ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2017 р. Справа № 917/619/17

за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Лубнигаз", 37500, вул.Л.Толстого, 87, м.Лубни, Полтавська область

до Лубенського комунального підприємства фірми "Житло", 37500, вул.Радянська, 99, м.Лубни, Полтавська область

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", 01601, м.Київ, вул.Б.Хмельницького, 6

про стягнення 112033,04 грн.

Суддя Киричук О.А.

Представники :

від позивача: Лук»янова Ю.В., дов. № 2 від 03.01.2017 р.;

від відповідача: ОСОБА_1, дов. № 5 від 21.06.2017р., ОСОБА_2, дов. № 3 від 21.06.2017р.

від третьої особи: не з»явився

Розглядається позов про стягнення 112 033,04 грн. компенсації вартості об"єму спожитого природного газу по категорії інші платежі, який спожито за відсутності підтвердженого обсягу за березень 2017р.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що в березні 2017 р. відповідачем був здійснений несанкціонований відбір природного газу, оскільки за даними оператора газотранспортної системи у відповідача був відсутній підтверджений обсяг природного газу (ліміт) на березень 2017р., тому відповідно до п. 4 глави 5 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.15 р. № 2494 позивач нарахував вартість компенсації обсягів небалансу за березень 2017 р.

Ухвалою господарського суду від 26.04.2017 порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 16.05.2017р.

Ухвалою господарського суду від 16.05.2017 відкладено розгляд справи на 01.06.2017р. для надання можливості відповідачу подати відзив на позов.

31.05.2017р. позивачем подана заява про залучення в матеріали справи додаткових доказів в обгрунтування позовних вимог (вх. № 6945).

Ухвалою господарського суду від 01.06.2017р. відкладено розгляд справи на 22.06.2017р. для надання можливості відповідачу подати відзив на позов.

22.06.2017р. відповідач через канцелярію суду надав відзив, в якому проти позову заперечує (супр. лист за вх. № 7964 від 22.06.2017р.).

Ухвалою господарського суду від 22.06.2017р. суд залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", відклав розгляд справи на 29.06.2017 р., запропонував третій особі - надати письмові пояснення по суті заявленого позову.

29.06.2017 від позивача надійшли заперечення на відзив (вх. 3 8191 від 29.06.2017р.).

Представник позивача в судовому засіданні 29.06.2017р. наполягав на задоволенні позовних вимог за обґрунтуванням, наведеним у позовній заяві та запереченнях на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні 29.06.2017р. проти позову заперечив за обґрунтуванням, наведеним у відзиві.

Представник третьої особи в судове засідання не з"явився, пояснення по суті позову не надав.

Враховуючи положення п. 4 ч. 1 ст. 129 Конституції України, який визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, господарський суд вважає, що судом в межах наданих повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за можливе розглядати справу за наявними у справі документами.

Згідно з ч. 2 статті 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення приймається судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

14.01.2016 року між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Лубнигаз» (далі за текстом - Оператор ГРМ, Позивач) та Лубенським комунальним підприємством фірмою "Житло" (далі за текстом - Споживач, Відповідач) було укладено публічний договір розподілу природного газу шляхом підписання заяви-приєднання № 3-ТЕ (надалі - Договір).

Пунктом 1.1. Договору визначено, що цей Типовий договір природного газу є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об'єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Згідно пункту 1.3. цей Договір є договором приєднання, що укладається у урахуванням вимог статей 633, 634. 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

У пункті 2.1 Договору визначений його предмет. Так, за цим Договором Оператор ГРМ зобов'язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов'язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором. При вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, Сторони зобов'язуються керуватися Законом України "Про ринок природного газу" та Кодексом газорозподільних систем (п. 2.3 договору).

Відповідно до п. 3.1 Договору санкціонований відбір природного газу з газорозподільної системи здійснюється Споживачем за умови наявності у нього укладеного із постачальником договору постачання природного газу та підтвердженого обсягу виділеного для потреб Споживача його постачальником на відповідний календарний період а також відсутності простроченої заборгованості за цим Договором. Наявність підтвердженого обсягу природного газу Споживача (його постачальника) доводиться до відома Оператора ГРМ у встановленому законодавством порядку Оператором ГТС, а до відома Споживача - його постачальником. За відсутності у Споживача договору постачання природного газу та/або виділених його постачальником підтверджених обсягів для потреб Споживача на відповідний календарний період Споживач не має права використовувати (споживати) природний газ із газорозподільної системи.

Згідно п. 3.3 Договору споживач, що не є побутовим, зобов'язаний самостійно контролювати власне газоспоживання та для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу здійснити разом зі своїм постачальником заходи з коригування і установленому порядку підтвердженого обсягу або заходи із самостійного та завчасного обмеження (припинення) власного газоспоживання.

Якщо за підсумками місяця фактичний об'єм споживання природного газу Споживача буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу, врегулювання небалансу (дефіциту) природного газу буде здійснюватись його постачальником у встановленому законодавством порядку та відповідно до умов договору постачання природного газу.

Підпунктом 5 п. 7.4 Договору визначений обов'язок споживача не допускати несанкціонованого відбору природного газу.

Як зазначив позивач, у березні 2017 року він виявив порушення відповідачем зазначеного положення законодавства, тому повідомленням № 140/03 та листом № 420 від 03.03.2017р. звернувся до відповідача з вимогами про припинення споживання природного газу через відсутність підтверджених постачальником обсягів на відповідний календарний період.

За даними позивача, відповідач споживання природного газу не припинив та допустив несанкціоноване споживання природного газу обсягом 5,998 тис. куб. у березні 2017р.

За розрахунком, наданим позивачем, вартість компенсації обсягів небалансу за березень 2017 р. становить 112 033,04 грн. (5,998 м3 (обсяг природного газу)х 9 336,09 грн. (ціна природного газу за 1000 куб.м., без ПДВ визначена згідно умов договору № 20/03/1 постачання природного газу від 21.03.2017 р.) х 2 (коефіцієнт компенсації), що була розрахована Позивачем за формулою, передбаченою п. 4 глави 5 розділу VI Кодексу.

У відзиві на позов відповідач вказує на те, що згідно листа НАК "Нафтогаз України" споживання газу без виділеного ліміту ним було вчинено в лютому та березні, всього 3 429 куб.м., що відрізняється від обсягу, визначеного позивачем.

Крім того, відповідач вказує, що підтвердженою вартістю спожитого газу є 5 930,40 грн., а не 9 336,09 грн., як визначає позивач при визначенні ціни позову.

Позивач у запереченнях на відзив вказує, що відповідачу третьою особою не були підтверджені планові обсяги (номінації) природного газу з січня 2017р., що підтверджується відсутністю акту приймання передачі за вказаний період та відображено у листі НАК «Нафтогаз України» № 26-2755/1.2-17 від 14.06.2017р.

При вирішенні спору, суд до уваги приймає наступне:

Відповідно до п. 39 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу" субєктами ринку природного газу є оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

Оператор газорозподільної системи - субєкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників) (п. 17 ч. 1 ст. 1 вищевказаного Закону).

Відповідно до п.10 ч. 1 ст.3 Закону України "Про ринок природного газу" ринок природного газу функціонує на засадах вільної добросовісної конкуренції, крім діяльності суб'єктів природних монополій, та за принципами відповідальності суб'єктів ринку природного газу за порушення правил діяльності на ринку природного газу та умов договорів.

Оператор газорозподільної системи відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (включаючи нове будівництво та реконструкцію) газорозподільної системи, якою він користується на законних підставах (ст. 37 Закону України "Про ринок природного газу").

Права та обов"язки оператора газорозподільної системи визначаються цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, кодексом газотранспортної системи, кодексом газорозподільних систем, а також договором розподілу природного газу (ст. 38 вищевказаного Закону).

30.09.2015р. Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг своєю постановою №2494, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 р. за №1378/27823, затвердила Кодекс газотранспортної системи (далі - Кодекс ГTC), який визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із субєктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем (п.2 гл. 1 розділу І).

Дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об'єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників. Крім того, цим Кодексом регулюються взаємовідносини: між оператором газорозподільної системи і газодобувними підприємствами та виробниками біогазу або інших видів газу з альтернативних джерел, які підключені (приєднуються) до газорозподільної системи; між оператором газорозподільної системи та несанкціонованими споживачами, які втручаються в роботу газорозподільної системи, у тому числі шляхом самовільного під"єднання несанкціонованого газопроводу (п.3 гл. 1 розділу І Кодексу).

Відповідно до п. 3 гл. 2 розділу І Кодексу основними функціями оператора ГРМ є, зокрема: забезпечення балансування між об"ємами і обсягами передачі природного газу до ГРМ (від ГРС, ГДП, ВБГ, інших ГРМ) та об'ємами і обсягами передачі природного газу з ГРМ (споживачам, для транзиту в інші ГРМ); формування добових, декадних, місячних, квартальних та річних показників фактичного об'єму та обсягу передачі (розподілу, споживання) природного газу по об'єктах суб'єктів ринку природного газу, які знаходяться на ліцензованій території Оператора ГРМ та/або які замовили розподіл природного газу ГРМ у відповідному періоді.

Згідно п. 1 гл. 3 розділу VI Кодексу договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, обєкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов'язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об'єкт.

Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

Згідно ст. 40 Закону України "Про ринок природного газу" за договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов'язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов'язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору (п.п.3, 4 гл. 3 Розділу VI Кодексу).

Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (п. 7 гл. 3 розділу VI Кодексу).

Суд встановив, що 14.01.2016 року між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Лубнигаз» (Оператор ГРМ) та відповідачем було укладено публічний договір розподілу природного газу шляхом підписання заяви-приєднання № 3-ТЕ.

Відповідно до п. 1 гл. 5 Розділу VI Кодексу споживання (відбір) природного газу з газорозподільної системи за наявності укладеного договору розподілу природного газу між споживачем та Оператором ГРМ здійснюється за умови: наявності у споживача (його постачальника) підтверджених обсягів природного газу (лімітів) на відповідний розрахунковий період; забезпечення споживачем своєчасних розрахунків з Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Споживач зобов'язаний самостійно контролювати власне газоспоживання та для недопущення перевищення добової норми (узгодженого графіка) та/або підтвердженого обсягу природного газу має самостійно і завчасно обмежити (припинити) власне газоспоживання. В іншому разі до споживача можуть бути застосовані відповідні санкції та заходи з боку Оператора ГРМ (його постачальника), передбачені умовами договору, у тому числі примусове обмеження (припинення) подачі газу в установленому законодавством порядку (п. 3 гл. 5 Розділу VI Кодексу).

Частиною 2 ст.13 Закону України "Про ринок природного газу" визначені обов'язки споживача, зокрема, укласти договір про постачання природного газу, не допускати несанкціонованого відбору природного газу, припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів. У разі порушення або невиконання своїх обов'язків споживач несе відповідальність згідно із законом.

Відповідно до п. 4 гл. 6 Розділу VI Кодексу якщо за підсумками місяця фактичний об'єм (обсяг) споживання природного газу за споживачем (побутовими споживачами), буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу, його (їх) постачальник має врегулювати об'єми небалансу (дефіцит) природного газу відповідно до вимог Кодексу ГТС.

У разі якщо після запровадження заходів, передбачених Кодексом ГТС, залишиться неврегульований небаланс (фактичний об'єм/обсяг споживання природного газу по об'єкту споживача буде перевищувати об'єм/обсяг, фактично поставлений його постачальником/ постачальниками за даними Оператора ГТС протягом зазначеного періоду), який буде віднесений на небаланс Оператора ГРМ, тоді споживач має компенсувати Оператору ГРМ його вартість (об'єм/обсяг), що розраховується за відповідною формулою.

Суд встановив, що у березні 2017 року позивач виявив споживання природного газу за відсутності номінації.

Споживання природного газу за відсутності номінації відповідачем не заперечувалося в процесі розгляду справи, проте у відзиві на позов відповідач вказав на те, що згідно листа НАК "Нафтогаз України" споживання газу без виділеного ліміту ним було вчинено в лютому та березні, всього 3 429 куб.м., що відрізняється від обсягу, визначеного позивачем.

Судом погоджується з твердженням позивача щодо того, що відповідачу третьою особою не були підтверджені планові обсяги (номінації) природного газу з січня 2017р. з огляду на відсутність акту приймання передачі за вказаний період.

Крім того, ПАТ "Лубнигаз" отримав листа НАК «Нафтогаз України» № 26-2755/1.2-17 від 14.06.2017р., де було повідомлено, що відповідачу не були підтверджені планові обсяги номінації природного газу на січень 2017р., тому відсутні підстави для документального оформлення обсягів природного газу, спожитого відповідачем у січні 2017р.

В зв'язку із вказаними обставинами, у березні 2017р. виник неврегульований небаланс, який був віднесений на небаланс позивача (оператора ГРМ). Тому у відповідності до пункту 4 глави 5 розділу УІ Кодексу газорозподільних систем відповідач зобов'язаний компенсувати позивачу вартість спожитого газу.

Перевіряючи правильність наведеного позивачем розрахунку, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 4 гл. 5 Розділу VI Кодексу вартість природного газу, який віднесений на небаланс Оператора ГРМ та має бути компенсований споживачем, розраховується за формулою:

В = (Vф Vп) ? Ц ? К, де

В вартість природного газу, який компенсується Оператору ГРМ;

Vф обєм (обсяг) природного газу, фактично спожитий за відповідний розрахунковий період;

Vп обєм (обсяг) природного газу, фактично поставлений споживачу його постачальником (постачальниками) за відповідний розрахунковий період за даними Оператора ГТС;

Ц ціна закупівлі природного газу Оператором ГРМ для покриття втрат і виробничо-технологічних витрат газу в ГРМ у відповідний період;

K коефіцієнт компенсації, який визначається на рівні 1,5.

При цьому, якщо неврегульований небаланс станеться внаслідок відсутності у споживача підтвердженого обсягу природного газу на розрахунковий період, або внаслідок відмови в доступі до обєкта споживача для здійснення Оператором ГРМ припинення розподілу природного газу, або внаслідок невиконання споживачем письмової вимоги Оператора ГРМ самостійно припинити (обмежити) споживання природного газу, коефіцієнт компенсації має становити 2.

Відповідач в процесі розгляду справи не спростував визначений позивачем обсяг спожитого газу без виділеного ліміту.

На підтвердження вартості спожитого природного газу, який підлягає компенсації Відповідачем, позивач надав договір , укладений між ним та ТОВ "Етотехінвест" від 21.03.2017р. № 20/03/1, згідно умов якого ціна закупівлі позивачем природного газу для виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат становила 9 336,09 грн. з ПДВ за 1000 м.куб.

Отже, зважаючи на викладене, вартість об'єму спожитого природного газу, яку Відповідач зобов'язаний компенсувати Позивачу становить 112 033,04 грн. (В = (5,998 - 0,000) * 9 336,09 * 2).

За даних обставин, звернення позивача до суду з позовом про стягнення на його користь заборгованості в розмірі 112 033,04 грн. є правомірною та обґрунтованою.

Заперечення відповідача спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. і 29 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Лубенського комунального підприємства фірми "Житло" (37500, вул.Радянська, 99, м.Лубни, Полтавська область; ідентифікаційний код 32646544) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Лубнигаз", вул.Л.Толстого, 87, м.Лубни, Полтавська область, 37500, ідентифікаційний код 05524713) 112 033,04 грн. компенсації вартості об"єму спожитого природного газу, 1 680,50 грн. витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 30.06.2017р.

Суддя Киричук О.А.