ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2017 р. Справа № 911/801/17

За позовом Заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі територіальної громади Богуславського району

до 1) Богуславської районної ради Київської області, Київська обл., м. Богуслав

2) ОСОБА_1

3) ОСОБА_2

4) ОСОБА_3

про визнання незаконним рішення та витребування нерухомого майна

Суддя- Мальована Л.Я.

Представники сторін:

прокурор - Кулішенко О.Ю.;

відповідача 1 - Шевченко М.А.;

відповідача 2 - ОСОБА_5;

відповідача 3 - ОСОБА_6;

відповідача 4 - не з'явився.

Обставини справи:

Заступник керівника Кагарлицької місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі територіальної громади Богуславського району про визнання незаконним та скасування рішення Богуславської районної ради № 393-36-VI від 12.02.15 р. та про зобов'язання відповідачів повернути об'єкт нерухомості за адресою м. Богуслав, вул. Миколаївська, 92, приміщення 70 територіальній громаді Богуславського району.

Розгляд справи здійснювався за допомогою звукозаписуючого комплексу "Оберіг" на CD диск № б/н.

Прокурор підтримав заявлені позовні вимоги та просив задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача 1 визнає позовні вимоги.

Представник відповідачів 2, 3 заперечив проти позову та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача 4 в засідання суду не з'явився, хоча про місце і час розгляду справи був належним чином повідомлений судом.

Прокурор разом з позовом заявив клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на об'єкт нерухомого майна розташованого за адресою м. Богуслав, вул. Миколаївська, 92, приміщення 70.

Розглянувши дане клопотання, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для вжиття заходів до забезпечення позову у даній справі виходячи з наступного.

Відповідно до статті 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Прокурором не було наведено суду жодних підстав, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів, не наведено суду належних доказів, також з матеріалів справи судом не встановлено обставин, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам держави. Окрім того, прокурором не наведено доказів того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, клопотання прокурора щодо забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Враховуючи те, що нез'явлення представника відповідача 4 не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача 4, згідно статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представників відповідачів 1, 2, суд встановив:

12.02.2015 року рішенням Богуславської районної ради «Про перелік об'єктів майна спільної власності територіальних громад Богуславського району, які підлягають приватизації у 2015 році» № 393-36-VI затверджено перелік і спосіб приватизації об'єктів спільної власності територіальних громад Богуславського району, які підлягають приватизації у 2015 році, до якого включено нежитлове приміщення Богуславської центральної районної аптеки № 18 по вул. Миколаївській, 92 в м. Богуславі балансовою вартістю 273 840,17 грн. з визначенням способу приватизації - викуп орендарем.

08.05.15 року між Богуславською районною радою та ОСОБА_1 на підставі рішення Богуславської районної ради № 393-36-УІ від 12.02.15 року «Про перелік об'єктів майна спільної власності територіальних громад Богуславського району, які підлягають приватизації у 2015 році» укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення площею 1069,20 кв.м за адресою: АДРЕСА_1, яке зареєстровано за останньою державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори Полковніковою Т.А. за № 9605108.

27.05.15 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу на 474/1000 частини нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1, яке зареєстровано за ОСОБА_2 приватним нотаріусом Богуславського районного нотаріального округу Іщенко Оксаною Вікторівною за № 9821852.

29.05.15 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу на 52/1000 частини нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1, яке зареєстровано за ОСОБА_3 приватним нотаріусом Богуславського районного нотаріального округу Іщенко О.В. за № 9851573.

15.07.15 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу на 350/1000 частини нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1, яке зареєстровано за ОСОБА_2 приватним нотаріусом Богуславського районного нотаріального округу Іщенко Оксаною Вікторівною за № 10425773.

В обґрунтування заявленого позову прокурор посилається на те, що рішення Богуславської районної ради в частині затвердження способу приватизації - викуп орендарем нежитлового приміщення по АДРЕСА_1, договори купівлі-продажу вказаного приміщення та внесені на їх підставі записи про реєстрацію права власності на це приміщення суперечать вимогам закону з огляду на те, що колишнє приміщення Богуславської центральної районної аптеки № 18 по АДРЕСА_1 відповідно до ст. 2 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», є об'єктом соціально-культурного призначення та відноситься до групи Ж об'єктів малої приватизації, а отже правові відносини щодо вказаної категорії майна регулюються цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» приватизація об'єктів малої приватизації здійснюється шляхом: викупу; продажу на аукціоні (в тому числі за методом зниження ціни, без оголошення ціни); продажу за конкурсом з відкритістю пропонування ціни за принципом аукціону (далі - конкурс).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» викуп застосовується щодо об'єктів малої приватизації, які не продано на аукціоні, за конкурсом, а також у разі, якщо право покупця на викуп об'єкта передбачено законодавчими актами.

Згідно ч. 4 ст. 7 Закону, покупці подають до відповідного органу приватизації заяву про включення підприємства до одного із зазначених у цій статті переліків об'єктів, що підлягають приватизації.

Заява повинна містити: назву об'єкта малої приватизації, його місцезнаходження; запропоновані умови купівлі та експлуатації об'єкта.

Разом із заявою покупці - фізичні особи подають: відомості про особу, домашню адресу, громадянство; номери рахунків у банківських установах, з яких здійснюватимуться розрахунки за придбаний об'єкт приватизації.

До заяви додаються: документ про внесення плати за подання заяви; довідку органу доходів і зборів про подану декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) (для покупців - фізичних осіб) у випадках, передбачених частиною першою статті 6 цього Закону.

Форму заяви та розмір плати за її подання встановлює орган приватизації. При цьому розмір плати за подання заяви не повинен перевищувати половини розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Додаткові відомості та документи подаються органу приватизації лише за згодою заявника.

Орган приватизації розглядає подану заяву і в разі відсутності підстав для відмови у приватизації включає підприємство до переліків, зазначених у частині першій цієї статті. Результати розгляду не пізніш як через 20 днів з дня подання заяви доводяться до заявника у письмовій формі.

Частиною 3 ст. 18-2 Закону визначені особливості приватизації об'єктів групи «Ж»: уповноважені органи управління разом з пропозиціями стосовно включення об'єктів соціально-культурного призначення до переліку об'єктів, що підлягають приватизації, подають до державних органів приватизації пропозиції щодо строку збереження профілю діяльності об'єктів соціально-культурного призначення або можливості перепрофілювання кожного з таких об'єктів; державні органи приватизації погоджують з відповідними місцевими державними адміністраціями переліки об'єктів соціально-культурного призначення, що підлягають приватизації; об'єкти соціально-культурного призначення приватизуються шляхом їх продажу єдиним майновим комплексом із збереженням профілю діяльності.

З огляду на вищевикладені обставини прокурор вказує, що Богуславською районною радою оспорюваним рішенням незаконно всупереч вимог ст. 11 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» включено приміщення Богуславської центральної районної аптеки № 18 по АДРЕСА_1 до об'єктів, які підлягають приватизації шляхом викупу, оскільки процедура приватизації на аукціоні та за конкурсом не проводилася та законодавчими актами не передбачено право ОСОБА_1 на викуп цього об'єкта.

Також, порушено порядок та процедура проведення приватизації нерухомого майна, а саме в порушення ст. 7 Закону У країни «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» ОСОБА_1 (покупець) до відділу з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого апарату Богуславської районної ради (орган приватизації) не надано: заяву про включення підприємства до переліку об'єктів, що підлягають приватизації; документу про внесення плати за подання заяви.

На думку прокурора, в порушення ч. 3 ст. 18-2 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» Богуславська районна рада не подала до органу приватизації пропозиції щодо строку збереження профілю діяльності об'єктів соціально-культурного призначення або можливості його перепрофілювання, орган приватизації не погодив з Богуславською райдержадміністрацією перелік об'єктів соціально-культурного призначення, що підлягають приватизації, приміщення Богуславської центральної районної аптеки № 18 приватизовано шляхом їх продажу не єдиним майновим комплексом без збереження профілю діяльності.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» у разі подальшого відчуження приватизованого об'єкта новий власник об'єкта зобов'язаний у двотижневий строк з дня переходу до нього права власності на об'єкт подати державному органу приватизації копії документів, що підтверджують його право власності.

Однак, вимоги ст. 23 Закону власниками майна не дотримані, копії документів, що підтверджують їх право власності до відділу з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого апарату Богуславської районної ради (органу приватизації) не надано.

Відсутність погодження державним органом приватизації подальшого відчуження об'єкта приватизації є підставою для визнання правочинів щодо такого відчуження недійсними.

Таким чином, на думку прокурора, рішення Богуславської районної ради № 393-36-УІ від 12.02.2015 року в частині затвердження способу приватизації - викуп орендарем нежитлового приміщення по вул. Миколаївській, 92 в м. Богу слав не відповідає вимогам ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 7, 10, 11, 23 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», що є підставою для визнання його незаконним та скасування в судовому порядку.

За правилами статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно без достатньої правової підстави, зобов'язана його повернути. Особа зобов'язана повернути майно й тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Таким чином прокурор зазначає, що оскільки рішення районної ради, на підставі якого ОСОБА_1 отримала нерухоме майно підлягає скасуванню - то підстава, на якій майно було набуте, відпаде, а тому ОСОБА_1, згідно вимог статі 1212 ЦК України, зобов'язана повернути отримане нею нерухоме майно територіальній громаді Богуславського району, а також зобов'язати повернути територіальній громаді Богуславського району: ОСОБА_1 124/1000 часток, ОСОБА_2 824/1000 часток, ОСОБА_3 52/1000 часток об'єкта нерухомості розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Представник відповідачів 2, 3 заперечує проти позову посилаючись на те, що станом на момент прийняття спірного рішення відчужене приміщення, в якому було розміщено аптеку № 18, втратило статус об'єкта соціально-культурного призначення, що відноситься до об'єктів приватизації групи «Ж», оскільки згідно п. 2 рішення «Про управління майном спільної власності територіальних громад Богуславського району» № 295-26-VІ від 25.12.2013 року, копія якого міститься в матеріалах справи, вирішено: враховуючи те, що рішенням районної ради «Про управління майном спільної власності територіальних громад Богуславського району» №87-06-VІ від 25.06.2011 року комунальну установу - центральну районну аптеку №18 було передано в оперативне управління райдержадміністрації з підпорядкуванням центральній районній лікарні, головному лікарю після внесення вище зазначених змін до Статуту аптеки, що діє при районній лікарні, розташувати центральну районну аптеку №18 в приміщенні центральної районної лікарні та забезпечити кадрами.

Також відповідачі 2, 3 в наданих поясненнях вказують на ту обставину, що рішення про зміну місця розташування аптеки № 18 було прийнято з огляду на незадовільний стан приміщення, в зв'язку з чим після передачі в оренду ОСОБА_1 у спірному приміщенні було проведено відновлювальний ремонт з невідємними поліпшеннями, що не можуть бути відокремлені від об'єкта нерухомості без погіршення його стану, тому вартість даного об'єкту зросла і станом на дату приватизації склала 500 867 грн. 00 коп., що також не було враховано прокурором при подачі позову до суду.

Отже, об'єкт соціально-культурного призначення аптеку № 18 станом на дату прийняття рішення про приватизацію спірного нежитлового приміщення було розміщено в іншому місці.

Таким чином, станом на дату винесення спірного рішення, нежитлове приміщення по вулиці Миколаївська, 92, м. Богуслав за своїми юридичними та технічними характеристиками є окремим індивідуально визначеним майном і відноситься до об'єктів групи «А» (п. 2 ч.І. ст.2 ЗУ «Про «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)».

Крім того, представник відповідачів 2,3 щодо вимог про витребування майна зазначає, що відповідно до закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово- правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Крім того, права особи, яка вважає себе власником майна, підлягають захисту шляхом задоволення позову до володільця, з використанням правового механізму, установленого статтею 1212 ЦК України у разі наявності правових відносин речово- правового характеру безпосередньо між власником та володільцем майна.

Такий спосіб захисту можливий шляхом застосування віндикаційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 1212 ЦК України, які дають право витребувати в набувача це майно.

Суд звертає увагу на ту обставину, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є добросовісними набувачами оскільки набули права власності згідно договорів купівлі продажу укладених з ОСОБА_1, а відповідно до до ст.330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього, проте прокурором не ставиться вимога про визнання недійсними договорів купівлі-продажу укладених між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на 474/1000 частини нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 та 27.05.15 посвідченого приватним нотаріусом Богуславського районного нотаріального округу Іщенко Оксаною Вікторівною за № 9821852 від 27.05.2015 року; ОСОБА_3 на 52/1000 частини нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 та 29.05.15 посвідченого приватним нотаріусом Богуславського районного нотаріального округу Іщенко О.В. за № 9851573від 29.05.2015 року та ОСОБА_2 на 350/1000 частини нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 та 15.07.15 посвідченого приватним нотаріусом Богуславського районного нотаріального округу Іщенко Оксаною Вікторівною за № 10425773 від 15.07.2015 року, а лише ставиться вимога про витребування спірного майна.

За обставин, коли власниками спірного майна є Відповідачі, які набули права власності на нього відповідно до вимог діючого законодавства - на підставі дійсних правочинів, які, після їх укладення, як того вимагає Закон, були зареєстровані у встановленому законом порядку, підстав для задоволення заявлених Прокурором вимог про повернення майна та/або його витребування не існує.

Враховуючи вищевикладене, обставини, викладені у позовній заяві прокурора, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, його позовні вимоги є такими, що не ґрунтуються на нормах законодавства України, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на прокурора.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Суддя Л.Я. Мальована