РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2017Справа №910/6795/17

За позовом Приватного акціонерного товариства "ОТІС"

до Комунального підприємства "Ремонтно-експлуатаційна організація-4"

про стягнення боргу 2 179 198,42 грн.

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: 1) Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району міста Києва»;

2) Комунальне підприємство «Головний інформаційно - обчислювальний центр»

Суддя Ярмак О.М.

Представники:

від позивача: Мацюк В.В. - за дов.

від відповідача: Гришель С.О. - за дов.

від третьої особи 1: Стукалов А.В. - за дов.

від третьої особи 2: Науменко С.В. - за дов.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшов позов Приватного акціонерного товариства "ОТІС" до Комунального підприємства "Ремонтно-експлуатаційна організація-4" про стягнення боргу 2 179 198,42 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення норм законодавства України та укладеного між сторонами Договору № D24M4004 на повне технічне обслуговування ліфтів від 02.01.2013 не у повному обсязі здійснив оплату за виконані позивачем у період з листопада, грудня 2015 року та січня 2016 по липень 2016 року роботи, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 2 179 198,42 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.04.2017 за вказаним позовом порушено провадження у справі № 910/6795/17, слухання справи призначено на 30.05.2017.

26.05.217 до канцелярії суду позивачем подано додаткові матеріали по справі, відповідачем - відзив на позовну заяву в якому проти позову заперечує.

30.05.2017 від відповідача надійшло клопотання, в якому відповідач просив залучити до участі у справі іншого відповідача КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м.Києва" та КП "Головний інформаційно - обчислювальний центр" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, та витребувати у неї документи та інформацію.

Відповідно до частини 1 статті 24 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача.

Відповідно до п. 1.3 постанови Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 № 18 господарський суд за клопотанням сторони або за своєю ініціативою має право до прийняття рішення залучити до участі у справі іншого відповідача, якщо у спірних правовідносинах він виступає або може виступати як зобов'язана сторона.

Заміна первісного відповідача належним відповідачем допускається лише за згодою позивача, яка має бути викладена в його письмовій заяві чи зафіксована в протоколі судового засідання. Якщо ж такої згоди не надано, то господарський суд у залежності від конкретних обставин справи вчиняє одну з таких дій: 1) розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і відмовляє в позові, оскільки відповідач не є належним; 2) залучає до участі у справі з власної ініціативи іншого відповідача згідно з частиною першою статті 24 ГПК. При цьому в останньому із зазначених випадків: господарський суд зобов'язує позивача згідно з частиною другою статті 56 ГПК надіслати відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів, а в разі невиконання цього обов'язку у встановлений судом строк залишає позов без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК. Ухвали про залучення іншого відповідача чи заміну неналежного відповідача не можуть бути оскаржені в апеляційному та у касаційному порядку.

Суд зазначає, що у спірних правовідносинах Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» не є зобов'язаною стороною, у зв'язку з чим підстави для залучення до участі у справі Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» у якості іншого відповідача відсутні.

За таких обставин, суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про залучення до участі у справі іншого відповідача - Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва».

Ухвалою від 30.05.2017 залучено до участі у справі третіх осіб - Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району міста Києва»;

2) Комунальне підприємство «Головний інформаційно - обчислювальний центр» та відкладено розгляд справи на 27.06.2017.

27.06.2017 до канцелярії суду треті особи 2,3 подали письмові пояснення по справі.

В судовому засіданні 27.06.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

02.01.2013 між Комунальним підприємством «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» (балансоутримувач), Комунальним підприємством «Ремонтно-експлуатаційна організація-4» Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації (замовник) та Приватним акціонерним товариством «Отіс» (виконавець) укладено Договір № D24M4004 на повне технічне обслуговування ліфтів, відповідно до умов якого замовник, як експлуатуюча житловий фонд організація, за дорученням балансоутримувача передає, а виконавець приймає на себе обов'язки щодо виконання робіт з технічного обслуговування ліфтів за формою повного технічного обслуговування в будинках, зазначених у Додатку № 1.

Відповідно до п. 1.2 договору, технічне обслуговування ліфтів здійснюється відповідно до Порядку встановлення вартості технічного обслуговування ліфтів і систем диспетчеризації», затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 09.11.2006 № 369. Повне технічне обслуговування включає: щомісячні ремонти; щоквартальні ремонти; заміну комплектувальних виробів у міру зносу згідно з переліком послуг з технічного обслуговування та поточного ремонту ліфтів, приведеного в наказі Держжитлокомунгоспу України від 10.08.2004 № 150; звільнення пасажирів з кабін ліфтів, що зупинилися; роботи за викликом у разі несанкціонованої зупинки ліфтів; повні періодичні планові та позачергові огляди.

Згідно з п. 2.2 Договору, щомісячна вартість робіт за договором у відповідності з розрахунками складає 243 892,54 грн.

Відповідно до 2.2 (в редакції Додаткової угоди № 2 від 27.12.2013) щомісячна вартість робіт за договором у відповідності з розрахунками складає 263 209,10 грн.

Відповідно до п. 2.3 договору, вартість договору може бути змінена залежності від зміни характеристик обладнання і/або режимів його роботи, кількості ліфтів, зміни обсягів, а також на підставі нормативно-правових документів, які регламентують вартість або впливають на рівень цін даного предмету договору. Зміни договірної ціни оформлюються трьохсторонньою додатковою угодою до цього договору.

Згідно з п. 7.1 Договору, договір набирає чинності з 01.01.2013 і діє до 31.12.2017.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Як вбачається з матеріалів справи, за період з листопада 2015 року по липень 2016 року, позивачем були виконані роботи з технічного обслуговування ліфтів за Договором № D24M4004 на повне технічне обслуговування ліфтів від 02.01.2013 на загальну суму 2 360 774,04 грн., що підтверджується актом № 424М4004 від 30.11.2015 на суму 262 927,92 грн.; актом № 424М4004 від 31.12.2015 на суму 262 441,58 грн.; актом № 424М4004 від 29.01.2016 на суму 262 441,58 грн.; актом № 424М4004 від 29.02.2016 на суму 262 441,58.; актом № 424М4004 від 31.03.2016 на суму 263577,50 грн..; актом № 424М4004 від 29.04.2016 на суму 263 577,50 грн.; актом № 424М4004 від 31.05.2016 на суму 263 577,50 грн.; актом № 424М4004 від 30.06.2016 на суму 259 894,44 грн., актом № 424М4004 від 29.07.2016 на суму 259 894,44 грн., які підписні представниками сторін та скріплені печатками, копії актів містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 2.5 Договору, розрахунки за надані послуги здійснюються замовником щомісяця до 5-го числа другого місяця за звітним у розмірі місячної вартості робіт, згідно з підписаними актами виконаних робіт, що надаються виконавцем.

Таким чином, надані позивачем послуги з технічного обслуговування ліфтів повинні були бути оплачені до 5-го числа другого місяця за звітним у розмірі, зазначеному у відповідних актах приймання виконаних робіт по технічному обслуговуванню ліфтів (за період листопад, грудень 2015 та з січня по липень 2016 року).

При цьому, відповідно до п. 2.6 Договору, оплата за виконані роботи здійснюється замовником шляхом розщеплення плати, що надходить від населення за послуги на утримання будинків і прибудинкових територій протягом наступного за звітним місяця і направляється на рахунок виконавця за послуги з технічного обслуговування ліфтів у розмірах, встановлених органами влади, що мають на те відповідні повноваження. У випадку, якщо коштів, що надійшли виконавцеві за поточний (звітний) місяць, недостатньо для оплати виконаних робіт, різниця, що утворилася покривається за рахунок коштів замовника. При перевищенні загальної оплати над обсягом виконаних робіт за згодою сторін різниця зараховується замовнику як погашення заборгованості попередніх періодів, а при відсутності заборгованості - як авансування майбутніх платежів.

Таким чином, саме на відповідача як на замовника робіт за Договором № D24M4004 на повне технічне обслуговування ліфтів від 02.01.2013 покладений обов'язок проводити оплату за надані позивачем (виконавцем) роботи.

Відповідачем не надано суду доказів оплати виконаних позивачем робіт за у період листопад, грудень 2015 та з січня по липень 2016 року.

При цьому, зважаючи на умови, викладені у п. 2.6 Договору № D24M4004 на повне технічне обслуговування ліфтів від 02.01.2013, відповідачем не надано суду доказів надходження від населення оплат за послуги на утримання будинків і прибудинкових територій за спірний період, з огляду на що саме відповідач у повному обсязі повинен був оплатити виконані позивачем роботи у спірний період.

Водночас, судом встановлено, що 01.09.2016 Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» сплатило на користь позивача грошові кошти у розмірі 200 000, грн. призначення платежу - оплата згідно з Договором переуступки боргу № 102 від 19.05.2015 за технічне обслуговування ліфтів, що підтверджується банківською випискою, копія якої долучена позивачем до позовної заяви.

При цьому, позивачем долучено до позовної заяви копію листа Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» вих. № 304 від 02.09.2016, в якому третя особа повідомляє позивача про зарахування сплачених нею грошових коштів у сумі 200 000 грн. 00 коп. в рахунок погашення заборгованості Комунального підприємства «Ремонтно-експлуатаційна організація-4».

Згідно зі статтею 528 Цивільного кодексу України виконання обов'язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов'язання не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто.

Суд зазначає, що з умов Договору, вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства та суті зобов'язання не випливає, що обов'язок боржника (замовника робіт - Комунального підприємства «Ремонтно-експлуатаційна організація-4») з оплати вартості виконаних позивачем (підрядником) робіт повинен бути виконаний особисто, а отже такий обов'язок може бути виконаний третьою особою.

Позивачем, сума в розмірі 200 000,00 грн. була зарахована Відповідачу, яка оплата за технічне обслуговування ліфтів наступним чином:

- 18 424 грн. 38 коп.- на погашення залишку боргу жовтня 2015 року;

- 181 575 грн. 62 коп. - на погашення частини боргу листопада 2016 року.

Суд вважає обґрунтованими здійснені позивачем зарахування сплачених третьою особою грошових коштів з огляду на незазначення платником у призначенні платежу чіткого призначення платежу - конкретного місяця виконання робіт з технічного обслуговування ліфтів.

Таким чином, у Відповідача перед Позивачем виникла заборгованість за технічне обслуговування ліфтів за період листопад, грудень 2015 року та з січня 2016 року по липень 2016 року у розмірі 2 179 198,42 грн.

Водночас, відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що відповідно до розпорядження Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 06.02.2015 року № 58 "Про передачу та закріплення житлового та нежитлового фонду за Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового і нежитлового фонду Святошинського району м. Києва", відповідач у березні 2015 року передав житловий фонд, а також інше рухоме і нерухоме майно новому спеціалізованому Комунальному підприємству "Керуюча компанія з обслуговування житлового і нежитлового фонду Святошинського району м. Києва" і що саме з зазначеного часу обов'язок відповідача щодо надання житлово-комунальних послуг припинився, а відтак, обов'язок щодо оплати вартості послуг з технічного обслуговування ліфтів за Договором з березня 2015 року, покладено саме на Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового і нежитлового фонду Святошинського району м. Києва", оскільки останній є розпорядником цільових коштів, отриманих від споживачів таких послуг.

Суд вважає вказані твердження відповідача необгрунтованими з огляду на таке.

Так, стороною, на яку покладено обов'язок здійснювати оплату за виконані позивачем роботи з технічного обслуговування ліфтів за Договором № D24M4004 на повне технічне обслуговування ліфтів від 02.01.2013 є саме відповідач (замовник) - Комунальне підприємство «Ремонтно-експлуатаційна організація-4».

Доказів заміни зобов'язаної сторони (сторони, яка повинна здійснювати оплату робіт) за Договором № D24M4004 на повне технічне обслуговування ліфтів від 02.01.2013 сторонами суду не надано.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 510 Цивільного кодексу України сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Судом встановлено, що 19.05.2015 між Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» (новий боржник) та Комунальним підприємством «Ремонтно-експлуатаційна організація-4» (первісний боржник) укладено Договір № 102 про переведення боргу, в порядку та на умовах якого первісний боржник переводить свій борг (обов'язки), який ним був набутий на підставі Договору № D24M4004 на повне технічне обслуговування ліфтів від 31.01.2014 та Договору № D24D4004 на технічне обслуговування об'єднаних диспетчерських систем ліфтів від 31.10.2010, укладених з Приватним акціонерним товариством «Отіс», за послуги надані з 01.03.2015, а новий боржник замінює первісного боржника у зобов'язанні, що виникає із зазначеного вище договору і приймає на себе обов'язки з оплати боргу первісного боржника за основним договором № D24M4004 у сумі 404 292,04 грн. та за основним договором № D24D4004 у сумі 22 471, 27 грн.

Додатковою угодою № 1 від 29.07.2015 та Додатковою угодою № 2 від 31.12.2015 сторони вносили зміни до п. 1.1 Договору № 102 про переведення боргу від 19.05.2015, змінюючи розмір зобов'язання нового боржника з оплати заборгованості за Договором № D24M4004 на повне технічне обслуговування ліфтів від 31.01.2014 та Договором № D24D4004 на технічне обслуговування об'єднаних диспетчерських систем ліфтів від 01.09.2008.

Разом з тим, суд зазначає, що предметом позову є стягнення заборгованості з оплати за виконані Приватним акціонерним товариством «Отіс» роботи за Договором № D24M4004 на повне технічне обслуговування ліфтів від 02.01.2013, в той час як Договір № 102 про переведення боргу від 19.05.2015 укладений між відповідачем та третьою особою стосовно Договору № D24M4004 на повне технічне обслуговування ліфтів від 31.01.2014 та Договору № D24D4004 на технічне обслуговування об'єднаних диспетчерських систем ліфтів від 31.10.2010.

При цьому, будь-яких письмових пояснень з цього приводу учасниками процесу суду не надано.

Крім того, будь-яких доказів укладення договору про заміну замовника (боржника) за Договором № D24M4004 на повне технічне обслуговування ліфтів від 02.01.2013 сторонами суду не надано.

При цьому, відповідно до ст. 520 Цивільного кодексу України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до п. 1.2 Договору № 102 про переведення боргу від 19.05.2015 цей договір укладено сторонами на підставі письмової згоди кредитора на переведення боргу, що підтверджується його листом № 4-95 від 15.05.2015, який є невід'ємною частиною цього договору.

Водночас, з листа Приватного акціонерного товариства «Отіс» № 4-95 від 15.05.2015 не вбачається, що позивачем була надана будь-яка згода на заміну боржника (з Комунального підприємства «Ремонтно-експлуатаційна організація-4» на Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва») у зобов'язанні з оплати робіт, виконаних за Договором № D24M4004 на повне технічне обслуговування ліфтів від 02.01.2013, в тому числі за спірний період.

Згідно зі статтею 528 Цивільного кодексу України виконання обов'язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов'язання не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто. У цьому разі кредитор зобов'язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою. У разі невиконання або неналежного виконання обов'язку боржника іншою особою цей обов'язок боржник повинен виконати сам. Інша особа може задовольнити вимогу кредитора без згоди боржника у разі небезпеки втратити право на майно боржника (право оренди, право застави тощо) внаслідок звернення кредитором стягнення на це майно. У цьому разі до іншої особи переходять права кредитора у зобов'язанні і застосовуються положення статей 512-519 цього Кодексу.

За змістом зазначених норм права зобов'язання боржника за його волею може бути ним покладено на іншу особу (якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов'язання не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто) та у випадку виконання зобов'язання іншою (третьою) особою до цієї особи переходять права та обов'язки кредитора у зобов'язанні.

При цьому підставою для виконання третьою особою зобов'язань за боржника є покладення на цю особу такого зобов'язання боржником, як за власною ініціативою так і за попередньою домовленістю цієї особи з боржником.

Таке покладення виконання зобов'язань відповідно до частини першої статті 528 ЦК України є обов'язковим для прийняття кредитором як належного виконання зобов'язань.

Як встановлено судом, сплачені третьою особою (Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва») грошові кошти у загальному розмірі 200 000 грн. 00 коп. були зараховані позивачем в оплату заборгованості за Договором № D24M4004 на повне технічне обслуговування ліфтів від 02.01.2013, в рахунок оплати робіт, виконаних позивачем у спірний період.

Суд зазначає, що фактичне прийняття позивачем виконання третьою особою обов'язку відповідача (боржника) з часткової оплати виконаних позивачем робіт не свідчить, що кредитор (позивач) погодився на переведення боргу щодо несплачених частин вартості виконаних робіт (про заміну боржника щодо всього зобов'язання).

При цьому, суд зазначає, що наявні в матеріалах справи копії угод про зарахування зустрічних однорідних вимог та протоколи до угод про зарахування зустрічних однорідних вимог не свідчать про те, що обов'язок зі оплати вартості робіт з технічного обслуговування ліфтів за Договором № D24M4004 на повне технічне обслуговування ліфтів від 02.01.2013 з березня 2015 року покладено не на відповідача, а на Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового і нежитлового фонду Святошинського району м. Києва", з огляду на те, що вказані договори/угоди регулюють правовідносини виключно між Комунальним підприємством "Ремонтно-експлуатаційна організація - 4" та Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового і нежитлового фонду Святошинського району м. Києва" та Приватне акціонерне товариство "ОТІС" не є стороною зазначених договорів та угод, у зв'язку з чим наведені документи не містять будь-яких обставин, які входять до предмету доказування у даній справі (з огляду на заявлені предмет і підставу позову).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку щодо необґрунтованості тверджень відповідача, що саме Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» повинно здійснити оплату за виконані позивачем у спірний період роботи, так як докази заміни боржника у зобов'язанні з оплати вартості робіт за вказаний за Договором № D24M4004 на повне технічне обслуговування ліфтів від 02.01.2013 в матеріалах справи відсутні.

Що стосується інших заперечень відповідача, що з березня 2015 року саме третій особі було передано на баланс весь житловий та нежитловий фонд Святошинського району міста Києва, на та саме із зазначеного часу обов'язок щодо надання житлово-комунальних послуг відповідача припинився та перейшов до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва", суд зазначає, що наведені відповідачем обставини не відносяться до предмету доказування у даній справі, не спростовують обов'язку відповідача виконати умови Договору № D24M4004 на повне технічне обслуговування ліфтів від 02.01.2013 в частині оплати вартості виконаних робіт на користь позивача.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 83, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства «Ремонтно - експлуатаційна організація - 4» (03146, м. Київ, вул. Якуба Коласа, буд. 8-А, ) на користь Приватного акціонерного товариства "ОТІС" (03062, м. Київ, вул. Чистяківська, буд.32, ) 2 179 198 (два мільйони сто сімдесят дев'ять тисяч сто дев'яносто вісім) грн. 42 коп. заборгованості, 32 687 (тридцять дві тисячі шістсот вісімдесят сім) грн. 98 коп. витрат по сплаті судового збору в розмірі.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 03.07.2017.

Суддя Ярмак О.М.