ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 року Справа № 915/374/17

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 дов. №10 від 03.01.2017,

представник відповідача в судове засідання не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу,

За позовом: Обласного комунального підприємства Миколаївоблтеплоенерго, 54034, м.Миколаїв, вул.Миколаївська,5а

до відповідача: Приватного Миколаївського обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях Миколаївтурист, 54001, м.Миколаїв, вул.Московська, 6; 54038, м. Миколаїв, вул. Генерала Карпенка, будинок 46

про: стягнення 284 008,33 грн.

встановив:

Обласне комунальне підприємство Миколаївоблтеплоенерго звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовними вимогами про стягнення з Приватного Миколаївського обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях Миколаївтурист заборгованості в розмірі 284 008,33 грн. з якої: 241 217,26 грн. основний борг, 4 077,95 грн. 3% річних, 15 829,09 грн. інфляційні, 22 884,03 грн. пеня.

Позивач до відділу документального забезпечення господарського суду Миколаївської області надав заяву №1522/01/юр від 12.05.2017, заяву №1522/02/юр від 23.05.2017, заяву №1522/03/юр від 24.05.2017, заяву №1522/05/юр від 19.06.2017, заяву №1522/06/юр від 20.06.2017, заяву №1522/07/юр від 22.06.2017 в яких вказує, що після звернення з позовом до суду, відповідачем 04.05.2017, 05.05.2017, 10.05.2017, 13.05.2017, 15.052017, 16.05.2017, 19.06.2017, 26.05.2017, 29.05.2017, 30.05.2017, 06.06.2017, 07.06.2017, 09.06.2017, 12.06.2017, 13.06.2017, 16.06.2017, 21.06.2017 сплачено частину основного боргу в загальному розмірі 119 200,00 грн. (4000,00 грн. + 4000,00 грн. + 109 500,00 грн. + 700,00 грн. + 1000,00 грн.), у звязку з цим позивач просить суд припинити провадження у справі №915/374/17 в частині стягнення з відповідача основного боргу на суму 119 200,00 грн. та стягнути з відповідача 122 017,26 грн. основного боргу, 4 149,59 грн. 3% річних, 15 829,09 грн. інфляційних, 23 045,54 грн. пені.

22.06.2017 відповідач до відділу документального забезпечення господарського суду Миколаївської області надав заяву в якій просить суд розгляд справи здійснити за відсутності представника відповідача. Повідомляє, що на виконання боргових зобов'язань перед позивачем ним сплачено частину основного боргу та станом на день розгляду справи в суді заборгованість відповідача складає 122 017,25 грн. Просить суд відмовити позивачу у задоволенні вимог щодо стягнення пені, збитків від інфляції, 3% річних, оскільки ПАТ «Миколаївтурист» є збитковою організацією в підтвердження чого посилається на звіт про фінансовий результат підприємства за 1 кв. 2017 року, в результаті чого мають місце численні боргові зобовязання.

У відповідності до вимог ст. 77 ГПК України у судових засіданнях 23.05.2017, 24.05.2017, 20.06.2017 оголошувалась перерва.

При прийнятті рішення судом взято до уваги наступне.

11 липня 2013 року між Обласним комунальним підприємством Миколаївоблтеплоенерго (далі теплопостачальна організація) та Приватним Миколаївським обласним акціонерним товариством по туризму та екскурсіях Миколаївтурист (далі споживач) було укладено договір № 410.02 на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії (Далі - Договір), за умовами вказаного Договору виконавець зобов'язується виробляти, транспортувати та постачати теплову енергію, а споживач використовувати теплову енергію для об'єктів, перерахованих у Додатку № 1 цього Договору (п.1.2 Договору).

30 січня 2014 року Обласне комунальне підприємство Миколаївоблтеплоенерго та Приватне Миколаївське обласне акціонерне товариство по туризму та екскурсіях Миколаївтурист уклали Додаткову угоду № 1 до Договору № 410.02 від 11.07.2013р., у відповідності з якою назву Договору виклали в наступній редакції: Договір № 410.02 купівлі продажу теплової енергії.

Згідно п. 1.4.1 Договору, розрахунки за послуги теплопостачання централізоване опалення здійснюються: - при наявності приладів обліку для всіх споживачів згідно тарифу за 1 Гкал з оплатою протягом опалювального періоду. У випадку припинення роботи тепло лічильника по тарифу, що діє в опалювальному періоді для певної категорії споживачів за опалення 1 кв.м. загальної площі з оплатою на протязі опалювального періоду або року.

Сторони 31.01.2014 уклали Додаткову угоду № 1 до Договору № 410.02 від 11.07.2013р. в якій погодили викласти п. 1.4.1 в наступній редакції: При наявності приладу обліку теплової енергії по тарифу за 1 Гкал та показникам приладу обліку з оплатою протягом опалювального періоду.

Пунктом 1.8 Договору передбачено, що остаточний розрахунок здійснюється відповідно рахунку фактури до 25 числа поточного місяця бюджетними організаціями; до 20 числа місяця наступного за звітним, іншими групами споживачів.

Пунктом 2.6 Договору сторонами передбачено, що витрати тепла визначаються по показникам приладів обліку. Споживач відзвітовується за спожиту теплову енергію по показникам приладів обліку відомістю встановленого зразку з 15 по 18 число поточного місяця для бюджетних організацій, до 24 числа поточного місяця для житлових організацій, з 25 по 30 число поточного місяця для інших організацій. Споживач повинен вести журнал щоденного обліку споживання теплової енергії, прошнурований, пронумерований, скріплений печаткою та підписом представника теплової інспекції позивача.

У відповідності до п. 2.11 Договору, надання послуг теплопостачання споживачу проводиться тільки за нарядом, одержаним у виконавця та за наявності актів на повну готовність систем теплопостачання, підписаних виконавцем та балансоутримувачем будинку.

Відповідно до п. 6.1 Договору, договір діє з 01.08.2013 до 01.08.2018 та враховується щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення строку не поступає заява однієї з сторін про відмову від діючого Договору.

Позивачем умови договору виконувались належним чином. Так, позивач на виконання умов Договору підключив обєкт відповідача до системи опалення, що підтверджується нарядами на підключення №273 від 01.10.2015 (а.с.19), №274 від 01.10.2015 (а.с. 20), №2015 від 15.10.2016 (а.с.23), №2016 від 15.10.2016 (а.с.24) та нарядами на відключення №4144 від 31.03.2016 (а.с.21), №4145 від 31.03.2016 (а.с.22), №3002 від 31.03.2017 (а.с.25), №3003 від 31.03.2017 (а.с.26) та відпустив теплову енергію у період з 15.10.2015 по 31.03.2017 на загальну суму 414 060,13грн., що підтверджується рахунками - фактури № 410.02 від 30.10.2015 (а.с.56), № 410.02 від 30.11.2015 (а.с. 57), № 410.02 від 30.12.2015 (а.с. 58), №410.02 від 29.01.2016 (а.с.59), № 410.02 від 29.02.2016 (а.с. 60), № 410.02 від 31.03.2016 (а.с. 61), №410.02 від 31.10.2016 (а.с.62), №410.02 від 30.11.2016 (а.с.63), №410.02 від 28.12.2016 (а.с.64), №410.02 від 31.01.2017 (а.с.65), №410.02 від 28.02.2017 (а.с.66), №410.02 від 31.03.2017 (а.с.67), які були направлені на адресу відповідача, що підтверджується реєстрами згрупованих рекомендованих листів (а.с.68-79).

Відповідач вимоги Договору в частині своєчасної та повної оплати вартості отриманого від позивача товару виконав частково в сумі 172 842,87 грн., та станом на день подання позову до суду основний борг відповідача становив 241 217,26 грн. (414 060,13 грн. 172 842,87 грн.).

Позивач у наданих до суду заявах №1522/01/юр від 12.05.2017, №1522/02/юр від 23.05.2017, №1522/03/юр від 24.05.2017 №1522/05/юр від 19.06.2017, №1522/06/юр від 20.06.2017, №1522/07/юр від 22.06.2017 вказав, що відповідачем 04.05.2017, 05.05.2017, 10.05.2017, 13.05.2017, 15.052017, 16.05.2017, 19.06.2017, 26.05.2017, 29.05.2017, 30.05.2017, 06.06.2017, 07.06.2017, 09.06.2017, 12.06.2017, 13.06.2017, 16.06.2017, 21.06.2017 сплачено частину основного боргу в загальному розмірі 119 200,00 грн. (4000,00 грн. + 4000,00 грн. + 109 500,00 грн. + 700,00 грн. + 1000,00 грн.), у звязку з цим позивач просить суд припинити провадження у справі №915/374/17 в частині стягнення з відповідача основного боргу на суму 119 200,00 грн. та стягнути з відповідача 122 017,26 грн. основного боргу

Згідно п. 1-1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи, що відповідач частково здійснив оплату заборгованості згідно Договору №410.02 від 11.07.2013 в сумі 119 200,00 грн., під час розгляду справи судом, то провадження у справі в частині стягнення з відповідача заборгованості в сумі 119 200,00 грн. згідно Договору №410.02 від 11.07.2013 підлягає припиненню у звязку з відсутністю предмету спору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до п. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Так, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості в сумі 122 017,26 грн. (241 217, 26 грн. 119 200,00 грн.) за поставлену теплову енергію за період з 15.10.2015 по 31.03.2017 по Договору №410.02 від 11.07.2013 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушеннями умов, зазначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до п. 5.1 Договору, в разі несвоєчасної оплати послуг у строки, визначені у п. 7.8 Договору, споживач зобовязаний сплатити на користь виконавця суму заборгованості з урахуванням за весь час прострочення виконання грошових зобовязань пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу. Пеня нараховується за останні шість місяців, що передували зверненню до суду.

Позивач згідно наданого до суду розрахунку (а.с.191-194) нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 23 045,54 грн. за період з 28.04.2016 по 20.04.2017

Так, за підрахунком суду здійсненого за допомогою програми «Законодавство», вірний розмір пені (за період з 28.04.2016 по 20.04.2017) який підлягає задоволенню становить 22 964,17 грн.

Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 81,37 грн.

(23 045,54 грн. 22 964,17 грн.) задоволенню не підлягають.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання за вимогою кредитора, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення.

Позивач згідно наданого до суду розрахунку (а.с.195, 196) нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні в розмірі 15 829,09 грн. нараховані за період з грудня 2015 року по березень 2017 року.

Судом за допомогою програми «Законодавство» перевірений розрахунок інфляційних за період з грудня 2015 року по березень 2017 року та визначено що розмір інфляційних становить 16 157,77 грн., але враховуючи принцип диспозитивності стягненню підлягають інфляційні у розмірі 15 829,09 грн. який заявлений позивачем в позовній заяві.

Позивач згідно наданого розрахунку (а.с.191-194) нарахував та просить суд

стягнути з відповідача 3% річних за період з 20.11.2015 по 20.04.2017 в розмірі 4 149,59 грн., розмір яких є обґрунтований відповідно до вимог Закону та підлягає задоволенню.

Відповідач у наданій до суду заяві просить суд відмовити позивачу у задоволенні вимог щодо стягнення пені, збитків від інфляції, 3% річних, оскільки ПАТ «Миколаївтурист» є збитковою організацією в підтвердження чого посилається на звіт про фінансовий результат підприємства за 1 кв. 2017 року, в результаті чого мають місце численні боргові зобовязання в тому числі перед державним бюджетом, по заробітній платі та податкам, перед іншими підприємствами.

Позивач проти заяви відповідача про відмову у стягненні збитків від інфляції, 3% річних та пені заперечує. Зазначає, що збитки від інфляції та 3% річних не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу кредитора, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів та шляхом отримання від боржника компенсації за користування коштами належними до сплати кредиторові, тому нараховані інфляційні та 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України за невиконання умов договору не можуть бути зменшені за рішенням суду. Вказує, що основними споживачами теплової енергії є бюджетні підприємства та населення міста, які мають постійну значну заборгованість за спожиту теплову енергію. Заборгованість перед позивачем госпрозрахункових організацій становить 5,84 млн. грн., бюджетних установ 2,44 млн. грн. найбільшу суму становить заборгованість населення 140,81 млн. грн., оскільки населення є головним споживачем теплової енергії, що виробляється ОКП Миколаївоблтеплоенерго. У звязку з тим, що єдиним джерелом для виконання зобовязань підприємства є кошти, отримані в якості оплати за спожиту теплову енергію з боку населення, бюджетних установ та госпрозрахункових підприємств та субвенції на погашення різниці у тарифах на теплову енергію, то зменшення розміру пені призведе до погіршення скрутного фінансового становища підприємства. Згідно з Порядком розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків із гарантованим постачальником природного газу, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №217 від 18.06.2017, переважна більшість грошових коштів, що надійшли від споживачів, перераховуються відповідачем за спожитий природний газ на рахунок гарантованого постачальника природного газу ПАТ «НАК «Нафтогаз України», і в розпорядження позивача не потрапляють. Коштів, що залишаються в розпорядженні підприємства не вистачає для виконання в повному обсязі податкових зобовязань, зобовязань по виплаті заробітної плати, розрахунків за енергоносії, здійснення ремонтних та аварійно відновлювальних робіт. 2016 рік для позивача закінчився із чистим фінансовим результатом у вигляді збитків в розмірі 47,1 млн. грн., перший квартал 2017 року - додатково ще 19,9 млн. грн. Враховуючи вищевикладене, майновий стан позивача, його стратегічну важливість для міста, відсутність виключних питань для зменшенні пені просить суд відмовити відповідачу у задоволенні заяви.

Враховуючи відсутність виняткових випадків для зменшення пені суд ухвалив в задоволенні клопотання відповідача про відмову в стягнені пені відмовити. Клопотання відповідача про відмову позивачу в стягненні 3% річних та інфляційних є безпідставне та задоволенню не підлягає.

Будь - яких доказів того, що відповідач належним чином і в повному обсязі виконав свої зобовязання щодо оплати позивачеві вартості поставленого товару згідно умов та в строки визначені Договором, відповідач, у порушення приписів ст. 33 ГПК України, суду не надав, тобто не довів безпідставність позовних вимог, тоді як надані позивачем докази, як зазначалось вище, навпаки, підтверджують наявність вказаної у позові заборгованості, а відтак і обґрунтованість позовних вимог.

Частиною 5 ст. 49 ГПК України визначено, що - суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 44, 49, 77, 80, 82, 82-1, 84, 85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі в частині стягнення з Приватного Миколаївського обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях Миколаївтурист заборгованості за поставлену теплову енергію по Договору №410.02 від 11.07.2013 в сумі 119 200,00 грн.- припинити.

2. Позовні вимоги задовольнити частково.

3. Стягнути з Приватного Миколаївського обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях Миколаївтурист (54001, м.Миколаїв, вул.Московська, 6; 54038, м. Миколаїв, вул. Генерала Карпенка, будинок 46, відомості про розрахункові рахунки відсутні, ) на користь Обласного комунального підприємства Миколаївоблтеплоенерго (54034, м.Миколаїв, вул.Миколаївська,5а, п/р 10 МОУ ВАТ «Державний ощадний банк України», МФО 326461, ) 122 017,26 грн. основного боргу, 4 149,59 грн. 3% річних, 15 829,09 грн. інфляційних, 22 964,17 грн. пені та 2 498,62 грн. судового збору.

4. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 23.06.2017

Суддя Н.О. Семенчук