ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26 червня 2017 р. Справа № 903/218/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк"

до відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю Пакко Холдинг

2) Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий центр Темпо

про стягнення 63 924 209,74 грн.

Головуюча суддя Костюк С.В.

Судді: Бондарєв С. В.

ОСОБА_1

при секретарі Коритан Л.Ю.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2, дов. від 15.12.2014 року

від відповідача-1: н/з;

від відповідача-2: н/з.

Права та обов'язки учаснику судового процесу роз'яснені відповідно до ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Клопотання про фіксацію судового процесу технічними засобами не поступало.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Суть: Позивач Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" ставить вимогу стягнути солідарно з відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю Пакко Холдинг та Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий центр Темпо 63924209,74 грн., з них 63450000,00 грн. заборгованості по кредиту, 446793,74 грн. відсотків за користування кредитом, 12900,00 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 14516,00 грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків.

Обґрунтовуючи свої вимоги зазначає, що 11.01.2013 року між ПАТ Укрсоцбанк (Банк) та ОСОБА_3 Пакко Холдинг (Позичальник) було укладено кредитний договір № 06.1-20/002, за умовами якого Банк зобовязався надати Позичальнику кредит, а останній зобовязався погашати кредит, сплачувати відсотки, комісії, інші платежі та виконувати інші зобовязання.

Згідно п.1.1. кредитного договору Банк надає Позичальнику кредит в сумі 100000000,00 грн. з можливістю отримувати в гривні та з терміном кредиту до 31.12.2020 року.

Підпунктом 5.2.1. пункту 5.2 кредитного договору передбачено, що процентна ставка для часток в гривні є фіксованою і на дату укладення договору складає 6,5 % річних; процентна ставка за користування кредитом буде становити 18% річних починаючи з 31-го календарного дня з дати порушення Позичальником графіку погашення кредиту, передбаченого п.4.1 цього договору, та/або виникнення простроченої заборгованості по нарахованим процентам за цим договором та до дати погашення простроченої заборгованості за цим договором (п.п. 5.2.2.).

У випадку несплати Позичальником в належний термін будь-якої суми за цим договором, Позичальник сплачує Банку на його вимогу неустойку, що належить до сплати в останній робочий день кожного календарного тижня (якщо інше не погоджено з Банком) на рахунок визначений Банком, з простроченої суми за період з дати прострочення оплати до дати фактичної оплати включно за ставкою, яка складається з :подвійної облікової ставки НБУ та 15% річних (п.6.2. договору).

16.01.2017 року на адресу відповідача-1 направлено вимогу № 02-29/67-687 про надання документів, перелік яких вказаний у вимозі у відповідності до підпункту (f) п.8.2 кредитного договору, яким передбачено, що Позичальник зобовязаний надавати Банку фінансову звітність протягом 5-ти робочих днів з дня закінчення встановлених законодавством строків для надання фінансової звітності до державних органів та на вимогу Банку (не пізніше 3-х робочих днів з дня такої вимоги) будь-яку інформацію щодо фінансового стану Позичальника, а також будь-які документи, що стосуються чи мають будь-яке відношення до договору, інших фінансових документів та їх виконання. Дану вимогу відповідач-1 отримав 20.01.2017 року, проте її не виконав.

Згідно п.п. (іv) п.10.2 кредитного договору Банк має право у будь-який час після настання випадку невиконання вимагати дострокового погашення кредиту і в такому випадку кредит повинен бути достроково погашений Позичальником зі сплатою всіх належних до сплати процентів та інших платежів, передбачених договором.

26.01.2017 року позивачем на адресу відповідача-1 надіслано вимогу щодо дострокового погашення кредиту на загальну суму 63777710,55 грн. протягом 7-ми днів з дати отримання вимоги, у звязку з невиконанням зобовязань за кредитним договором щодо надання Банку документів. Дана вимога отримана відповідачем-1 20.01.2017 року, однак заборгованість позичальником не погашена.

17.01.2013 року, з метою забезпечення виконання Позичальником зобовязань за кредитним договором, було укладено договір поруки № 06.1-20/098 між ПАТ Укрсоцбанк, ОСОБА_3 Пакко Холдинг та ОСОБА_3 Темпо (Поручитель).

Згідно договору поруки, Поручитель поручається перед Банком за виконання Позичальником в повному обсязі усіх існуючих та майбутніх грошових зобовязань Позичальника за кредитним договором, у тому числі, але не виключно, і щодо сплати усіх процентів, комісій, неустойки, регрес них та інших сум, що належать до сплати Позичальником у відповідності до кредитного договору (п.1.1. договору поруки).

Відповідно до п. 1.3 договору поруки 16.02.2017 року на адресу відповідача-2 позивачем направлено вимогу № 08.41-186/67-2538 від 13.02.2017 року про виконання порушеного зобовязання.

При правовому обґрунтуванні заявленої вимоги позивач посилається на норми ст. ст. 526, 530, 554, 610, 612, 1054 ЦК України та ст. 193 ГК України.

Відповідач ОСОБА_3 Пакко Холдиног (відповідач-1) в поясненні від 02.06.2017 року № 2366 вимогу позивача вважає безпідставною та просить в позові відмовити.

При цьому вказує, що згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України банк за кредитним договором зобовязується надати кредитні кошти позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти;між сторонами по справі 11.01.2013 року було укладено кредитний договір з загальною сумою кредиту 100 000 000,00 грн. та терміном повернення до 31.12.2020 року; розділом 3 договору передбачено умови надання кредиту; абзацом 2 п. 4.1 р.4 порядок повернення кредиту (додаток № 2 до кредитного договору); свої зобовязання за кредитним договором товариство виконувало належним чином, в т.ч. і щодо надання визначеної договором (п.п.1 п. 8.2 р.8 ) фінансової звітності, про що свідчить відсутність претензій зі сторони банку з 11.01.2013 року; згідно вимоги від 16.01.2017 року, вих.. № 02-29/67-687, банк вимагав надати документи, які не передбачено договором; пунктом 10.2 р.10 договору передбачено заходи у разі неналежного виконання зобовязання, однак банком дані не було застосовано, а направлено вимогу та позов про дострокове погашення кредиту, що розцінюється позивачем, як вчинення дій, що порушують права товариства ( ч.ч.2,3 ст. 13 ЦК України); в жодному пункті договору конкретно не передбачено, такий випадок його невиконання, як ненадання документів на вимогу банку; тому обставини, на які посилається позивач у вимозі від 16.01.2017 року про виконання порушеного зобовязання та у позовній заяві не є випадком невиконання позичальником своїх зобовязань, передбачених п.п. (с) п.10 кредитного договору № 06.1-20/002 від 11.01.2013 року, а відтак, і підставою вимагати дострокового погашення кредиту зі сплатою всіх належних до сплати процентів та інших платежів згідно п.п. іv п. 10.2 р.10 договору, про що товариство повідомило банк листом від 28.02.2017 року вих..№ 1522 у відповіді на вимогу від 26.01.2016 року. Також зазначає, що позивачем неправомірно нарахована пеня, а саме, з порушенням Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань

При обґрунтуванні заперечень, зазначених в поясненні, посилається на норми ст. ст. 1049, ч.12 ст. 1050 ЦК України, п. 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.11.2014 року № 1 Про деякі питання вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів.

Відповідач ОСОБА_3 Торговий центр ТЕМПО (відповідач-2) в наданому суду поясненні вимоги позивача повністю заперечує, вказуючи, що відповідно до п. 1.3 договору поруки № 06.1-20/098 від 17 січня 2013 року, який укладений між ПАТ Укрсоцбанк (Банк), ТОВ ПАККО Холдинг (Позичальник) і ТОВ Торговий центр ТЕМПО (Поручитель), Поручитель, як солідарний боржник, зобов'язується сплатити Банку всі суми, належні до сплати Позичальником за кредитним договором лише в разі порушення Позичальником зобов'язання щодо сплати відповідної суми коштів за кредитним договором, протягом 5 п'яти робочих днів з дати пред'явлення Поручителю відповідної письмової вимоги.

Згідно п.п. а) п. 2.2. договору поруки Поручитель зобов'язаний відповідати перед Банком за виконання Позичальником саме грошових зобов'язань за кредитним договором у тому ж обсязі, що й Позичальник, та виконувати умови цього договору.

Таким чином, Поручитель поручався перед Банком за виконання Позичальником грошових зобов'язань за кредитним договором (як то сплата тіла кредиту, процентів, комісій, інших платежів в розмірі і в строки передбачені кредитним договором) і відповідальність Поручителя настає лише у випадку невиконання Позичальником взятих на себе грошових зобов'язань.

При цьому ПАТ Укрсоцбанк звернувся до ТОВ ПАККО Холдинг з вимогою, а пізніше - до суду з позовом про дострокове стягнення суми кредиту в звязку із ненаданням Відповідачем-1 витребуваних документів. Тобто, підстава звернення Банку до відповідача-1, відповідача-2 не прострочення, чи несплата ОСОБА_3 ПАККО Холдинг платежів по укладеному кредитному договору, а інші підстави, які не повязані із платоспроможністю товариства.

Тому, на думку ОСОБА_3 Торговий центр ТЕМПО, порука товариства на такі вимоги Банку не поширюється.

Вважає, що виходячи з положень ч.4 ст. 559 ЦК України та враховуючи, що вимога до поручителя була надіслана лише 13.02.2017 року, порука припинилася, оскільки минув шестимісячний строк для предявлення вимоги до поручителя .

З наведених в поясненні підстав, просить в позові Банку відмовити.

06.06.2017 року позивачем подано заперечення на пояснення відповідача-2, в якому зазначено, що договір поруки між банком, позичальником та ОСОБА_3 Торговий центр Темпо було укладено 17.01.2013 року для забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором від 11.01.2013 року № 06.1-20/002 між ПАТ Укрсоцбанк та ОСОБА_3 Пакко Холдинг; з січня 2017 відповідач-1 припинив здійснювати оплати за даним кредитним договором; тому банк відповідно до п. 1.3 договору поруки направив поручителю вимогу про виконання грошового зобовязання № 08.41-186/67-2538 від 13.02.2017 року; вважає безпідставними посилання відповідача-2 щодо не поширення поруки на вимогу банку, оскільки у поручителя за вказаними обставинами солідарні грошові зобовязання за невиконання умов кредитного договору.

Також, посилаючись на норми ч. 4 ст. 559 ЦК України, п. 3.8 договору поруки, яким визначено строк 18 років з дня підписання договору, вважає, що відсутні підстави для застосування шестимісячного строку.

Зазначає, що розмір неустойки та порядок її нарахування визначений умовами кредитного договору (п.6.2).

В поясненні від 26.06.2016 року вказує, що підстави витребовувати у ОСОБА_3 Пакко Холдинг документи, зазначені у вимозі № 02-29/67-687 від 16.01.2017 року, передбачено п.п.(ф) п. 8.2 р.8 кредитного договору; дані документи витребовувались з метою перевірки документів фінансової звітності, їх розшифровки та додаткової інформації щодо фінансового стану Позичальника.

В звязку з невиконанням вимоги щодо надання витребовуваних документів настав випадок невиконання умов кредитного договору (п.п.(с), п.10.1 р.10), а тому згідно п.п. (iv) п. 10.2 договору Банк має право вимагати дострокового погашення кредиту зі сплатою належних до сплати процентів та інших платежів передбачених договором.

Щодо розміру нарахованої пені, то дане нарахування передбачено п. 6.2 кредитного договору, згідно якого неустойка складається з подвійної облікової ставки НБУ та 15 % річних, строк позовної давності по стягненню неустойки передбачений даним пунктом становить три роки.

В поясненні надано розрахунок заборгованості по пені з 07.07.2015 року по 07.02.2017 року в сумі 27416,00 грн., з них 12900,00 грн. за несвоєчасне повернення кредиту та 14516,00 грн. за несвоєчасне повернення відсотків по кредиту, що співпадає з сумою зазначеною в позовній заяві.

Відповідачем-1 23.06.2017 року подано додаткове пояснення в якому, зокрема, зазначено, що виходячи з аналізу норм чинного законодавства, а саме ст. ст. 13,14, 509 ЦК України, ст. 173 ГК України зобовязання має чітко бути прописано в договорі; в п.п. (с) п. 8.2 договору зобовязано відповідача надавати Банку фінансову звітність протягом 5-ти робочих днів з дня закінчення встановлених законодавством строків для подання такої звітності до державних органів; згідно вимог п. 46.2 ст. 46, п.п. 49.18.2 п. 18.2 ст. 49 Податкового кодексу України фінансова звітність повинна надаватись до органів фінансової служби протягом 40ка календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного періоду; з часу укладення кредитного договору (Позичальник) належним чином виконував договірні зобовязання, в т.ч. по наданню конкретно визначеної фінансової звітності, яка надавалась електронною та курєрською поштою.

Також зазначає, що за умовами кредитного договору, зокрема п.п.(с) п. 10.1, на який посилається Банк у своїй вимозі від 26.01.2017 року вих.. № 02-29/67-1346 та у позовній заяві, ненадання на вимогу Банку документів не є випадком невиконання Позичальником своїх зобовязань за договором, а, отже, і не є підставою вимагати дострокового погашення кредиту зі сплатою усіх належних до сплати процентів та інших платежів згідно п.п. (iv) п. 10.2 р. 10 договору, про що повідомлено Банк листом від 28.02.2017 року на вимогу від 26.01.2017 року № 02-29/67-1346; тому вважає, що позивач не довів належними та допустимими доказами зобовязання відповідачів-1,2 достроково погасити кредит; виходячи з зазначеного в поясненні просить в позові відмовити.

23.06.2017 року відповідачами 1,2 подано клопотання № 2521 та № 7 про відкладення розгляду справи в звязку з неможливістю забезпечити явку повноважних представників та продовження строку розгляду спору.

Представник позивача заперечує дані клопотання, вважає їх подачу затягуванням розгляду справи.

Клопотання відповідачів розглянуто в судовому засіданні та відхилені як необґрунтовані.

При відмові в клопотанні суд виходить з того, що представництво в суді не обмежено певним колом осіб і в разі неможливості взяти участь в судовому засіданні повноважних представників, відповідачі не позбавлені права і можливості забезпечити за необхідності участь в судовому засіданні інших представників згідно ч. 1-5 ст. 28 ГПК України, як з числа своїх працівників, так і осіб, не повязаних з ними трудовими відносинами. Неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (ст. 32-34 ГПК України).

Однак, в клопотаннях відповідачів та долучених до них матеріалів не доведено належними та допустимими доказами неможливість заміни уповноважених представників сторін.

При розгляді клопотань судом враховано також те, що сума пені по розрахунках позивача не змінилась, пояснення від 26.06.2017 року не містить додаткових підстав позову, окрім вимог зазначених в позовній заяві.

Беручи до уваги приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, враховуючи те, що відповідачі належним чином були повідомлений про час та місце розгляду справи, розгляд спору неодноразово відкладався, господарський суд, заслухавши пояснення представника позивача, визнав зібрані докази достатніми для розгляду спору по суті.

В судовому засіданні представник позивача наполягає на розгляді спору по суті, повністю підтримав заявлену вимогу та просить позов задоволити.

З матеріалів справи вбачається, що 11.01.2013 року між ПАТ «Укрсоцбанк» (Банк по договору) та ОСОБА_3 «Пакко Холдинг» (Позичальник по договору) було укладено кредитний договір № 06-1-20/002 з додатками № 1,2,3 (а.с.18-39).

28.02.2013 року між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору (а.с.40-47), якою сторони узгодили строки погашення кредиту до 31.12.2020 року та вимоги до іпотечного майна.

21.03.2013 року та 29.03.2013 року між сторонами укладено додаткові угоди № 2 та № 3 до кредитного договору від 11.01.2013 року, якими відповідно змінено п.п. (с) п. 3.3 ст. 3 та п.3.1 ст. 3 кредитного договору та викладено їх в новій редакції (а.с. 48-49).

На виконання умов кредитного договору, а саме п. 1.1, Банк надав Позичальнику кредитні кошти в смуі 99500000,00 грн. (а.с.54-56).

За загальними нормами ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших актів, договору ,а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Між сторонами по справі виникли зобовязання, що випливають з кредитних відносин та регулюються гл.71 ЦК України.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п.п. (ф) п. 8.2 р. 8 « заяви, гарантії та певні зобовязання» кредитного договору Позичальник зобовязався надати Банку фінансову звітність (баланс, звіт про фінансові результати підприємства, звіт про рух грошових коштів або іншу звітність на їх заміну) протягом 5-ти робочих днів з дня закінчення встановлених законодавством строків для надання такої фінансової звітності до державних органів та на вимогу Банку (не пізніше 3 робочих днів з дня такої вимоги) будь-яку інформацію щодо фінансового стану Позичальника, а також будь-які документи, що стосуються чи матимуть будь-яке відношення до договору, інших фінансових документів та їх виконання.

Як зазначено в додатку № 3 до кредитного договору, «звіт про фінансові результати означає документ фінансової звітності Позичальника, що складений згідно з вимогами та стандартами діючого законодавства України, і що подавався Позичальником для цілей фінансової звітності до органів державної влади» (а.с.39).

Відповідно до визначення, даного в п. 2 ст. 11 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», який визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні, фінансова звітність підприємства (крім бюджетних установ, представництв іноземних суб'єктів господарської діяльності та суб'єктів малого підприємництва, визнаних такими відповідно до чинного законодавства) включає: баланс, звіт про фінансові результати, звіт про рух грошових коштів, звіт про власний капітал та примітки до звітів.

Як зазначено в статті 1 даного закону консолідована фінансова звітність - фінансова звітність, яка відображає фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів юридичної особи та її дочірніх підприємств як єдиної економічної одиниці; фінансова звітність - бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період.

З матеріалів справи слідує, що позивач, посилаючись на п.п. (ф) п. 8.2 р. 8 кредитного договору 16.01.2017 року за вих.. № 02-29/67/687, направив ОСОБА_3 «Пакко Холдинг» вимогу про надання документів, яку ОСОБА_3 «Пакко Холдинг» отримало 26.01.2017 року (а.с. 58-59), а саме:

1) Розшифровки на останню звітну дату наступних статей балансу з даними про обороти:

- «Основні засоби» (рядок 030 балансу);

- «Незавершене будівництво»;

- «Довгострокові фінансові інвестиції» (із зазначенням виду інвестицій, об'єкта інвестицій, суми);

- «Дебіторська заборгованість» (із зазначенням найменування дебітора, дат виникнення, погашення, причин виникнення, сум за кодами рядків в балансі: 1125, 1 130, 1135, 1 155 1 170, 1190);

- «Поточні фінансові інвестиції» (1160 рядок балансу, із зазначенням виду інвестицій, об'єкта інвестицій, суми);

- «Кредиторська заборгованість» (із зазначенням найменування кредитора, дат виникнення, погашення, причин виникнення, сум за кодами рядків в балансі: 1610, 1615, 1620,1635,1660, 1665, 1690).

2)Розшифровки на останню звітну дату наступних статей звіту про фінансові результати:

- Інші операційні доходи;

- Інші операційні витрати;

- Інші доходи;

- Інші витрати.

3) Довідку про обороти за поточними рахунками (з розбивкою по місяцям і валютам) за 12 місяців П16 року, завірену обслуговуючим банком.

4) Розшифровки щомісячних оборотів, за період вказаний в п.З, за поточними рахунками в розрізі банків, валют (наприклад: № 1: місяць, валюта, надходження від реалізації продукції, надходження від купівлі/продажу валюти, надходження від кредитів, погашення кредитів, платежі за продукцію та ін., надходження з іншого поточного рахунку цього ж підприємства, надходження від афільованих структур).

5) Інформацію про прострочену дебіторську заборгованість (вказати терміни виникнення, планові дати погашення, вказати причини виникнення, умови розрахунків), в разі відсутності необхідно підтвердити в письмовому вигляді.

6) Інформацію про прострочену кредиторську заборгованість (вказати терміни виникнення, плановані дати погашення, вказати причину виникнення, умови розрахунків), в разі відсутності необхідно підтвердити в письмовому вигляді.

7) Довідку з обслуговуючих банків про відсутність/наявність заборгованості.

8) Повний перелік відкритих рахунків (основних і додаткових, у національній та іноземних валютах) із зазначенням повних банківських реквізитів, з обов'язковим зазначенням того, що перелік рахунків вичерпний і інших рахунків немає, підписаний уповноваженими особами і завірений печаткою позичальника.

9) Розшифровки на поточну дату короткострокової і довгострокової заборгованості за кредитами банків із зазначенням найменування банку-кредитора, виду кредитного продукту, відсоткової ставки, найменування предмету застави, дати видачі та погашення, суми ліміту заборгованості, суми поточної заборгованості, валюти, наявності прострочень і пролонгацій.

На думку суду, враховуючи вищезазначене поняття фінансової звітності, надане в Законі України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та додатку № 3 до кредитного договору, витребовувані Банком по вимозі від 16.01.2017 року документи не відносяться до документів фінансової звітності, яка відображає фінансове становище Позичальника (відповідача-1).

26.01.2017 року за вих.. № 02-29/67-1346 на адресу ОСОБА_3 «Пакко Холдинг» направив вимогу про сплату строкової заборгованості в сумі 63450000,00 грн., заборгованості по відсотках 309318,75 грн., заборгованості по пені нарахованої за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 4300,00 грн. та заборгованості по пені, нарахованої на заборгованість по відсотках в сумі 14091,80 грн., всього 63777710,55 грн. (а.с.62-64).

15.02.2017 року за вих. № 08-45-186/07-2538 вимога про сплату заборгованості в сумі 63 77770,55 грн. була направлена на адресу ОСОБА_3 «Торговий центр «Темпо» та копія ОСОБА_3 «Пакко Холдинг» (а.с. 65-67).

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому ставить вимогу стягнути солідарно з ОСОБА_3 «Пакко Холдинг» (Позичальник) та ОСОБА_3 «Торговий центр «Темпо» (Поручитель) заборгованість в сумі 63924209,74 грн., з якої 63450000,00 грн. заборгованість по кредиту, 446793,74 грн. заборгованості по відсотках, 12900,00 грн. заборгованості по пені за несвоєчасне повернення кредиту, 14516,00 грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків, посилаючись на п.п. (с) п. 10.1 р.10, підставою дострокового повернення кредиту є порушення відповідачем-1 п.п. (ф) п. 8.2 р.8 кредитного договору, а саме не представлення витребуваних згідно вимоги від 16.01.2017 року документів. Заява щодо зміни підстав позову позивачем згідно ст. 22 ГПК України не подавалась.

Як зазначалося вище, згідно даного підпункту Позичальник зобовязався надати Банку фінансову звітність (баланс, звіт про фінансові результати підприємства, звіт про рух грошових коштів або іншу звітність на їх заміну) протягом 5-ти робочих днів з дня закінчення встановлених законодавством строків для надання такої фінансової звітності до державних органів та на вимогу Банку (не пізніше 3 робочих днів з дня такої вимоги) будь-яку інформацію щодо фінансового стану Позичальника, а також будь-які документи, що стосуються чи матимуть будь-яке відношення до договору, інших фінансових документів та їх виконання.

Випадки невиконання зобовязань визначено в розділі 10 кредитного договору. Зокрема, в п. 10.1 зазначено, що «не відміняючи та на додаток до інших положень цього договору кожна із наступних дій або подій вважається випадком невиконання Позичальником своїх зобовязань за цим договором (випадок невиконання), незалежно від того, чи сталася вона внаслідок будь-якої причини під або поза контролем Позичальника або будь-якої іншої особи».

В п.п (с) п. 10.1 договору, на який посилається позивач, як на випадок невиконання зобовязань Позичальником за кредитним договором, зазначено, дослівно "невідповідність дійсності заяв і гарантій" представлення, гарантія або заперечення, зроблене, повторне (або вважається зробленим) в будь-якому фінансовому документі або у звязку з будь-яким фінансовим документом, є невірним в будь-якому відношенні в момент, коли воно зроблено або повторно або вважається зробленим або повторним».

Суд вважає, що виходячи зі змісту даного пункту договору, неподання Позичальником витребуваних Банком додаткових матеріалів, не відноситься до випадку невиконання зобовязань, за які передбачено дострокове стягнення кредитних коштів по п.п. (iv) п. 10.2 р. 10.

Так, відповідно п.п. (iv) п. 10.2 р. 10 «заходи при настанні випадку невиконання» в будь-який час після настання випадку невиконання Банк має право вимагати дострокового погашення кредиту і в такому випадку кредит повинен бути достроково погашений Позичальником зі сплатою всіх належних до сплати процентів та інших платежів, передбачених договором.

Тобто, позивач згідно заявленої вимоги чітко визначив підставу дострокового стягнення кредитних коштів, а саме п.п. (с) п. 10.1 р.10 договору, яка в даному випадку відсутня.

Щодо вимоги про стягнення заборгованості з відповідача-2 посилається на договір поруки № 06.1-20/098 від 17.01.2013 року.

Даний договір укладено між ПАТ «Укрсоцбанк» (Банк), ОСОБА_3 «Пакко Холдинг» (Позичальник), ОСОБА_3 «Торговий центр «Темпо» (Поручитель) (а.с.50-53).

По п. 1.1 даного договору у звязку із укладенням між Банком та Позичальником кредитного договору №06.1-20/002 від 11 січня 2013 року (зі змінами та доповненнями, які можуть вноситись до нього, і разом з усіма додатками до нього далі - Кредитний Договір"), Поручитель поручається перед Банком за виконання Позичальником в повному обсязі усіх існуючих та майбутніх грошових зобовязань Позичальника за кредитним договором, у тому числі, але не виключно і щодо сплати усіх процентів, комісій, неустойки, регрес них та інших сум, що належать до сплати Позичальником у відповідності з кредитним договором.

Згідно п. 1.3 договору, Поручитель, як солідарний боржник, зобов'язується сплатити Банку всі суми, належні до сплати Позичальником за кредитним договором, в разі порушення Позичальником зобовязання щодо сплати відповідної суми коштів за кредитним договором, протягом 5 (пяти) робочих днів з дати з дати предявлення Поручителю відповідної письмової вимоги (надалі «Вимога»). Такі платежі повинні бути сплачені Поручителем на рахунки Банку, вказані у вимозі. Відправлення та/або предявлення вимоги або іншої інформації від Банку до Поручителя вважається здійсненим належним чином, якщо зроблено відповідно до наступних реквізитів: для листів ("заказним листом" або спецпоштою) або телеграм (поштова адреса): м, Житомир, вул.Київська, 87; для факсових листів (номер факсу): (0412) 414013.

Тобто, даним пунктом договору сторони визначили обовязок Поручителя сплатити кредитні кошти лише у випадку порушення Позичальником грошового зобовязання.

Водночас згідно заявленої вимоги позивач просить солідарно стягнути з відповідача-2 заборгованість за кредитним договором у звязку з невиконанням відповідачем-1 (Позичальником) вимоги Банку щодо надання витребуваних документів.

В силу положень ст. ст. 32-34 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Дослідивши надані позивачем докази та оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку, що вимога позивача щодо дострокового солідарного стягнення з відповідачів кредитних коштів в т.ч. пені, з підстав зазначених в позові безпідставна та не може бути задоволена, а відтак в позові слід відмовити.

Керуючись ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст.526, 530, 553, 554, 610, 611, 612, 629, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України , господарський суд України,-

вирішив:

В позові відмовити.

Повний текст

рішення складено

29.06.2017

Головуюча суддя С. В. Костюк

Судді С. В. Бондарєв

ОСОБА_1