ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.06.2017 Справа № 905/856/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.

при секретарі судового засідання Кащеєві А.О.

розглянувши матеріали справи

за позовом: Слов'янської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі:

1. Міністерства освіти і науки України, м. Київ,

2. Луганського національного аграрного університету, м. Харків, в особі відокремленого підрозділу "Слов'янський технікум Луганського національного аграрного університету", м.Слов'янськ

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Слов'янськ

про зобов'язання звільнити земельну ділянку

За участю представників сторін:

від позивача 1: не з'явився;

від позивача 2: Плахова Т.М. - за довіреністю; Андрієнко О.Д. - за довіреністю;

Бутко О.О. - адвокат;

від відповідача: ОСОБА_6 - за довіреністю; ОСОБА_7. - адвокат

прокурор: не з'явився.

Суть спору: Слов'янська місцева прокуратура звернулась до господарського суду Донецької області в інтересах держави в особі 1. Міністерства освіти і науки України, м.Київ, 2. Луганського національного аграрного університету, м. Харків, в особі відокремленого підрозділу "Слов'янський технікум Луганського національного аграрного університету", м.Слов'янськ до відповідача, Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Слов'янськ про зобов'язання звільнити земельну ділянку загальною площею 616 га вартістю 13392232,77 грн, що перебуває в постійному користуванні відокремленого підрозділу "Слов'янський технікум Луганського національного аграрного університету".

В обґрунтування вимог прокурор посилається на використання відповідачем земельної ділянки без правових підстав, оскільки договір про спільний обробіток земельної ділянки (простого товариства) №13-м від 26.10.2011, що укладений між відокремленим структурним підрозділом "Слов'янський технікум Луганського національного аграрного університету" та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, припинено у зв'язку з припиненням підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

Нормативно свої вимоги прокурор обґрунтовує посиланням на Конституцію України, ст. 1141 Цивільного кодексу України, ст. 70 Закону України «Про вищу освіту», ст.ст. 1, 4, 6 Закону України «Про управління об'єктами державної власності».

Ухвалою господарського суду Донецької області від 13.04.2017 порушено провадження по справі № 905/856/17.

В судових засіданнях уповноважена особа прокуратури підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити їх в повному обсязі.

До канцелярії суду 03.05.2017 надійшли письмові пояснення від 27.04.2017 №01-17-232 за підписом директора відокремленого підрозділу "Слов'янський технікум Луганського національного аграрного університету", м.Слов'янськ , в якому зазначено, що 22.06.2016 адміністрацією технікуму було виявлено, що відповідач припинив свою підприємницьку діяльність, у зв'язку з чим договір про спільний обробіток земльної ділянки (простого товариства) №13-м від 26.10.2011 на підставі п.3 ч. 1 ст. 1141 та ст. 51 Цивільного кодексу України вважається припиненим, між технікумом та відповідачем був підписаний акт приймання-передачі земельної ділянки від 01.02.2016, будь-які розрахунки за договором після його припинення між сторонами не здійснювались. Однак, відповідач продовжує без відповідних правових підстав здійснювати господарську діяльність по засіванню та збиранню насіння соняшника та пшениці на спірній земельній ділянці.

04.05.2017 електронною поштою суду та 11.05.2017 через канцелярію суду від Міністерства освіти і науки України, м. Київ надійшли письмові пояснення, в яких позивач 1 повідомив, що позов прокурора підтримує в повному обсязі з наступних підстав: підписання акту приймання-передачі земельної ділянки від 01.02.2016 та припинення між сторонами розрахунків свідчить про припинення спірного договору. Проте, відповідач продовжує використовувати спірну земельну ділянку, що є порушенням норм Цивільного кодексу України та ст. 63 Закону України «Про освіту». Також, з посиланням на ст. 326 Цивільного кодексу України та ст. 4 та підпункт «л» пункту 18 частини другої статті 5 Закону України «Про управління об'єктами державної власності», позивач 1 зазначає про особливості укладання державними підприємствами, установами, організаціями, а також господарськими товариствами, у статутному капіталі яких частка держави перевищує 50 відсотків договорів про спільну діяльність, де предметом є земля державної форми власності та суворий порядок якого мають дотримуватися суб'єкти господарювання є підтвердженням посиленого контролю з боку держави за процесом укладення договорів про спільну діяльність для недопущення порушення інтересів держави, а також як наслідок відчуження об'єктів державної власності.

23.05.2017 через канцелярію суду від Луганського національного аграрного університету, м. Харків, в особі відокремленого підрозділу "Слов'янський технікум Луганського національного аграрного університету", м. Слов'янськ надійшов лист від 27.04.25, в якому позивач 2 повідомив, що позовні вимоги прокурора підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі.

06.06.2017 від Луганського національного аграрного університету, м. Харків, в особі відокремленого підрозділу "Слов'янський технікум Луганського національного аграрного університету", м. Слов'янськ, надійшла уточнена позовна заяву, відповідно до якої позивач 2 просить зобов'язати відповідача звільнити земельну ділянку загальною площею 616 га вартістю 13392232,77 грн., що розташована на землях Хрестищенської сільської ради Слов'янського району Донецької області та перебуває в постійному користуванні відокремленого підрозділу "Слов'янський технікум Луганського національного аграрного університету", м. Слов'янськ (попередня назва Слов'янський радгосп - технікум) на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії І-ДН №004915 виданого Хрестищенською сільською радою Слов'янського району Донецької області 24.07.1997 за реєстраційним номером 271.

07.06.2017 через канцелярію суду від Луганського національного аграрного університету, м. Харків надійшов лист від 13.05.2017, в якому повідомлено, що Луганський національний аграрний університет, м. Харків підтримує заявлені прокуратурою позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судових засіданнях та у відзиві на позовну заяву, який надійшов до канцелярії суду 09.06.2017 проти задоволення позовних вимог заперечив, вважає позовну заяву незаконною, необґрунтованою з наступних підстав. Відповідач припинив свою підприємницьку діяльності в лютому 2016 року, але в подальшому 16.11.2016 статус фізичної особи - підприємця поновлено. Відповідач зазначає, що правовою підставою позову прокурора є посилання на п. 3 ч. 1 ст. 1141 ЦК України, відповідно до якого договір простого товариства припиняється у разі смерті фізичної особи - учасника або ліквідації юридичної особи - учасника договору простого товариства, якщо домовленістю між учасниками не передбачено збереження договору щодо інших учасників або заміщення учасника, який помер (ліквідованої юридичної особи), його спадкоємцями (правонаступниками). Однак, відповідач не є юридичною особою і виключення його як фізичної особи - підприємця з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не припиняє його зобов'язань, а вони залишаються за ним як за фізичною особою. Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду України №6-125цс13 від 04.12.2013. Отже, за думкою відповідача, посилання в обґрунтування позовних вимог на факт припинення договору про спільний обробіток земльної ділянки (простого товариства) №13-м від 26.10.2011, як на підставу задоволення вимог про повернення земельної ділянки є безпідставним. Як зазначає відповідач, договір ним виконується належним чином, землі використовуються за призначенням, перебувають в належному стані, компенсаційні виплати за землю вносяться сумлінно відповідно до наданих ВП "Слов'янський технікум Луганського національного аграрного університету" рахунків. Відповідачем також повідомлено, що кримінальне провадження, на підставі якого подано позов прокурором, на сьогоднішній день є закритим за відсутністю події та складу злочину, що також свідчить про безпідставність позовних вимог. Крім того відповідачем указано на наявність листування між ним та юридичною особою, позивачем 2, в якому обговорюються сівозміни за землями, що є предметом спірного договору, та в якому відсутні заяви про припинення спірного договору. Щодо акту приймання-передачі земель від 01.02.2016 відповідачем зазначено наступне. Даний акт отримано директором ВП "Слов'янський технікум Луганського національного аграрного університету" обманним шляхом, скориставшись довірою відповідача та без присутності представника землевпорядної організації, як це передбачено п. 10.1 спірного договору. Відповідач вважав, що він підписує акт звірки земель, а не акт приймання-передачі земельної ділянки. Фактично землі не передавались. Як вбачається з відповіді Луганського національного аграрного університету від 05.05.2017 №01-01/1579 директор ВП "Слов'янський технікум Луганського національного аграрного університету" ОСОБА_8 в лютому 2016 року не мала повноважень вчиняти дії, спрямовані на укладання, припинення, розірвання та подовження договорів спільного обробку земельної ділянки (зазначені повноваження є виключною компетенцією юридичної особи - Луганського національного аграрного університету).

19.06.2017 ВП "Слов'янський технікум Луганського національного аграрного університету" надано суду письмові пояснення стосовно відзиву на позовну заяву. В наданих поясненнях зазначено, що посилання в позові на п. 3 ч. 1 ст.1141 ЦК України обґрунтовано приписами ст. 51 ЦК України, якими передбачено, що до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин. Відповідач ФОП ОСОБА_2 не заперечив факту своєї ліквідації як фізичної особи - підприємця, тобто припинення діяльності підприємця без правонаступництва з 01.02.2016 свідчить про припинення дії Договору простого товариства №13-м від 26.10.2011 року, а згідно ч.2 ст. 1141 ЦК України у разі припинення договору простого товариства речі, передані у спільне володіння та (або) користування учасників, повертаються учасникам, які їх надали, без винагороди, якщо інше не передбачено домовленістю сторін; учасник, який вніс у спільну власність річ, визначену індивідуальними ознаками, має право у разі припинення договору простого товариства вимагати в судовому порядку повернення йому цієї речі за умови додержання інтересів інших учасників і кредиторів. Також позивач 2 вказує на безпідставність посилання відповідача на Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», оскільки даний закон не регулює спірні відносини. Таким чином, позивача 2 вважає, що подальше здійснення господарської діяльності відповідачем на спірній земельній ділянці є безпідставним. ВП "Слов'янський технікум Луганського національного аграрного університету" зазначено, що в лютому 2016 року адміністрацією технікуму ніяких дій, спрямованих на припинення спірного договору, не вчинялось, оскільки даний договір припинив свою дію відповідно до вимог закону - п. 3 ч. 1 ст. 1141 ЦК України, у зв'язку із закриттям діяльності ФОП ОСОБА_2 Додатково позивач 2 вказує, що з 01.02.2016 спірний договір в частині оплати рахунків не виконується, остання оплата заборгованості, яка виникла стоном на 01.02.2016, була проведена відповідачем у вересні 2016 року.

Фіксація судових засідань здійснювалась за допомогою звукозаписувального технічного засобу з 08.06.2017.

Розгляд справи відкладався на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, строк розгляду справи продовжувався на 15 днів на підставі ст. 69 Господарського процесуального кодексу України.

Перед початком розгляду справи по суті прокурора та сторони було ознайомлено з правами та обов'язками відповідно до ст.ст. 20, 22, 29 Господарського процесуального кодексу України

Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини спору, доводи учасників судового процесу суд встановив.

24 липня 1997 року Хрестищенською сільською радою народних депутатів Слов'янського району Донецької області України видано Слов'янському радгоспу - технікуму державний акт на право постійного користування 716,8 га 1-ДН №004915 реєстраційний №271. Землю надано для виробництва сільськогосподарської продукції, забезпечення навчального процесу.

Відповідно до Положення про Відокремлений підрозділ «Слов'янський технікум Луганського національного аграрного університету», затвердженого Луганським національним аграрним університетом від 25.02.2015, за наказом Міністерства агропромислового комплексу України № 99 від 30 березня 1998 року Слов'янський радгосп - технікум перейменовано в Слов'янський державний аграрний технікум, Відокремлений підрозділ "Слов'янський технікум Луганського національного аграрного університету" є правонаступником у межах переданого йому майна Слов'янського державного аграрного технікуму.

26.10.2011 між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2, м. Слов'янськ (Сторона -1) та Відокремленим підрозділом "Слов'янський технікум Луганського національного аграрного університету" (Сторона - 2) було укладено договір №13-м про спільний обробіток земельної ділянки (простого товариства) (далі - договір), предметом якого є зобов'язання сторін без створення юридичної особи, шляхом об'єднання спільних зусиль, на основі співробітництва, шляхом здійснення вкладів майном (грошовими коштами, матеріалами, майновими правами тощо), яке належить сторонам на відповідних правових підставах, а також на основі організації співпраці спільно діяти у сфері сільськогосподарського виробництва для досягнення таких спільних цілей: вирощування продукції рослинництва на загальній площі 616 га, згідно додатків №№1, 2; проведення науково-дослідних робіт з питань сільськогосподарської діяльності; реалізація вирощеної продукції; одержання прибутку (п. 1.1. договору).

Згідно п.п. 3.1, 3.2, 3.3 договору керівництво спільною діяльністю, ведення спільних справ доручається Стороні-1, яка обов'язково проводить консультації зі Стороною-2 по важливих етапах спільної діяльності (сівозміна, її структура, вибір технології тощо). Рішення щодо спільних справ, пов'язаних з виконанням цього договору, приймаються Сторонами за спільною згодою. Сторона-1 є повноважним представником Сторони-2 у питаннях здійснення спільної діяльності відповідно до цього договору та здійснює всі необхідні юридичні дії для виконання договору.

Чистий прибуток, що буде отриманий сторонами від спільної діяльності, підлягає розподілу між Сторонами в такому порядку: 75% - Стороні-1 і 25% - Стороні - 2 (п. 6.4 договору).

В п. 10.1 договору зазначено, що договір набуває чинності з 01 січня 2012 року і діє до 31 грудня 2022 року, але в будь-якому разі - до повного виконання сторонами своїх зобов'язань і завершення циклу сільськогосподарських робіт поточного календарного року. По закінченню дії цього договору Сторона-1 повертає Стороні-2 земельну ділянку в розмірі передбаченому цим договором та в стані не гіршому ніж на момент передачі земельної ділянки, в присутності представника землевпорядної організації за місцем знаходження земельної ділянки.

Зміни до договору вносяться за письмовою згодою сторін (п. 10.4 договору).

Договір підписаний представниками обох сторін та скріплений відбитками їх печаток.

Згідно договору №13-м про спільний обробіток земельної ділянки (простого товариства) від 26.10.2011 сторонами підписано акт від 26.10.2011 приймання передачі земельної ділянки.

Міністерство аграрної політики і продовольства України в своєму листі від 08.11.2011 №37-11-3-13/17070 повідомило про погодження даного договору без зауважень.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 01.02.2016 проведена державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 за його рішенням (номер запису 2026421). 16.11.2016 повторно проведено державну реєстрацію фізичної особи - підприємця ОСОБА_2.

В матеріалах справи наявний підписаний сторонами акт приймання-передачі земельної ділянки датований 01 лютим 2016 року згідно договору про спільний обробіток земльної ділянки №13-м від 26.10.2011. Даний акт складено про те, що згідно умов договору про спільний обробіток земельної ділянки №13-м від 26.10.2011 ФОП ОСОБА_9 передає, а ВП "Слов'янський технікум Луганського національного аграрного університету" приймає до обробітку земельну ділянку площею 616 га (в т.ч. 515 га ріллі, 21 га пасовищ); земельна ділянка загалом знаходиться в задовільному стані; сторони претензій одна до одної не мають.

24.06.2016 комісією, створеною наказом керівника ВП "Слов'янський технікум Луганського національного аграрного університету" від 22.06.2016 №198, проведено огляд земельної ділянки, розташованої за адресою АДРЕСА_1, площею 616 га, в присутності представника Держземкадастру, та встановлено: земельна ділянка знаходить в задовільному стані, цільове призначення земельної ділянки не змінювалося, земельна ділянка оброблена та засіяна с/г культурами згідно Додатку №1 до протоколу. Зазначене відображено у відповідному протоколі засідання комісії від 24.06.2016.

В інформації Відокремленого підрозділу "Слов'янський технікум Луганського національного аграрного університету" від 24.03.2017 №01-17/173 вказано, що на період дії договору №13-м від 26.10.2011 про спільний обробіток земельної ділянки (простого товариства) на вказаних земельних ділянках студенти практичного навчання не проходили.

Листом від 11.05.2017 №0-5-0201-196/116-17 Міськрайонне управління у Слов'янському районі та м. Слов'янську Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області повідомило, що інформація про земельні ділянки, які знаходяться у користуванні ВП "Слов'янський технікум Луганського національного аграрного університету" відповідно до державного акту на право постійного користування землею серії НОМЕР_1 від 24.07.1997 не внесена до Державного земельного кадастру (Національної Кадастрової Системи). Представником Управління Акт приймання-передачі земельної ділянки від 01.02.2016 в рамках Договору №13-м від 26.10.2011 про спільний обробіток земельної ділянки, укладеного між ФОП ОСОБА_2 та ВП "Слов'янський технікум Луганського національного аграрного університету" не підписувався.

В матеріалах справи наявні рахунки ВП "Слов'янський технікум Луганського національного аграрного університету" №2 від 04.02.2016 на суму 17157,69грн. щодо відшкодування касових видатків по рентній платі за землю за 2016 рік за договором який був оплачений відповідачем 16.02.2016 та рахунок №6 від 04.08.2016 на суму 561790,00грн. щодо відшкодування касових видатків по рентній платі за землю за 2016 рік за договором, який був оплачений частково у серпні-вересні 2016 року на суму 129980,00грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України, ст. 174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

За своєю правовою природою договір про спільний обробіток землі (простого товариства) №13-м від 26.10.2011 є договором про спільну діяльність, згідно з яким, за приписами ст. 1130 Цивільного кодексу України, за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об'єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об'єднання вкладів учасників. Правове регулювання відносин, що виникають під час здійснення спільної діяльності її учасниками, передбачено ст.ст. 1130 - 1143 ЦК України.

Статтею 1132 ЦК України передбачено, що за договором простого товариства сторони (учасники) беруть зобов'язання об'єднати свої вклади та спільно діяти з метою одержання прибутку або досягнення іншої мети.

Відповідно до пункту 3 частини 1 та частини 2 статті 1141 ЦК України договір простого товариства припиняється у разі смерті фізичної особи - учасника або ліквідації юридичної особи - учасника договору простого товариства, якщо домовленістю між учасниками не передбачено збереження договору щодо інших учасників або заміщення учасника, який помер (ліквідованої юридичної особи), його спадкоємцями (правонаступниками). У разі припинення договору простого товариства речі, передані у спільне володіння та (або) користування учасників, повертаються учасникам, які їх надали, без винагороди, якщо інше не передбачено домовленістю сторін. Поділ майна, що є у спільній власності учасників, і спільних прав вимоги, які виникли у них, здійснюється в порядку, встановленому цим Кодексом. Учасник, який вніс у спільну власність річ, визначену індивідуальними ознаками, має право у разі припинення договору простого товариства вимагати в судовому порядку повернення йому цієї речі за умови додержання інтересів інших учасників і кредиторів.

Отже, момент припинення договору простого товариства закон пов'язує з настанням обставин, визначених зокрема у пункті 3 частини 1 статті 1141 Цивільного кодексу України, смерті фізичної особи - учасника або ліквідації юридичної особи - учасника договору простого товариства, якщо домовленістю між учасниками не передбачено збереження договору щодо інших учасників або заміщення учасника, який помер (ліквідованої юридичної особи), його спадкоємцями (правонаступниками).

Таким чином, припинення договору простого товариства законодавець пов'язує саме з припиненням існування сторони за договором (смерті фізичної особи - учасника або ліквідації юридичної особи учасника).

Згідно Параграфу 2 Глави 77 ЦК України учасником простого товариства можуть бути юридичні особи, фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, а також фізичні особи.

Враховуючи те, що учасником простого товариства може бути фізична особа, яка не є суб'єктом підприємницької діяльності, суд зазначає, що зміна статусу фізичної особи не може бути підставою для припинення діяльності простого товариства.

Приписами ст. 51 ЦК України передбачено, що до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Стаття 1141 ЦК України передбачає випадки припинення договору простого товариства, яке не є юридичною особою, та відповідно не регулює підприємницьку діяльність юридичних осіб.

На підставі вищевикладеного, факт проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи відповідача не впливає на суть правовідносин щодо функціонування простого товариства.

Крім того, зобов'язання припиняються частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України).

Для визначення підстав та порядку припинення договору необхідно керуватися відповідними нормами про припинення зобов'язань (статті 598-906 ЦК України), які у своїй переважній більшості стосуються припинення договірних зобов'язань.

Згідно зі ст. 609 ЦК України зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Згідно ст. 52 ЦК України фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Відповідно до частини 4 статті 25 ЦК цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ст. ст. 51, 52, 598-609 ЦК України ст.ст. 47-49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» однією із особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04.12.2013 № 6-125цс13, яка згідно з ст. 111-28 ГПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Висновок, викладений в Ухвалі Верхового суду України № 5-3798км09 від 22.10.2009, що законодавець прирівняв фізичних осіб-підприємців у певних видах діяльності до юридичних осіб не стосується припинення діяльності підприємців та не є обов'язковим в розумінні ст. 111-28 ГПК України.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що договір про спільний обробіток землі (простого товариства) №13-м від 26.10.2011, укладений між відокремленим структурним підрозділом "Слов'янський технікум Луганського національного аграрного університету" та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, не припинився у зв'язку з припиненням підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 651 ЦК України). У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються (ч. 2 ст. 653 ЦК України).

В матеріалах справи відсутня підписана сторонами додаткова угода до договору №13-м про спільний обробіток земельної ділянки (простого товариства) від 26.10.2011 про розірвання договору.

Згідно акту приймання-передачі земельної ділянки від 01.02.2016 за договором про спільний обробіток земельної ділянки №13-м від 26.10.2011 ФОП ОСОБА_9 передає, а ВП "Слов'янський технікум Луганського національного аграрного університету" в особі директора приймає до обробітку земельну ділянку площею 616 га (в т.ч. 515 га ріллі, 21 га пасовищ).

В акті відсутні посилання на розірвання (припинення) договору про спільний обробіток земельної ділянки №13-м від 26.10.2011, у зв'язку з чим та враховуючи пояснення сторін суд робить висновок про те, що складанням цього сторони не досягли згоди про його розірвання (припинення).

В підтвердження того, що сторони підписанням зазначеного акту не вирішували питання про припинення (розірвання) простого товариства оскільки за змістом п. 10.1 договору по закінченню дії договору відповідач повертає позивачу земельну ділянку в особливому порядку, а саме у присутності представника землевпорядної організації за місцезнаходженням земельної ділянки.

Суд зазначає, що наявний в матеріалах справи протокол засідання комісії від 24.06.2016 та інвентаризаційний опис необоротних активів від 24.06.2016 свідчать лише про візуальний огляд та інвентаризацію земельної ділянки з боку позивача у присутності комісії у склад якої відповідач не входить, у зв'язку з чим суд не може розглядати ці документи як належний доказ виконання сторонами простого товариства приписів другого речення п. 10.1 договору.

Прокурор зазначає, що при використанні відповідачем земельної ділянки студенти навчального закладу позбавлені можливості використовувати вказану земельну ділянку за призначенням та проходити на ній практичні навчання та виробничу практику, однак умови договору не забороняють студентам проходити на спірній земельній ділянці практичні навчання та виробничу практику, при цьому матеріали справи не містять відмови відповідача використовувати працю студентів. Крім того, договір був укладений сторонами строком на 10 років та погоджений Міністерством аграрної політики та продовольства України належним чином.

Крім того, судом встановлено, що після підписання акту приймання-передачі земельної ділянки від 01.02.2016, позивачем 2 виставлялись рахунки щодо відшкодування касових видатків по рентній платі за землю за 2016 рік, а відповідачем вони частково були сплачені, отже сторони продовжували виконувати умови договору.

Враховуючи встановлені у справі обставини, суд встановив, що договір про спільний обробіток земельної ділянки (простого товариства) №13-м від 26.10.2011 не є припиненим або розірваним, а отже суду недоведене використання земельної ділянки відповідачем без правових підстав.

Таким чином, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про зобов'язання відповідача звільнити земельну ділянку загальною площею 616 га вартістю 13392232,77 грн, що перебуває в постійному користуванні відокремленого підрозділу "Слов'янський технікум Луганського національного аграрного університету".

Всі інші доводи та заперечення сторін не приймаються судом до уваги оскільки не спростовують вищевикладене.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, у зв'язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати у даній справі покладаються на прокурора.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 22, 29, 33, 34, 49, 69, 77, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Слов'янської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України, м. Київ, та Луганського національного аграрного університету, м. Харків, в особі відокремленого підрозділу "Слов'янський технікум Луганського національного аграрного університету", м.Слов'янськ до відповідача Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Слов'янськ про зобов'язання звільнити земельну ділянку - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

У судовому засіданні 27.06.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст рішення буде складено та підписано 03.07.2017.

Повний текст рішення підписаний 03.07.2017.

Суддя Г.Є. Курило