КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2017 р. Справа№ 910/1405/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пантелієнка В.О.

суддів: Верховця А.А.

Алданової С.О.

за участю секретаря Халько В.А.,

та представників:

від апелянта - не з'явились;

від ПАТ "Державний ощадний банк України" - Колісник О.В. дов. №19/3-02/192 від 14.11.2016р.;

від ДАК "Хліб України" - Ольмезов В.А. - дов. №02-14/749 від 31.03.2017р.;

від ПАТ "Державна продовольча-зернова корпорація України" - Махиніч Н.В. - дов. №128 від 30.12.2016р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Хліб Інвестбуд" в особі ліквідатора банкрута Вершиніна А.О.

на ухвалу господарського суду м.Києва від 29.02.2016р.

у справі №910/1405/14 (суддя Яковенко А.В.)

за заявою ТОВ "Хліб Інвестбуд" в особі ліквідатора Вершиніна А.О.

до Публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) "Державна

продовольча-зернова корпорація України"

про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортних засобів

в межах справи №910/1405/14

за заявою Публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) "Державний

ощадний банк України"

до ТОВ "Хліб Інвестбуд"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м.Києва від 29.02.2017р. по справі №910/1405/14 відмовлено повністю в задоволенні заяви ТОВ "Хліб Інвестбуд" в особі ліквідатора банкрута Вершиніна А.О. про визнання недійсним Договору купівлі-продажу транспортних засобів від 06.08.2013р. укладеного між ТОВ "Хліб Інвестбуд" та ПАТ "Державна продовольча-зернова корпорація України".

Не погоджуючись з винесеною ухвалою суду, ТОВ "Хліб Інвестбуд" в особі ліквідатора банкрута Вершиніна А.О. звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу господарського суду м.Києва від 29.02.2017р. по справі №910/1405/14 і прийняти нове рішення, яким заяву ТОВ "Хліб Інвестбуд" до ПАТ "Державна продовольча-зернова корпорація України" про визнання недійсним Договору купівлі-продажу транспортних засобів від 06.08.2013р. укладеного між ТОВ "Хліб Інвестбуд" та ПАТ "Державна продовольча-зернова корпорація України" задовольнити повністю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.05.2017р. апеляційну скаргу було прийнято до провадження та справу призначено до розгляду на 08.06.2017р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.06.2017р. продовжено строк розгляду справи та її розгляд відкладено на 22.06.2017р. на підставі ст.ст. 69, 77 ГПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ "Державна продовольча-зернова корпорація України" просить усунути ліквідатора ТОВ "Хліб Інвестбуд" Вершиніна А.О. від виконання обов'язків ліквідатора ТОВ "Хліб Інвестбуд", апеляційну скаргу ТОВ "Хліб Інвестбуд" залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду м.Києва від 29.02.2016р. - без змін.

В поясненнях на апеляційну скаргу ПАТ "Державний ощадний банк України" просить скасувати ухвалу господарського суду м.Києва від 29.02.2016р. по справі №910/1405/14 і прийняти нове рішення, яким заяву ТОВ "Хліб Інвестбуд" до ПАТ "Державна продовольча-зернова корпорація України" про визнання недійсним Договору купівлі-продажу транспортних засобів від 06.08.2013р. укладеного між ТОВ "Хліб Інвестбуд" та ПАТ "Державна продовольча-зернова корпорація України" задовольнити повністю.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників ПАТ "Державний ощадний банк України", ДАК "Хліб України" і ПАТ "Державна продовольча-зернова корпорація України", дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заявник звернувся до місцевого суду із заявою про порушення справи про визнання боржника банкрутом, оскільки останній неспроможний сплатити борг.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 06.02.2014р. було прийнято заяву про порушення справи про банкрутство до розгляду, призначено підготовче засідання на 19.02.2014р., зобов'язано арбітражного керуючого Кандаурову А.П. надати до суду заяву про його участь у справі про банкрутство ТОВ "Хліб Інвестбуд".

Ухвалою господарського суду м. Києва від 19.03.2014р. було порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Хліб Інвестбуд"; визнано грошові вимоги ПАТ "Державний ощадний банк України" до ТОВ "Хліб Інвестбуд" в загальному розмірі 408536417,43 грн.; призначено розпорядником майна ТОВ "Хліб Інвестбуд" арбітражного керуючого Кандаурову Анну Павлівну.

Постановою місцевого суду від 08.04.2015р. було припинено процедуру розпорядження майном ТОВ "Хліб Інвестбуд"; припинено повноваження розпорядника майна арбітражного керуючого Кандаурової А.П.; визнано банкрутом ТОВ «Хліб Інвестбуд»; відкрито ліквідаційну процедуру; призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Вершиніна Андрія Олександровича тощо.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 07.09.2015р. було прийнято до розгляду у межах провадження у справі №910/1405/14 про банкрутство ТОВ «Хліб Інвестбуд» заяву ліквідатора банкрута Вершиніна А.О. про визнання недійсним Договору купівлі-продажу транспортних засобів від 06.08.2013р. укладеного між ТОВ "Хліб Інвестбуд" та ПАТ "Державна продовольча-зернова корпорація України".

26.10.2015р. ліквідатором банкрута Вершиніним А.О. було подано до місцевого суду заяву за змістом якої було збільшено позовні вимоги (а.с. 23-24).

Як вбачається з матеріалів справи, 06.08.2013р. між ПАТ "Державна продовольча-зернова корпорація України" (покупець) та ТОВ "Хліб Інвестбуд" (продавець) було укладено договір купівлі-продажу транспортних засобів (далі - Договір).

Згідно п. 1.1 Договору сторони узгодили, що продавець зобов'язується продати, а покупець зобов'язується купити та оплатити вартість транспортних засобів (далі - товар). Характеристика товару, а саме: марки автомобілів, реєстраційні номери, тип транспортного засобу, рік випуску, номери двигунів, вказана у додатку №1 до цього Договору, який є невід'ємною частиною.

За умовами п. 1.2 Договору товар належить продавцю на підставі свідоцтв про реєстрацію ТЗ: ААС82988, САК086182, ААС822241, ААС822233.

Відповідно до п. 1.3 Договору право власності у покупця на товар підлягає державній реєстрації і виникає з моменту такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно п. 2.4 Договору продавець та покупець підтверджують, що на день підписання цього договору товар знаходиться у технічному стані, що дозволяє його використання за цільовим призначенням.

Пунктом 3.1 Договору встановлено, що вартість товару становить 427 662,50 грн.

Покупець оплачує продавцю вартість товару в наступному порядку: суму у розмірі 427 662,50 грн. покупець сплачує після державної реєстрації права власності на товар на покупця (п. 3.2 Договору).

Згідно п. 3.3 Договору всі платежі за товар здійснюються в національній валюті України у безготівковій формі шляхом перерахування на поточний рахунок продавця.

Вважаючи, що укладений договір купівлі-продажу був вчинений за цінами, які є значно нижчими за ринкові, а за наявності судового рішення про стягнення з боржника значної заборгованості, вбачається його укладення з метою виведення активів товариства та ухилення від погашення заборгованості перед кредиторами, що спричинило в подальшому порушення даної справи про банкрутство, ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Хліб Інвестбуд" звернувся із заявою про визнання оспорюваного договору недійсним відповідно до вимог ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство). При цьому ліквідатор зазначив, що оспорюваний договір був укладений протягом року, що передував порушенню справи про банкрутство боржника.

Місцевий господарський суд, відмовляючи у задоволенні заяви ліквідатора, зробив висновок про недоведеність боржником фактичних обставин щодо укладення договору за цінами значно нижчими за ринкові та відсутність підстав для визнання недійсним правочину у зв'язку з невиконанням покупцем зобов'язань з оплати (безоплатного відчуження боржником) придбаного товару.

З таким висновком апеляційний суд не погоджується, оскільки його зроблено без належного з'ясування всіх обставин справи в їх сукупності, які підлягали перевірці при вирішенні питання про наявність або відсутність підстав для визнання оспорюваної угоди недійсною.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону про банкрутство правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з таких підстав: боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог; боржник виконав майнові зобов'язання раніше встановленого строку; боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов'язання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим; боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови, що в момент прийняття зобов'язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів; боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів боржнику перевищувала вартість майна; боржник прийняв на себе заставні зобов'язання для забезпечення виконання грошових вимог.

Тобто, визнання недійсними правочинів (договорів) може мати місце у випадках відчуження боржником безоплатно майна, прийняття боржником на себе зобов'язань без необхідних дій майнового характеру іншої сторони, прийняття на себе заставних зобов'язань на забезпечення виконання грошових вимог.

Під майновими діями боржника слід розуміти виконання боржником зобов'язань за вже укладеним до початку відповідного року правочином (договором) на шкоду власним інтересам або інтересам інших кредиторів. Наведене стосується, зокрема виконання зобов'язання раніше встановленого строку (терміну), відмови від власних майнових вимог, сплати коштів кредитору або прийняття майна в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів до боржника перевищувала вартість майна тощо.

Статтею 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

На виконання умов оспорюваного договору, боржником було відчужено на користь ПАТ "Державна продовольча-зернова корпорація України" чотири автомобілі загальною вартістю 356 385,42 грн. без ПДВ, сума з ПДВ 427 662,50 грн.:

- Skoda Octavia A5 Ambiente 1.6, рік випуску 2011 за 69 825,00 грн.;

- Superb Elegance 1.8 рік випуску 2011 за 124 875,00 грн.;

- Skoda Octavia A5 Elegance 1.6 за 78 310,42 грн.;

- Skoda Octavia A5 Elegance 1.8 за 83 375,00 грн., про що свідчить Додаток № 1 до договору № 447 купівлі-продажу транспортних засобів від 06.08.2013р., підписаний сторонами та скріплений печатками підприємств.

З матеріалів справи вбачається, що фактичні обставини щодо передачі боржником вказаних вище транспортних засобів у власність ПАТ "Державна продовольча-зернова корпорація України" останнє не заперечує.

Докази на підтвердження оплати придбаного товару в розмірі та порядку, передбаченому п.п. 3.1 - 3.3 Договору ПАТ "Державна продовольча-зернова корпорація України" не було надано.

За умовами угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 06.03.2014р., сторони дійшли згоди про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 770 926,83 грн.

До вказаних однорідних вимог також увійшла дебіторська заборгованість боржника за договором купівлі-продажу транспортних засобів від 06.08.2013 в сумі 427 662,50 грн.

Колегія суддів вважає, що дії сторін щодо зарахування зустрічних однорідних вимог не можуть свідчити про виконання обов'язку ПАТ "Державна продовольча-зернова корпорація України" з оплати за придбаний товар за умовами укладеного між сторонами договору купівлі-продажу, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження існування кредиторської заборгованості боржника, яка була предметом угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 06.03.2014р., у зв'язку з чим суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про безоплатне здійснення відчуження майна боржником за оспорюваним правочином.

З матеріалів справи вбачається, що у квітні 2013 року ПАТ "Державний Ощадний банк України" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з ТОВ "Хліб Інвестбуд" 390 025 003,87 грн. та 248 091,17 доларів США.

Рішенням господарського суду міста Києва від 26.07.2013р. у справі 910/8227/13 позов було задоволено повністю; стягнуто з ТОВ "Хліб Інвестбуд" на користь ПАТ "Державний Ощадний банк України" 380 124 654,14 грн. заборгованості за кредитом; 5 967 725,46 грн. заборгованості за процентами; 202 292,51 грн. пені за несвоєчасне погашення процентів; 16 322 614,42 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту; 213,03 грн. пені за несвоєчасну сплату комісійної винагороди; 3 387 539,83 грн. 3% річних, 6 000,00 грн. заборгованості за комісійною винагородою за обслуговування кредиту; 386 214,88 грн. інфляційних втрат, 245 980,31 доларів США, що в еквіваленті складає 1 965 545,12 грн. заборгованість за процентами, 10 247,30 доларів США, що в еквіваленті складає 81 906,67 грн., 2 102,01 долари США, що в еквіваленті становить 16 801,37 грн. 3% річних за несвоєчасну сплату процентів, 68 820,00 грн. судового збору.

31.01.2014р. у господарському суді міста Києва було зареєстровано заяву ПАТ "Державний ощадний банк України" про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Хліб Інвестбуд".

За визначенням статті 1 Закону про банкрутство неплатоспроможність - неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов'язання перед кредиторами не інакше, як через відновлення його платоспроможності

Відповідно до ч. 3 статті 10 Закону про банкрутство справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

З огляду на зазначені вище норми законодавства, ознаками неплатоспроможності боржника є: а) грошові вимоги кредитора, які повинні складати 300 мінімальних розмірів заробітної плати; б) вимоги мають бути безспірними; в) такі вимоги повинні бути не задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку.

Тобто, станом на час укладення оспорюваного договору, ТОВ "Хліб Інвестбуд" вже мало ознаки неплатоспроможності з огляду на існування безспірної кредиторської заборгованості понад 400 млн. грн., проте відчужило основні засоби у вигляді транспортних засобів на суму понад 400 тис. грн.

До дня порушення провадження у справі про банкрутство боржник не вчиняв будь-яких дій з отримання дебіторської заборгованості від покупця (ПАТ "Державна продовольча-зернова корпорація України") за продані транспортні засоби на підставі оспорюваного правочину.

Врегулювання такої заборгованості відбулось лише після звернення ініціюючого кредитора до господарського суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника та прийняття такої заяви ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.02.2014р. у справі № 910/1405/14 на підставі угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 06.03.2014.

Тобто, боржник здійснив безоплатне відчуження майна, оскільки ПАТ "Державна продовольча-зернова корпорація України" не перерахувало грошові кошти на виконання оспорюваного договору купівлі-продажу, а боржник не вчинив дій щодо отримання коштів та фактично прийняв на себе зобов'язання без відповідних майнових дій іншої сторони.

Вказані вище обставини справи, на думку колегії суддів, свідчать про виведення активів з метою ухилення від виконання судового рішення та погашення заборгованості перед кредитором ПАТ "Державний ощадний банк України".

Таким чином, враховуючи наявність обставин вчинення боржником правочину без відповідних майнових дій іншої сторони протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство на шкоду власним інтересам та, як наслідок, інтересам інших кредиторів, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяви ліквідатора ТОВ "Хліб Інвестбуд" про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортних засобів від 06.08.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Хліб Інвестбуд" та Публічним акціонерним товариством "Державна продовольчо-зернова корпорація України".

Разом з тим, колегія суддів відхиляє доводи ліквідатора щодо вчинення оспорюваного правочину за цінами нижчими за ринкові, оскільки будь-які належні докази (як то звіт про незалежну оцінку майна) на підтвердження таких обставин в матеріалах справи відсутні.

Подана ліквідатором інформація з мережі Інтернет не може вважатись належним доказом визначення ринкової вартості транспортних засобів в порядку статті 34 ГПК України (обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування), оскільки не враховує поточний стан, комплектацію та інші технічні характеристики спірного рухомого майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону про банкрутство у разі визнання недійсними правочинів (договорів) або спростування майнових дій боржника на підставах, передбачених частиною першою цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути в ліквідаційну масу майно, яке він отримав від боржника, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент здійснення правочину або вчинення майнової дії.

Разом з тим, частиною 2 статті 41 Закону про банкрутство на ліквідатора, серед іншого, покладений обов'язок вжиття заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів вжиття ліквідатором заходів з повернення відчужених за оспорюваним договором транспортних засобів, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні заяви ліквідатора в частині скасування державної реєстрації транспортних засобів та зобов'язання ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" повернути в ліквідаційну масу транспортні засоби або відшкодувати їх вартість в сумі 427662,50 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; 4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, що мають значення для повного та об'єктивного вирішення спору, належної правової оцінки наявним у справі доказам не надав, що призвело до прийняття помилкового рішення про відмову в задоволенні заяви ліквідатора за наявності правових підстав для визнання оспорюваного правочину недійсним.

З огляду на вимоги ст. 103 ГПК України, колегія суддів вважає, що оскаржувану ухвалу господарського суду міста Києва від 29.02.2016р. належить скасувати повністю та прийняти нове рішення про часткове задоволення заяви ліквідатора ТОВ "Хліб Інвестбуд" арбітражного керуючого Вершиніна Андрія Олександровича.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати за подання заяви та апеляційної скарги в загальній сумі 4249,60 грн. належить покласти на ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України".

Керуючись ст.ст. 101, 103-106 ГПК України, ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ТОВ "Хліб Інвестбуд" задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 29.02.2016р. у справі № 910/1405/14 - скасувати і прийняти нове рішення, яким: заяву ліквідатора ТОВ "Хліб Інвестбуд" арбітражного керуючого Вершиніна Андрія Олександровича задовольнити частково.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортних засобів від 06.08.2013р., укладений між ТОВ "Хліб Інвестбуд" та ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України".

В решті вимог заяви ліквідатору ТОВ "Хліб Інвестбуд" арбітражному керуючому Вершиніну Андрію Олександровичу відмовити.

Стягнути з ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" (01003, м.Київ, вул. Саксаганського, 1, , МФО 320917) на користь ТОВ "Хліб Інвестбуд" (04050, м.Київ, вул. Мельникова, буд. 12, п/р 03 в АТ «Ощадбанк», код банку 300465, ) 4249 грн. 60 коп. судових витрат.

Справу №911/343/16 повернути до господарського суду м.Києва, який зобов'язати видати наказ.

Постанова може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя В.О. Пантелієнко

Судді А.А. Верховець

С.О. Алданова