ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"30" червня 2017 р. Справа № 907/502/17

За заявою ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про вжиття заходів до забезпечення позову у справі №907/502/17

за позовом ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Казка", м. Ужгород

про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників та нової редакції статуту товариства

Суддя Васьковський О.В.

Представники:

від позивача - Резуненко О.А., адвокат;

від відповідача - Маркусь М.і., представник за довіреністю від 18.01.17.

СУТЬ СПОРУ: визнання недійсним рішення загальних зборів учасників та нової редакції статуту товариства.

ВСТАНОВИВ:

Позивачем 20.06.17 подано до господарського суду заяву про вжиття заходів до забезпечення позову в порядку ст.ст. 66, 67 Господарського процесуального кодексу України шляхом накладення арешту та заборону відчуження на нерухоме майно, що належить на праві власності ТОВ "Казка" та заборону відповідачу укладати будь-які правочини по відношенню до вказаного нерухомого майна .

В обґрунтування поданої заяви про вжиття заходів до забезпечення позову позивач посилається на вчинення засновником ОСОБА_4 та іншими особами дій щодо заволодіння майном відповідача з метою його незаконного відчуження та отримання вигоди з його реалізації.

Позивач заяву мотивує необхідністю вжиття заходів до забезпечення позову відносно нерухомого майна, яке знаходиться в м. Ужгороді за адресами: пл.Б.Хмельницького3, пл.Б. Хмельницького 3 а та пл.Б.Хмельницького 3 б через можливі дії з відчуження вказаного нерухомого майна ТОВ «Казка» внаслідок обставин пов'язаних передачею майна в іпотеку.

Відповідач заперечив щодо задоволення заяви та пояснив, що позивачем до заяви про забезпечення позову не додано доказів про наявність фактичних обставин з якими позивач пов'язує необхідність застосування заходів забезпечення позову, а саме вчинення конкретних дій спрямованих на відчуження майна.

Вважає доводи позивача лише необґрунтованими припущеннями, які не можуть бути підставою для Забезпечення позову, шляхом обмеження Відповідача у здійсненні ним розпорядження належним йому нерухомим майном.

Нерухоме майно за адресою м.Ужгород пл. пл.Б.Хмельницького 3 «а» загальною площею 256,3 кв.м. не є предметом іпотеки, а тому доводи позивача про те, що іпотека спрямована на відчуження всього майна товариства є невірними. Істотною у зв'язку з цим вважає ту обставину, що загальна площа нерухомого майна, яке передано в іпотеку складає 139 кв.м., при цьому площа нерухомого майна товариства, яка іпотекою не обтяжена складає 256 кв.м.

Крім того, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, зареєстровано іпотеку відносно майна за адресами м.Ужгород пл.Б.Хмельницького 3, та пл.Б.Хмельницького 3 «б».

Також звертає увагу суду на те, що предметом оскарження у справі №907/502/17 є рішення загальних зборів Учасників (засновників) ТОВ «Казка», яке оформлено протоколом №1/17 від 07.06.2017р., а відносини іпотеки виникли у червні 2016р., тому вважає ці обставини жодним чином між собою не пов'язані.

Зазначає, що ОСОБА_5 протягом всього часу та до сьогоднішнього дня є директором ТОВ «Казка» і за рік існування відносин іпотеки не вчинив жодних дій з відчуження майна товариства. Директор ТОВ «Казка» ОСОБА_5 укладаючи договір іпотеки діяв на підставі згоди наданої рішенням загальних зборів товариства, а тому не вчинив жодних неправомірних та самовільних дій.

За наслідками розгляду заяви позивача про вжиття заходів до забезпечення позову, суд прийшов до висновку, у задоволенні заявлених вимог про вжиття заходів до забезпечення, відмовити з огляду на наступне.

Позовні вимоги у даній справі є немайновими, позивач, є учасником господарського товариства, який приймає участь в управлінні товариством, на умовах, в порядку визначеному законодавством та установчими документами з відповідним обсягом прав по відношенню до товариства.

Статтею 66 ГПК України визначено, що господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду

Статтею 67 ГПК України, зокрема, встановлено, що види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами Види забезпечення позову можуть використовуватися господарським судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, заборона вчиняти дії має стосуватися лише пакета акцій, безпосередньо пов'язаного з предметом спору.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Спосіб забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборону відчуження на нерухоме майно, що належить на праві власності ТОВ "Казка" та заборону відповідачу укладати будь-які правочини по відношенню до вказаного нерухомого майна не є адекватним заходом, спроможним забезпечити права та законні інтереси сторін при вирішенні справи по суті, тому не є співвідносними із заявленими позивачем вимогами у розумінні ст. 67 Господарського процесуального кодексу України і не повинні мати наслідком припинення господарської діяльності субєкта господарювання.

Керуючись ст.ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

у задоволенні заяви відмовити.

Копію даної ухвали направити сторонам та третім особам.

Суддя О.В. Васьковський