня 2015 р. по лютий 2016 р. та з травня 2016 р. по серпень 2016 р. були надані відповідачу послуги з обслуговування та утримання внутрішньобудинкових інженерних систем ЦО та їх абонентських уводів на загальну суму 2060,38 грн.

Акти прийому виконаного опалення та технічного обслуговування за період з березня 2016 р. по квітень 2016 р. на загальну суму 588,68 грн. не підписані з боку відповідача, проте були отримані уповноваженою особою ОСОБА_5, що підтверджується підписом останньої на реєстрах видачі платіжних документів за березень та квітень 2016 р. Акти прийому виконаного опалення та технічного обслуговування за період з вересня 2016 р. по грудень 2016 р. на загальну суму 1177,36 грн. також не підписані відповідачем, проте були направлені позивачем відповідачу, що підтверджується реєстрами відправленої кореспонденції 2016 р. та фіскальними чеками від 18.11.2016 р., 15.12.2016 р. та 18.01.2017 р.

Відповідач зазначає, що в матеріалах справи відсутній жодний акт приймання-передачі послуг, підписаний з боку відповідача, облікові картки не містять підпису та печатки енергопостачальної організації, та також вказує на те, що в матеріалах справи наявний наряд на включення від 16.12.2015 р., при цьому відсутній документ про реальне виконання даного наряду, тобто пуск теплоносія.

Посилання відповідача на відсутність в матеріалах справи актів прийому виконаного опалення та технічного обслуговування не приймаються судом до уваги, оскільки судом встановлено, що акти прийому виконаного опалення та технічного обслуговування за період з грудня 2015 р. по лютий 2016 р. та з травня 2016 р. по серпень 2016 р. підписані відповідачем. Вказані акти додані позивачем до додаткових пояснень від 22.06.2017 р.

Щодо актів прийому виконаного опалення та технічного обслуговування за період з березня по квітень 2016 р. та з вересня по грудень 2016 р., які не підписані відповідачем, то судом встановлено наступне.

Як вже зазначалось, відповідно до п. 2 додатку № 2 до договору, споживач щомісяця з 14 по 18 число самостійно отримує у підприємства (за адресою: вул. Артема, 58/2-Д, договірно-розрахунковий відділ) акт звірки на початок розрахункового періоду (один примірник оформленого акта звірки споживач повертає підприємству), розрахунок фактичного споживання теплової енергії за попередній період (за вимогою споживача), платіжну вимогу-доручення, куди включені вартість теплової енергії за попередній та поточний місяці та технічного обслуговування, з урахуванням остаточного сальдо для розрахунків на початок розрахункового періоду та акт виконаних робіт.

Відповідно до п. 3 додатку № 2 до договору сплату за вказаними в п. 2 цього додатку документами, споживач виконує не пізніше 23 числа поточного місяця.

Отже, умовами договору не передбачено повернення підписаних відповідачем актів, натомість п. 3 додатку № 2 до договору передбачено обов'язок відповідача з оплати наданих послуг за документами, зазначеними у п. 2 додатку № 2 до договору, не пізніше 23 числа поточного місяця.

Крім того, акти прийому виконаного опалення та технічного обслуговування за березень та квітень 2016 р. були отримані уповноваженою особою ОСОБА_5, що підтверджується підписом останньої на реєстрах видачі платіжних документів за березень та квітень 2016 р.

Також, матеріалами справи підтверджується факт направлення позивачем відповідачу актів за період з вересня 2016 р. по грудень 2016 р.

Щодо заперечень відповідача з приводу відсутності документа про реальне виконання даного наряду на включення опалення суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 4.1. договору № 338254 від 01.01.2006 р., укладеного між акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» (станом на теперішній час - ПАТ «Київенерго») та комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація" (позивач), всі нові або реконструйовані системи теплоспоживання абонента, до введення їх в роботу, повинні бути прийняті в експлуатацію енергопостачальною організацією згідно вимог 3 розділу «Правил користування тепловою енергією» та глави 1.8. «Правил технічної експлуатації тепловикоритовуючих установок і теплових мереж» в повному обсязі з оформленням відповідного акта-допуску.

Відповідно до п. 2.5.4. Положення про порядок підготовки систем теплоспоживання споживачів до опалювального сезону у м. Києві (далі - Положення), затвердженого розпорядженням N 1117 від 06.08.2008 р. виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), після виконання всіх робіт, зазначених у обов'язковому переліку робіт (додаток), представники теплопостачальної організації спільно із споживачем (власником або балансоутримувачем) оформляють акт готовності об'єкта теплоспоживання до опалювального сезону.

В матеріалах справи наявний акт № 806 від 05.09.2016 р. готовності до опалювального періоду, складений РГМ-Центр, з якого вбачається про готовність об'єкта за адресою: АДРЕСА_1 до опалювального сезону 2016 - 2017 рр.

Згідно з п. 3.11. Положення теплопостачальна організація залишає за собою право не постачати теплову енергію на об'єкт, не підготовлений до опалювального періоду, та за відсутності гарантійного листа щодо усунення згаданих недоліків із зазначенням терміну їх усунення. Включення чи відключення споживача виконується за нарядом підрозділу теплопостачальної організації з попереднім повідомленням споживача.

З огляду на вищевикладене, наряди ПАТ «Київенерго» № 1007 від 16.12.2015 р. на включення та № 150 від 23.02.2016 р. на відключення підтверджують факт теплопостачання в період з 17.12.2015 р. по 23.02.2016 р. у приміщеннях відповідача, система опалення яких є складовою системи опалення будинку.

Вказані наряди та акт готовності до опалювального періоду від 05.09.2016 р. підтверджують факт надання послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем опалення в період з січня 2016 р. по лютий 2016 р., оскільки експлуатація системи теплопостачання в опалювальний період потребує підтримання її в належному стані шляхом проведення технічного обслуговування.

Таким чином, заперечення відповідача не приймаються судом до уваги.

Як вбачається з розрахунку позивача, відповідачем була здійснена передплата у попередні періоди, у зв'язку з чим заборгованість за листопад 2015 р. складала 92,94 грн. та була погашена відповідачем 13.01.2016 р., надані позивачем послуги у грудні 2015 р. у сумі 2859,48 грн. були оплачені відповідачем у повному обсязі, за надані позивачем послуги у січні 2016 р. відповідач розрахувався частково у сумі 147,58 грн., а за надані позивачем послуги у період з лютого 2016 р. по грудень 2016 р. взагалі не розрахувався.

У зв'язку з вищевикладеним, за відповідачем утворилась заборгованість за надані позивачем послуги у період з січня 2016 р. по грудень 2016 р. у сумі 15403,01 грн.

29.06.2016 р. позивачем на адресу відповідача була направлена претензія № 155/1/03-3905 від 16.06.2016 р., що підтверджується наявним в матеріалах справи фіскальним чеком № 9554 від 29.06.2016 р., в якій позивач зазначив, що за відповідачем наявна заборгованість за спожиту теплову енергію та послуги по технічному обслуговуванню системи ЦО у сумі 13048,29 грн. та просив відповідача сплатити вказану заборгованість та пеню у сумі 1204,98 грн.

Проте, вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначає, що позивач не є теплопостачальною організацією та не є надавачем таких послуг у розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до умов договору № 338254 від 01.01.2006 р., укладеного між ПАТ «Київенерго» та комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація", ПАТ «Київенерго» є теплопостачальною організацією, а за умовами договору № 1923 від 01.09.2012 р., який укладений між позивачем та відповідачем, позивач надає відповідачу послуги: з розподілу наданої енергопостачальною організацією в цілому на будинок теплової енергії у вигляді гарячої води на потреби опалення; по розрахунковому обслуговуванню абонентів з енергопостачальною організацією за спожиту теплову енергію; з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем опалення, абонентських уводів згідно з калькуляцією.

Також, відповідач вказує, що договором, який укладений між позивачем та відповідачем, були визначені інші тарифи, ніж у розрахунках позивача, відповідач не підписував жодної додаткової угоди на збільшення тарифів на теплопостачання та послуг технічного обслуговування.

Відповідно до п. 3.1.7. договору підприємство має право змінювати тарифи на теплову енергію згідно з розпорядженнями органу, який уповноважений встановлювати тарифи на теплову енергію, повідомиши про це споживача письмово.

Згідно з п. 3.1.8. договору підприємство має право змінювати вартість робіт по забезпеченню технічної експлуатації внутрішньобудинкових мереж ЦО, абонентських уводів та технічного обслуговування вузла обліку теплової енергії згідно з затвердженою калькуляцією, письмово повідомивши про це споживача.

Отже, відповідно до умов п. 3.1.7. та п. 3.1.8. позивач має право в односторонньому порядку змінювати тарифи за договором без укладення додаткових угод з відповідачем.

Як вбачається з реєстру видачі повідомлень про зміну тарифів на технічне обслуговування на підставі калькуляцій погоджених Департаментом житлово-комунальної інфраструктури ВО КМР (КМДА) та на теплову енергію, затверджених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг від 29.10.2015 р. № 2690 р. відповідач 10.12.2015 р. був ознайомлений із зміною тарифів, що підтверджується підписом уповноваженої особи - ОСОБА_5 на реєстрі видачі повідомлень.

Листом № 155/1/23-1048 від 10.02.2016 р. позивач повідомив відповідача про те, що на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах комунальних послуг від 29.12.2015 р. № 3226 «Про встановлення тарифів на теплову енергію ПАТ «Київенерго» вартість 1 Гкал спожитої теплової енергії з 01.01.2016 р. становить 1575,90 грн. з ПДВ, що підтверджується підписом ОСОБА_5 на реєстрі видачі повідомлень про зміну тарифів на теплову енергію, затверджених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг від 29.12.2015 р. № 3226.

Листом № 155/1/23-1936 від 10.03.2016 р. позивач повідомив відповідача про те, що на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах комунальних послуг від 28.01.2016 р. № 54 «Про встановлення тарифів на теплову енергію ПАТ «Київенерго» вартість 1 Гкал спожитої теплової енергії з 01.02.2016 р. становить 1550,60 грн. з ПДВ, що підтверджується підписом ОСОБА_5 на реєстрі видачі повідомлень про зміну тарифів на теплову енергію, затверджених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг від 28.01.2016 р. № 54.

Таким чином, позивач відповідно до умов п. 3.1.8. договору повідомив відповідача про зміну тарифів.

Враховуючи вищевикладене, заперечення відповідача не приймаються судом до уваги.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з приписами статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Таким чином, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги з теплопостачання енергії та з обслуговування та утримання внутрішньобудинкових інженерних систем ЦО та ГВП в нежилому приміщенні (будинку) у період з січня 2016 р. по грудень 2016 р. за договором № 1923 від 01.09.2012 р. у сумі 15403,01 грн. станом на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, то вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 15403,01 грн. підлягає задоволенню.

Позивач, посилаючись на ст. 1 Закону України «Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкової території» та на п. 3.4. додатку № 2 до договору, просить стягнути з відповідача 13292,16 грн. пені, нарахованої за загальний період з 24.07.2016 р. по 31.01.2017 р. на заборгованість відповідача.

Відповідно до п. 3.4. додатку № 2 до договору у випадку несплати за користування послугами, вказаними у цьому договорі, до кінця розрахункового періоду (п. 3 цього додатку) підприємство нараховує споживачу пеню на суму фактичного боргу у розмірі 0,5 % за кожен день прострочки платежу по день фактичної сплати, але не більше суми, обумовленої чинним законодавством України.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином, сторони у п. 3.4. додатку № 2 до договору збільшили період нарахування пені.

Відповідно до абз. 4 п. 2.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» нарахування пені у відповідному відсотковому розмірі від суми простроченого платежу передбачено, зокрема, статтею 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій". У таких випадках нарахування пені здійснюється не за Законом України "Про відповідальність за невиконання грошових зобов'язань", а на підставі спеціального нормативного акта, який регулює відповідні правовідносини. Наведене не виключає можливості покладення на боржника також і відповідальності, передбаченої частиною другою статті 625 ЦК України за невиконання грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності сплачують комунальні послуги за тарифами, які у встановленому законодавством порядку відшкодовують повну вартість їх надання та пропорційну частку витрат на утримання прибудинкової території; за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу.

Пунктом 3.4. додатку № 2 до договору сторонами встановлено менший розмір пені, а саме - 0,5 % за кожен день прострочки платежу.

Враховуючи вищевикладене, позивачем правомірно нараховано пеню у вказаному розмірі.

Проте, наданий розрахунок позивача є арифметично невірний.

Відповідно до вірного розрахунку, здійсненого судом сума пені нарахованої за загальний період з 24.07.2016 р. по 31.01.2017 р. на заборгованість відповідача, становить 13871,49 грн., проте стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 13292,16 грн. в межах заявлених позовних вимог.

Також, позивач на підставі ст. 625 ЦК України просить стягнути з відповідача 370,31 грн. 3% річних та 1661,03 грн. інфляційних втрат.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 370,31 грн. 3% річних, нарахованих за загальний період з 24.02.2016 р. по 31.01.2017 р. на заборгованість відповідача.

Враховуючи те, що наданий позивачем розрахунок 3 % річних є арифметично вірним, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача 370,31 грн. 3 % річних.

Позивач просить стягнути з відповідача 1661,03 грн. інфляційних втрат, нарахованих за загальний період 24.02.2016 р. по 23.01.2017 р. на заборгованість відповідача.

Відповідно до абзаців 2, 3 п. 3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Враховуючи вищевикладене, позивачем неправомірно нараховано інфляційні втрати за періоди з 24.02.2016 р. по 29.02.2016 р. та з 01.01.2017 р. по 23.01.2017 р. оскільки вказані періоди складають менше місяця.

Відповідно до вірного розрахунку, здійсненого судом, сума інфляційних втрат, нарахованих за загальний період з 01.03.2016 р. по 31.12.2016 р. на заборгованість відповідача за кожним актом окремо, становить 1287,02 грн. та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України покладається судом на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_3, код НОМЕР_1) на користь комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" (01001, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 51-А, код 03366500) 15403,01 грн. (п'ятнадцять тисяч чотириста три грн. 01 коп.) заборгованості, 13292,16 грн. (тринадцять тисяч двісті дев'яносто дві грн. 16 коп.) пені, 370,31 грн. (триста сімдесят грн. 31 коп.) 3% річних, 1287,02 грн. (одну тисячу двісті вісімдесят сім грн. 02 коп.) інфляційних втрат та 1580,52 грн. (одну тисячу п'ятсот вісімдесят грн. 52 коп.) судового збору.

2. В іншій частині позову відмовити.

Рішення підписано 03.07.2017 р.

Суддя О.О. Рябцева