ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.06.2017 Справа № 904/5354/17

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Міська ОСОБА_1", м. Дніпро

до товариства з обмеженою відповідальністю "Рантьє-Днєпр", м. Дніпро

про стягнення заборгованості в сумі 251 123, 57 грн.

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, дов. б/н від 01.03.17 р., представник;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Міська ОСОБА_1" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення 200 000,00 грн., що складають суму заборгованості договором про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги № 23/05-14 від 23.05.2014 року, 39 813, 57 грн. - інфляції грошових коштів, 11 310, 00 грн. - річних.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, його представник в судове засідання не з'явився.

Останній був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, з огляду на наступне.

Згідно з Інформаційним листом Вищого господарського суду України від 13.08.2008р. № 01-8/482 "Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2008 року" відповідно до пункту 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженою наказом Вищого господарського суду України від 10.12.2002р. № 75 (з подальшими змінами), перший, належним чином підписаний, примірник процесуального документа (ухвали, рішення, постанови) залишається у справі; на звороті у лівому нижньому куті цього примірника проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправку документа, що містить: вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена.

Дана відмітка, за умови, що її оформлено відповідно до наведених вимог названої Інструкції, є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу.

Водночас до повноважень господарських судів не віднесено з'ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи, примірники повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками „адресат вибув", „адресат відсутній", зокрема, "за зазначеною адресою не проживає" і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників процесу про вчинення судом певних процесуальних дій.

Крім того, особи, які беруть участь у розгляді справи, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення.

Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду. (див. Постанову Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.11р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 30.05.17 р., відповідач знаходиться за адресою, зазначеною у позовній заяві, на яку і були надіслані як ухвала суду про порушення провадження у справі так і ухвали суду про відкладення справи.

Таким чином, господарський суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь представника у судовому засіданні.

У судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

23.05.14 р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Міська ОСОБА_1" (Позикодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Рантьє-Днєпр" (Позичальник) укладено договір про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги № 23/05-14.

Відповідно до п. 1.1. вищезазначеного договору Позикодавець (позивач у даній справі) надає Позичальнику (відповідачу) поворотну безвідсоткову фінансову допомогу, а Позичальник зобов'язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених даним договором.

Вказаний вище договір за своєю правовою природою у цивільному законодавстві відповідає договору позики.

Відповідно до частини 1 статті 1046 Цивільного кодексу, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно пункту 2.1. договору, поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в межах суми 200 000,00 грн. без ПДВ.

Повортна фінансова допомога надається Позичальнику на безоплатній основі, тобто плата за користування чужими грошовими коштами не стягується (п.2.2.).

У п.2.3. договору, сторони домовились, що поворотна фінансова допомога надається Позикодавцем шляхом її перерахування на рахунок Позичальника в термін, який не повинен перевищувати 2-х робочих днів з дати надання Позичальником усної (телефонний зв'язок, тощо) або письмової (на розсуд Позичальника) заявки на одержання фінансової допомоги.

За умовами договору, п.2.5., днем виконання відповідного замовлення у розумінні п.2.3. договору вважається день зарахування поворотної фінансової допомоги на розрахунковий рахунок Позичальника.

Виконуючи умови договору, позивач у травні 2014 року надав товариству з обмеженою відповідальністю "Рантьє-Днєпр" фінансову допомогу на суму 200 000,00 грн., що підтверджується банківською випискою, копія якої залучена до матеріалів справи (а.с.11).

Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

В пункті 3.1. договору сторони встановили строк повернення отриманої фінансової допомоги до 23.05.2015 р.

Згідно п.2.6. договору, днем виконання Позичальником зобов'язання по поверненню суми фінансової допомоги є дата зарахування коштів на рахунок Позичальника.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказів виконання зобов'язання, щодо здійснення повернення отриманих грошових коштів в сумі 200 000,00 грн. на рахунок позивача на момент розгляду спору відповідачем надано суду не було.

При викладених обставинах, вимоги позивача, щодо стягнення в примусовому порядку з відповідача зазначеної вище суми, слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 1050 Цивільного кодексу України передбачені наслідки порушення договору позичальником, зокрема, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошових зобов'язань на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Згідно наданого позивачем розрахунку, сума річних за період прострочення з 24.05.2015 року по 11.04.2017 року складає 11 310,00 грн., яка і підлягає до примусового стягнення.

Відповідно до п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" від 17.12.2013 року, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

Як вбачається із наданого розрахунку, позивачем здійснювалось нарахування інфляції з місяця, в якому платіж мав бути здійснений.

Після перерахунку, з врахуванням положень, викладених у зазначеній вище Постанові ВГСУ, до стягнення підлягає інфляція грошових коштів за загальний період з червня 2015 року по березень 2017 р. в сумі 38 874,97 грн.

Керуючись ст. 526, 625, 1046, 1049, 1050 Цивільного кодексу України, ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Рантьє-Днєпр" (49000, м. Дніпро, провулок Добровольців,15, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Міська ОСОБА_1" (49000, м. Дніпро, площа Десантників,5, ) 200 000 (двісті тисяч гривень) 00 коп. основного боргу, 11 310 (одинадцять тисяч триста десять гривень) 00 коп. річних, 38 874 (тридцять вісім тисяч вісімсот сімдесят чотири гривні) 97 коп. інфляції грошових коштів, 3752 (три тисячі сімсот п'ятдесят дві гривні) 52 коп. судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 29.06.2017 р.

Суддя ОСОБА_3