ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"29" червня 2017 р. Справа № 911/1306/16

за заявою ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Ніса, в особі ліквідатора ОСОБА_2

до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Вітард, м. Бровари

про стягнення суми боргу та розірвання договору оренди

в межах провадження в справі № 911/1306/16

Суддя Лопатін А.В.

за участю представників згідно протоколу судового засідання.

Обставини справи:

У провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № 911/1306/16 за заявою боржника ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Ніса про банкрутство, провадження в якій порушено ухвалою суду від 28.04.2016 р.

Постановою господарського суду Київської області від 12.05.2016 р. визнано банкрутом ТОВ Ніса та відкрито його ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено ОСОБА_2, зобов'язано останнього протягом двох тижнів по закінченню встановленого частиною третьою ст. 95 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом строку подати на затвердження до суду реєстр вимог кредиторів банкрута, а за результатами роботи звіт та ліквідаційний баланс.

28.04.2017 р. через канцелярію господарського суду ліквідатором банкрута подано заяву, якою останній просить суд стягнути з ТОВ Вітард на користь ТОВ Ніса 99166,66 грн. орендної плати, 14633,53 грн. пені, 2513,00 грн. 3 % річних та 11311,41 грн. інфляційних втрат; розірвати договір оренди № 03-2015/А від 02.09.2015 р., який укладено між ТОВ Ніса та ТОВ Вітард; зобовязати ТОВ Вітард повернути майно банкруту.

Як свідчить зміст вказаної заяви, заявник звернувся до суду з такою заявою в межах провадження у справі № 911/1306/16 за заявою боржника ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Ніса про банкрутство, разом з тим, реквізити вказаної заяви свідчать, що відповідачем заявник визначає ТОВ Вітард.

Ухвалою господарського суду Київської області від 10.05.2017 р. призначено до розгляду заяву ліквідатора ТОВ Ніса ОСОБА_2 про стягнення суми боргу та розірвання договору оренди в межах провадження у справі № 911/1306/16 про банкрутство ТОВ Ніса на 14.06.2017 р.

14.06.2017 р. через канцелярію господарського суду представник ТОВ Ніса подав клопотання про витребування доказів, в якому просить суд витребувати у ТОВ Вітард для огляду оригінал договору оренди №03-2015/А від 02.09.2015 р. який укладено між ТОВ Ніса (код 39354017) та ТОВ Вітард (код 32101913).

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.06.2017 р. розгляд заяву ліквідатора ТОВ Ніса ОСОБА_2 про стягнення суми боргу та розірвання договору оренди в межах провадження у справі № 911/1306/16 про банкрутство ТОВ Ніса відкладено на 20.06.2017 р. Зобовязано ТОВ Вітард надати господарському суду Київської області для огляду оригінал договору оренди №03-2015/А від 02.09.2015 р. який укладено між ТОВ Ніса (код 39354017) та ТОВ Вітард (код 32101913).

20.06.2017 р. через канцелярію господарського суду Київської області від представника ТОВ Вітард надійшло клопотання про призначення експертизи та клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду Київської області від 20.06.2017 р. розгляд заяви ліквідатора ТОВ Ніса ОСОБА_2 про стягнення суми боргу та розірвання договору оренди в межах провадження у справі № 911/1306/16 про банкрутство ТОВ Ніса відкладено на 29.06.2017 р., зобовязано ТОВ Вітард подати до суду нормативно обґрунтовані та документально підтвердженні письмові заперечення щодо обставин, викладених у заяві ліквідатора ТОВ Ніса.

В судовому засіданні, розглянувши матеріали справи та заслухавши присутніх учасників судового процесу, суд зазначає таке:

Як вбачається з матеріалів справи, 20.06.2017 р. відповідачем подано клопотання про призначення експертизи. Вказане клопотання вмотивоване тим, що договір оренди № 03-2015/А від 02.09.2015 р., щодо АЗС, яка знаходиться за адресою: Київська область, Макарівський район, с. Березівка, вул. Київська, 51А директор ТОВ «Вітард» - ОСОБА_3 не підписував, рішення загальних зборів ТОВ «Вітард» щодо надання згоди на укладення такого договору не надавалось.

Враховуючи наведене, відповідач в обґрунтування клопотання про призначення експертизи стверджує, що підпис від імені директора ТОВ «Вітард» - ОСОБА_3 в договорі оренди № 03-2015/А від 02.09.2015 р. щодо АЗС, яка знаходиться за адресою: Київська область, Макарівський район, с. Березівка, вул. Київська, 51А, підроблений невідомими особами.

Частиною першою статтею 41 ГПК України встановлено, що для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Відповідно до приписів статті 4-2 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно зі статтею 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Здійснивши аналіз чинного законодавства, судом встановлено, що судова експертиза призначається у разі необхідності у встановленні обставин, які суд за відсутності проведення такої експертизи самостійно встановити не може.

Разом з тим, твердження відповідача, що договір оренди 03-2015/А від 02.09.2015 р., щодо АЗС, яка знаходиться за адресою: Київська область, Макарівський район, с. Березівка, вул. Київська, 51А директор ТОВ «Вітард» - ОСОБА_3 не підписував, які не підтверджуються жодними доказами, спростовуються долученими до заяви ліквідатора ТОВ Ніса ОСОБА_2 про стягнення суми боргу та розірвання договору оренди в межах провадження у справі № 911/1306/16 про банкрутство ТОВ Ніса доказами, а саме: договором про постачання електричної енергії від 23.10.2015 р. №ДП10984404/НС220069364, на якому відповідач жодним чином не акцентує увагу. Так як, умови даного договору, що укладений між ПАТ «Київобленерго» (постачальник) та ТОВ «Вітард» в особі директора ОСОБА_3 (споживач), підтверджується наявність укладеного між ТОВ «Ніса» (орендодавець) та ТОВ «Вітард» (орендар) в особі директора ОСОБА_3 договору оренди № 03-2015/А від 02.09.2015 р. (п. 9.4. договору про постачання електричної енергії від 23.10.2015 р. №ДП10984404/НС220069364).

Більше того, як вбачається з матеріалів справи, крім вищенаведеного договору про постачання електричної енергії, відповідачем, як споживачем за вказаним договором, було підписано та скріплено відтиском печатки товариства Акт від 23.10.2015 р. розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін по ктп №459, ктп №330, відповідно до якого згідно з граничним зображенням меж балансової належності: постачання відбувається на АЗС с. Березівка, яке є предметом договору оренди. Крім того, уповноваженою особою відповідача було підписано загальну однолінійну схему електропостачання, відповідно до якої електропостачання здійснюється на АЗС с. Березівка. Окрім наведеного, здійснення постачання електричної енергії на АЗС с. Березівка, яке є предметом договору оренди підтверджується підписаними уповноваженою особою відповідача та скріпленими відтисками печатки товариства: додатком № 2 до договору про постачання електричної енергії від 23.10.2015 р. №ДП10984404/НС220069364, додатком № 3 до договору про постачання електричної енергії від 23.10.2015 р. №ДП10984404/НС220069364, додатком № 4 до договору про постачання електричної енергії від 23.10.2015 р. №ДП10984404/НС220069364, додатком № 5 до договору про постачання електричної енергії від 23.10.2015 р. №ДП10984404/НС220069364, додатком № 6 до договору про постачання електричної енергії від 23.10.2015 р. №ДП10984404/НС220069364, додатком № 7 до договору про постачання електричної енергії від 23.10.2015 р. №ДП10984404/НС220069364, додатком № 8 до договору про постачання електричної енергії від 23.10.2015 р. №ДП10984404/НС220069364, додатком № 9 до договору про постачання електричної енергії від 23.10.2015 р. №ДП10984404/НС220069364.

Таким чином, вищевказаними діями, які було вчинено під час виконання умов договору про постачання електричної енергії від 23.10.2015 р. №ДП10984404/НС220069364 відповідач підтвердив, що він є споживачем за вказаним договором, згідно з яким за домовленістю сторін постачання електричної енергії здійснюється на АЗС, яка знаходиться за адресою: Київська область, Макарівський район, с. Березівка, вул. Київська, 51А, що є предметом договору оренди 03-2015/А від 02.09.2015 р., що, в свою чергу, підтверджує факт користування відповідачем вказаним обєктом на підставі договору оренди № 03-2015/А від 02.09.2015 р.

З огляду на все наведене вище, клопотання ТОВ «Вітард» про призначення експертизи є необґрунтованим та безпідставним, так як проведення експертизи з метою встановлення обставин, на які посилається відповідач не є необхідним, оскільки такі обставини спростовуються наданими доказами.

Розглянувши заяву ліквідатора ТОВ Ніса ОСОБА_2 про стягнення суми боргу та розірвання договору оренди в межах провадження у справі № 911/1306/16 про банкрутство ТОВ Ніса, заслухавши пояснення присутніх учасників судового процесу, врахувавши всі обставини даного спору та справи, в межах провадження якої він розглядуається, в їх сукупності, судом встановлено наступне:

Системний аналіз положень Закону № 2343-XII (Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом») дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону № 2343-XII мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України, а тому правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора (частина перша статті 20 Закону № 2343-XII); за позовом розпорядника майна (частина дев'ята статті 22 Закону № 2343-XII); за заявою комітету кредиторів (частина восьма статті 26 Закону № 2343-XII); за заявою керуючого санацією (частина п'ята статті 28 Закону № 2343-XII); за заявою ліквідатора (частина друга статті 41 Закону № 2343-XII).

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону № 2343-XII, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Вказаний висновок викладено в постанові Верховного суду України від 13.04.2016 р. у справі № 3-304гс16 (№ 908/4804/14).

Відповідно до ст. 82 ГПК України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього Кодексу. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

З огляду на той факт, що метою подання даної заяви ліквідатором ТОВ Ніса є залучення грошових коштів до ліквідаційної маси банкрута, з метою подальшого їх скерування на максимальне погашення вимог кредиторів, включених до реєстру вимог кредиторів ТОВ Ніса, дана заява, з урахуванням позиції Верховного суду України, підлягає розгляду в межах справи № 911/1306/16 про банкрутство ТОВ «Ніса».

Так, як вбачається з матеріалів заяви, 02.09.2015 р. між ТОВ «Ніса» (орендодавець) та ТОВ «Вітард» (орендар) було укладено договір оренди № 03-2015/А відповідно умов якого, у порядку та на умовах, визначених цим договором, орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове строкове платне користування на умовах оренди обєкт оренди, що розташований за адресою: Київська обл., Макарівський район, с. Березівка, вул. Житомирська, 51А (п. 1.1. договору).

Пунктом 4.1. договору сторони погодили, що за користування обєктом оренди орендар зобовязується сплачувати орендодавцю орендну плату у розмірі 5000,00 грн. у тому числі ПДВ - 20 % за кожний календарний місяць строку оренди, що також включає плату за користування земельною ділянкою на якій розташовано обєкт оренди та прилеглою до обєкта оренди територією.

В п. 4.2. договору зазначено, що орендар сплачує орендну плату щомісяця не пізніше сьомого числа поточного календарного місяця в якому орендар користується обєктом оренди.

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення його печатками сторін та діє до 02.09.2017 р. і до моменту повного виконання сторонами усіх зобовязань за цим договором (п. 14.1 договору).

Вказаний договір оренди підписаний представниками сторін та скріплений відтисками печаток товариств.

На виконання умов вищевказаного договору ТОВ «Ніса» передало, а ТОВ «Вітард» прийняло у користування обєкт оренди, що розташований за адресою: Київська обл., Макарівський район, с. Березівка, вул. Житомирська, 51А, що підтверджується договором про постачання електричної енергії №ДП10984404/НС220069364 від 23.10.2015 р., який укладено між ПАТ «Київобленерго» (постачальник) та ТОВ «Вітард» (споживач), так як в п. 9.4 вказаного договору чітко констатовано факт користування ТОВ «Вітард» автозаправною станцією, яка знаходиться за адресою: Київська обл., Макарівський район, с. Березівка, вул. Житомирська, 51А на підставі договору оренди № 03-2015/А від 02.09.2015 р.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи не здійснення орендарем орендної плати, що не спростовано належними та допустимими доказами, ліквідатор ТОВ «Ніса» просить стягнути з ТОВ «Вітард» заборгованість по орендній платі за договором оренди від 02.09.2015 р. № 03-2015/А в період користування орендарем майном, що є предметом вказаного договору з 03.09.2015 р. по 27.04.2017 р. в сумі 99167,66 грн.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Згідно з частиною першою та частиною сьомою статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до частини шостої статті 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з приписами частини першої ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до частини першої та п'ятої статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Суд перевіривши розрахунок суми боргу по орендній платі за договором оренди від 02.09.2015 р. № 03-2015/А здійснений ліквідатором, встановив що останній здійснено вірно.

Таким чином, ліквідатором ТОВ Ніса належними та допустимими доказами доведено факт користування ТОВ «Вітард» автозаправною станцією, яка знаходиться за адресою: Київська обл., Макарівський район, с. Березівка, вул. Житомирська, 51А на підставі договору оренди № 03-2015/А від 02.09.2015 р. та наявності заборгованості орендаря перед орендодавцем по орендній платі в сумі 99166,66 грн. В той час як, відповідачем жодними доказами дані обставини не спростовано.

Крім наведеного, з огляду на той факт, що ТОВ «Вітард» не здійснювалася сплата орендної плати, ліквідатор ТОВ «Ніса», посилаючись на норми чинного законодавства, крім основного боргу, просить суд стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 2513,00 грн. та інфляційні втрати у розмірі 11 311,41 грн. за період прострочення слати орендної плати з 08.09.2015 р. по 27.04.2017 р.

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних втрат, судом встановлено, що згідно з розрахунком суду 3% річних та інфляційні втрати є більшими від заявлених ліквідатором сум, проте, враховуючи приписи статті 83 ГПК України, суд дійшов висновку про доцільність розгляду вказаних вимог в межах заявлених сум.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З огляду на все наведене вище, враховуючи подані докази та виходячи з норм чинного законодавства, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог заявника про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 2513,00 грн. та інфляційні втрати у розмірі 11 311,41 грн.

Окрім наведеного вище, ліквідатор банкрута просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 14 633,53 грн. за період прострочення слати орендної плати з 08.09.2015 р. по 27.04.2017 р. за кожний місяць окремо.

Здійснивши перерахунок заявленої до стягнення пені, судом встановлено, що згідно з розрахунком суду сума пені за заявлений період є більшою від заявленої ліквідатором, проте, враховуючи приписи статті 83 ГПК України, суд дійшов висновку про доцільність розгляду вказаної вимоги в межах заявленої суми.

Частиною першою ст. 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Частиною третьою цієї ж статті встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно частини першої ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до частини шостої ст. 232 Господарського процесуального кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

В п. 9.2. договору оренди № 03-2015/А від 02.09.2015 р. вказано, що у випадку прострочення сплати орендної плати за цим договором орендар сплачує орендодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, нарахованої на суму несплачених коштів за кожен день прострочення.

З огляду на той факт, що ТОВ «Вітард» не здійснювалася сплата орендної плати, вимога ліквідатора ТОВ «Ніса» про стягнення пені у розмірі 14 633,53 грн. є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

З огляду на все наведене вище, суд задовольняє вимогу заявника щодо стягнення з ТОВ «Вітард» на користь ТОВ «Ніса» 99 166,66 грн. орендної плати, 14 633,53 грн. пені, 2513,00 грн. 3% річних та 11 311,41 грн. інфляційних втрат, що загалом становить 127 624,60 грн.

Що стосується вимоги про розірвання договору оренди № 03-2015/А від 02.09.2015 р., укладеного між ТОВ «Ніса» та ТОВ «Вітард», суд зазначає таке:

Згідно з частиною третьою статті 291 ГК України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених ЦК України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Статтею 783 ЦК України визначено, що наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі; наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі; наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі; наймач не приступив до проведення капітального ремонту, якщо обов'язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача.

При цьому повинні враховуватися приписи частини другої статті 651 ЦК України, які є загальними для розірвання договору та які передбачають можливість розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї з сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, установлених договором або законом.

Статтею 782 ЦК України передбачено спеціальний спосіб розірвання договору шляхом вчинення наймодавцем односторонньої відмови від нього, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Визначена статтею 782 ЦК України можливість розірвати договір найму шляхом відмови від договору в позасудовому порядку є правом, а не обов'язком наймодавця.

Право наймодавця на відмову від договору найму, передбачене частиною першою статті 782 ЦК України, не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою розірвати договір у разі несплати наймачем (орендарем) платежів, якщо вбачається істотне порушення умов договору.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 08.05.2012 р. у справі № 5021/966/2011.

З огляду на вищевказані обставини, істотне порушення орендарем (наймачем) такої умови договору оренди майна, як внесення орендної плати, є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання вказаного договору оренди в судовому порядку та повернення орендованого майна орендодавцю (наймодавцю).

Таким чином, враховуючи встановлення факту не здійснення орендарем (відповідачем) сплати орендної плати, про що було зазначено вище, вимога ліквідатора ТОВ «Ніса» про розірвання договору оренди № 03-2015/А від 02.09.2015 р., укладеного між ТОВ «Ніса» та ТОВ «Вітард» є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

Крім того, ліквідатор ТОВ «Ніса» просить суд зобовязати ТОВ «Вітард» повернути майно, що є предметом договору оренди № 03-2015/А від 02.09.2015 р., шляхом передання за актом приймання-передачі ТОВ «Ніса» обєкту оренди, що розташований за адресою: Київська обл., Макарівський район, с. Березівка, вул.Житомирська, 51А (автозаправна станція). Дана вимога є похідною від вимоги ліквідатора про розірвання вказаного договору оренди. А тому, враховуючи задоволення судом вимоги про розірвання договору оренди № 03-2015/А від 02.09.2015 р., укладеного між ТОВ «Ніса» та ТОВ «Вітард», суд задовольняє вимогу про зобовязання ТОВ «Вітард» передати за актом приймання-передачі ТОВ «Ніса» обєкту оренди, що розташований за адресою: Київська обл., Макарівський район, с. Березівка, вул.Житомирська, 51А (автозаправна станція).

Відповідно до частини пятої статті 49 ГПК України стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує судовий збір за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору.

За таких обставин, судові витрати понесені ТОВ «Ніса» в сумі 3514,37 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь заявника.

Згідно з приписами Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом за результатами розгляду спору в межах справи про банкрутство господарський суд виносить ухвалу, яка відповідно до приписів частини четвертої статті 8 вказаного Закону набирає законної сили з моменту їх прийняття, якщо інше не передбачено цим Законом.

Зважаючи на вищевикладене, керуючись ст. 86 Господарського процесуального кодексу України та Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, суд

ухвалив:

1. Заяву ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Ніса, в особі ліквідатора ОСОБА_2 від 27.04.2017 р. про стягнення суми боргу та розірвання договору оренди задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Вітард» (07403, Київська область, м. Бровари, вул. Кутузова, 131; код ЄДРПО України 39354017) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Ніса» (08014, Київська область, Макарівський район, с. Липівка, вул. Коцюбинського, буд. 2; поштова адреса: 03035, м. Київ, а/с 103, ОСОБА_2; код ЄДРПО України 32101913) 99 166 (девяносто девять тисяч сто шістдесят шість) гривень 66 копійок орендної плати, 14 633 (чотирнадцять тисяч шістсот тридцять три) гривні 53 копійки пені, 2513 (дві тисячі пятсот тринадцять) гривень 00 копійок 3% річних, 11 311 (одинадцять тисяч триста одинадцять) гривень 41 копійки інфляційних втрат та 3514 (три тисячі пятсот чотирнадцять) гривень 37 копійки судового збору.

3. Розірвати договір оренди № 03-2015/А від 02.09.2015 р., який укладено між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Ніса» (код ЄДРПО України 39354017) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Вітард» (код ЄДРПО України 32101913).

4. Зобовязати ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Вітард» (07403, Київська область, м. Бровари, вул. Кутузова, 131; код ЄДРПО України 39354017) передати за актом приймання-передачі ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Ніса» (08014, Київська обл., Макарівський район, с. Липівка, вул. Коцюбинського, буд. 2; поштова адреса: 03035, м. Київ, а/с 103, ОСОБА_2; код ЄДРПО України 32101913) обєкт з оренди, що розташований за адресою: Київська обл., Макарівський район, с. Березівка, вул. Житомирська, 51А (автозаправна станція).

5. Дана ухвала набирає законної сили з дати її винесення.

6. На примусове виконання даної ухвали суду видати накази.

Копію ухвали направити учасникам судового процесу.

Суддя А.В. Лопатін