ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2017 р. Справа № 926/1657/17

За позовом акціонерного товариства ОСОБА_1 Аваль, м. Київ

до приватного комерційно-виробничого підприємства М.Б.В., м. Чернівці

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2, м. Чернівці

про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості в сумі 2 243 375,82 грн.

Суддя Дутка В.В.

Представники сторін:

від позивача не зявився

від відповідача- Дорошенко О.О., довіреність від 22.05.2017р.

від третьої особи - не зявився

СУТЬ СПОРУ: акціонерне товариство ОСОБА_1 Аваль звернулося до господарського суду Чернівецької області з позовом до приватного комерційно-виробничого підприємства М.Б.В. про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості в сумі 2 243 375,82 грн.

Позов мотивується неналежним виконанням зобовязання по сплаті коштів за користування кредитом в результаті чого виникла заборгованість згідно Кредитного договору №014/05/606/1 від 29.02.2008р. та Кредитного договору №014/05/606/2 від 29.02.2008р., які діють в рамках Генерального кредитного договору №014/05/606 від 29.02.2008р. в сумі 82793,86 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ на дату розрахунку становить 2243375,82грн., яка складається з наступного :

-50 502,79 дол. США (1368478,54 грн) -поточна заборгованість за кредитом, яка підлягає достроковому стягненню

-32 291,07 дол. США (874 897,28 грн.) -заборгованість по відсоткам.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 16.05.2017р. порушено провадження у справі, залучено третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 31.05.2017р.

29.05.2017р. господарським судом Чернівецької області отримано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою від 31.05.2017р. розгляд справи відкладений на 15.06.2017р.

13.06.2017р. господарським судом Чернівецької області отримано заяву позивача про розгляд справи без участі представника позивача.

13.06.2017р. до господарського суду надійшов наказ №3, в якому зазначається, що представник відповідача, а саме директор ПВКП «М.Б.В.» вибуває у відрядження з 12.06.2017р. по 22.06.2017р. та на період відсутності обовязки директора залишає за собою.

Ухвалою суду від 15.06.2017р. розгляд справи відкладений на 26.06.2017р.

В судовому засіданні 26.06.2017 р. представник відповідача підтримав мотиви наведені у відзиві на позов та просив відмовити в задоволенні позову.

Представники позивача та третьої особи у судове засідання не зявилися, хоча належним чином повідомлені про дату та місце слухання справи, що не перешкоджає розгляду справи в даному судовому засіданні.

Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши матеріали справи та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав.

29 лютого 2008 року між ВАТ «ОСОБА_1 Аваль» назва якого змінена на ПАТ «ОСОБА_1 Аваль», що підтверджується витягом зі Статуту (позивач) та громадянином України ОСОБА_2 (надалі по тексту «боржник», «позичальник») укладений Кредитний договір № 014/05/606/1 в рамках Генерального кредитного договору № 014/05/606 від 29.02.2008 року, згідно умов якого ОСОБА_1 зобов'язався надати Позичальнику кредит у розмірі 61000,00 доларів США, а Позичальник зобов'язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 14,0 % річних комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобовязання в порядку та строки, визначені Кредитним договором.

19 січня 2009 року між Банком та Позичальником укладено Додаткову угоду № 1 до Кредитного договору № 014/05/606/1 (далі - «Додаткова угода № 1») відповідно до умов якої сторони дійшли згоди викласти п. 1.1. ст. 1 Кредитного договору у новій редакції, а саме: кредитор, відповідно до положень і умов цього договору надає позичальнику кредит на споживчі цілі в сумі 52000,00 доларів США зі сплатою 14,0 % терміном на 84 місяці та погашенням відповідно до Графіка погашення.

30 березня 2009 року між Банком та Позичальником укладено Додаткову угоду № 014/05/606/1/2 до Кредитного договору № 014/05/606/1 (далі - «Додаткова угода № 2»), відповідно до умов якої сторони дійшли згоди викласти п. 1.1. Кредитного договору у новій редакції, а саме: кредитор, відповідно до положень і умов цього договору надає позичальнику кредит на споживчі цілі в сумі 52000,00 доларів США зі сплатою 14,0 % терміном на 84 місяці та погашенням відповідно до Графіка погашення.

02 червня 2010 року між Банком та Позичальником укладено Додаткову угоду № 014/05/606/1/3 до Кредитного договору № 014/05/606/1 (далі - «Додаткова угода № 3»), відповідно до умов якої, з метою зменшення фінансового навантаження на Позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, сторони дійшли згоди тимчасово, на період з 25.06.2010 року по 25.09.2010 року зменшити розмір щомісячного платежу по сплаті суми Кредиту та змінити строк його сплати. Крім того, сторони дійшли згоди врегулювати заборгованість Позичальника , строк сплати якої настав та викласти ст. 3 «Умови надання та забезпечення кредиту» у новій редакції, ст. 7 Кредитного договору «Кредитор має право» доповнити п. 7.5. та п. 7.6., доповнити Кредитний договір ст. 11 «Банківська таємниця», ст. 11 Кредитного договору «Юридичні адреси та реквізити сторін» викласти в ст. 12, у зв'язку з чим Графік погашення кредиту викладено у новій редакції.

30 листопада 2010 року між Банком та Позичальником укладено Додаткову угоду № 014/05/606/1/4 до Кредитного договору № 014/05/606/1 (далі - «Додаткова угода № 4»), відповідно до умов якої, з метою зменшення фінансового навантаження на Позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, сторони дійшли згоди змінити умови погашення (пролонгації) Кредитного договору.

08 червня 2011 року між Банком та Позичальником укладено Додаткову угоду № 014/05/606/1/5 до Кредитного договору № 014/05/606/1 (далі - «Додаткова угода № 5»), відповідно до умов якої, з метою зменшення фінансового навантаження на Позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, сторони дійшли згоди врегулювати заборгованість Позичальника за Кредитним договором, строк сплати якої настав. Крім того, сторони дійшли згоди тимчасово, на період з 27.06.2011 року по 27.05.2012 року зменшити розмір щомісячного платежу по сплаті суми Кредиту, у зв'язку з чим Графік погашення кредиту викладено у новій редакції.

08 червня 2011 року між Банком та Позичальником укладено Додаткову угоду № 014/05/606/1/6 до Кредитного договору № 014/05/606/1 (далі - «Додаткова угода № 6»), відповідно до умов якої сторони дійшли згоди змінити умови Кредитного договору.

27 грудня 2011 року між Банком та Позичальником укладено Додаткову угоду № 014/05/606/1/7 до Кредитного договору № 014/05/606/1 (далі - «Додаткова угода № 7»), відповідно до умов якої, з метою зменшення фінансового навантаження на Позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, сторони дійшли згоди врегулювати заборгованість Позичальника, строк сплати якої настав. Крім того, тимчасово, на період з 27.12.2011 року по 27.03.2012 року сторони домовились зменшити розмір щомісячного платежу по сплаті суми Кредиту, у звязку з чим Графік погашення кредитної заборгованості викладено у новій редакції.

02 липня 2008 року між ВАТ «ОСОБА_1 Аваль» назва якого змінена на ПАТ «ОСОБА_1 Аваль», що підтверджується витягом зі Статуту (позивач) та громадянином України ОСОБА_2 (Надалі по тексту «боржник», «позичальник») укладений Кредитний договір № 014/05/606/2, в рамках Генерального кредитного договору № 014/05/606 від 29.02.2008 року (далі - кредитні договори), згідно умов якого ОСОБА_1 зобов'язався надати Позичальнику кредит у розмірі 9000,00 доларів США строком на 60 місяців, а Позичальник зобов'язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 15,0 % річних комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобовязання в порядку та строки, визначені Кредитним договором.

19 січня 2009 року між Банком та Позичальником укладено Додаткову угоду № 1 до Кредитного договору № 014/05/606/2 (далі - «Додаткова угода № 1») відповідно до умов якої сторони дійшли згоди викласти п. 1.1. ст. 1 Кредитного договору у новій редакції.

30 березня 2009 року між Банком та Позичальником укладено Додаткову угоду № 1014/05/606/2/2 до Кредитного договору № 014/05/606/2 (далі - «Додаткова угода № 2»), відповідно до умов якої сторони дійшли згоди викласти п. 1.1. ст. 1 Кредитного договору у новій редакції.

02 червня 2010 року між Банком та Позичальником укладено Додаткову угоду № 014/05/606/2/3 до Кредитного договору № 014/05/606/2 (далі - «Додаткова угода № 3»), відповідно до умов якої, з метою зменшення фінансового навантаження на Позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, сторони дійшли згоди тимчасово, на період з 25.06.2010 року по 25.09.2010 року зменшити розмір щомісячного платежу по сплаті суми Кредиту. Крім того, сторони дійшли згоди врегулювати заборгованість Позичальника, строк сплати якої настав, ст. 3 «Умови надання та забезпечення кредиту» викласти у новій редакції, ст. 6 Кредитного договору «Кредитор має право» доповнити п. 6.6. та п. 6.7., у звязку з чим Графік погашення викладено у новій редакції.

30 листопада 2010 року між Банком та Позичальником укладено Додаткову угоду № 014/05/606/2/4 до Кредитного договору № 014/05/606/2 (Надалі по тексту «Додаткова угода № 4»), відповідно до умов якої сторони дійшли згоди п. 1.1. ст. 1 Кредитного договору викласти у новій редакції, у звязку з чим Графік погашення викладено у новій редакції, згідно якого кінцевий платіж погашення кредиту з 25.06.2017р.

Так, відповідно до п. 2.1 та 3.1. Кредитних договорів ОСОБА_1 надав Позичальнику кредит на умовах його забезпеченості, строковості. повернення та плати за користування.

Відповідно до п. 3.2. Кредитних договорів надання кредиту здійснювалося на поточний рахунок Позичальника.

Відповідно до умов Кредитних договорів Позичальник зобовязався здійснювати погашення кредиту безготівковим платежем або готівкою, в касу Кредитора: щомісячне часткове погашення кредиту та остаточне погашення кредиту, згідно до Графіка погашення на позичковий рахунок; щомісячне погашення нарахованих відсотків, згідно до Графіка погашення на рахунок № НОМЕР_1.

Отже, з укладенням Кредитних договорів та Додаткових угод до них у Позичальника виник обовязок повернути Банку кредит та відсотки за Кредитним договором у строки та в розмірах чітко встановлених Графіком погашення кредитної заборгованості, у разі прострочення якого Кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом та відсотками.

Згідно з частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 цієї ж статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так, відповідно до умов п. 6.8. Генерального кредитного договору Кредитор має право вимагати дострокового погашення Позичальником заборгованості по всім кредитам, які надані згідно генерального кредитного договору, включаючи нараховані відсотки за користування кредитними коштами та штрафні санкції, у випадку невиконання Позичальником умов цього Договору.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплатити відсотки.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором від 29.02.2008 року між Банком (Іпотекодержатель) та ПВКП «М.Б.В» (Надалі по тексту «Іпотекодавець», «Відповідач») укладено Договір іпотеки від 29.02.2008р. №014/05/606/131, який посвідчено приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області - ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за номером 1468 (надалі по тексту «Договір іпотеки»).

Так, відповідно до умов Договору іпотеки предмет іпотеки забезпечує вимоги Іпотекодержателя, що витікають з умов Кредитного договору, а також усіх додаткових угод до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії Кредитного договору. За таких умов, Іпотекодержатель має право у випадку невиконання Позичальником своїх зобовязань за Кредитним договором отримати задоволення в рахунок майна, заставленого на умовах Договору іпотеки.

Предметом іпотеки згідно з п. 6 Договору іпотеки виступає нерухоме майно, а саме:

нежитлова будівля літ. А, загальною площею - 257,60 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Куп 'янська, буд. 14 (надалі по тексту «Предмет іпотеки»), яка належить Іпотекодавцю на підставі Договору Купівлі - продажу будівлі № 908, посвідченого 30.11.2007року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області за реєстрованим номером 4500.

Згідно з п. 6.1. Договору іпотеки заставна вартість Предмета іпотеки на момент укладення Договору іпотеки становить - 762042 грн. 00 коп. (Сімсот шістдесят дві тисячі сорок дві грн. 00 коп.).

Відповідно до п. 16.7.1. Договору іпотеки Іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки та задовольнити всю суму зобов'язання у випадку, якщо в момент настання термінів виконання якого-небудь із зобов'язань, передбачених Кредитним договором, вони не будуть виконані.

Проте, всупереч вимогам кредитних договорів позичальник не виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, а саме: не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості згідно графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом.

21.05.2014 року Першотравневий районний суд м.Чернівці, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» в особі Чернівецької дирекції до ОСОБА_2, Приватного виробничо - комерційного підприємства «М.Б.В.» про стягнення заборгованості та звернення стягнення на заставне майно прийняв заочне рішення яким вирішив: позовні вимоги задовольнити, стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» в особі Чернівецької обласної дирекції (, р/р 290904960, МФО 356464, адреса: м. Чернівці, вул. Головна, 143) достроково заборгованість за Генеральним кредитним договором № 014/05/606 від 29.02.2008 р. та укладених в його рамках кредитних договорів № 014/05/606/1 від 29.02.2008 p., № 014/05/606/2 від 02.07.2008 р. в сумі 663203 гривень 46 коп. ( шістсот шістдесят три тисячі двісті три гривні 46 коп.).

У рахунок погашення заборгованості за Генеральним кредитним договором № 014/05/606 від 29.02.2008 р. та укладених в його рамках кредитних договорів № 014/05/606/1 від 29.02.2008 p., № 014/05/606/2 від 02.07.2008 р. в сумі 663203 гривень 46 коп.( шістсот шістдесят три тисячі двісті три гривні 46 коп.), звернути стягнення на нежитлову будівлю №14 по вул.Купянський в м.Чернівці, загальною площею 257,60 кв.м., літ. «А», цегла, що належить Приватному виробничо- комерційному підприємству «М.Б.В.» (номер за ) на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» в особі Чернівецької обласної дирекції (, р/р. 290904960, МФО 356464, адреса: м. Чернівці, вул. Головна, 143) шляхом його продажу на прилюдних торгах встановивши початкову ціну на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Стягнути з ОСОБА_2 та Приватного виробничо-комерційного підприємства «М.Б.В.» (номер за ) на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» в особі Чернівецької обласної дирекції (, р/р 290904960, МФО 356464, адреса: м. Чернівці, вул. Головна, 143) судовий збір в розмірі 3654,00 гривень (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири гривні).

Згідно ухвали Апеляційного суду Чернівецької області від 08 грудня 2016 року по справі №22-ц/794/1288/16: «Апеляційну скаргу ОСОБА_4, який діє в інтересах ПВКП «М.Б.В» задовольнити. Заочне рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 21.05.2014 року в частині позовних вимог ПАТ «ОСОБА_1 банк Аваль» до ПВКП «М.Б.В.» про стягнення заборгованості та звернення стягнення на заставне майно скасувати. Провадження у справі в цій частині закрити.».

Відповідно до ч.3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В заочному рішенні Першотравневого районного суду м.Чернівці від 21.05.2014 року зазначено:

«Позичальник не дотримується умов Генерального кредитного договору № 014/05/606 від 29.02.2008 р. щомісячно, відповідно до Графіків погашення, не погашає кредити та не сплачує відсотки за користування ними. У зв'язку з чим. станом на 19.03.2014р. заборгованість Позичальника перед Кредитором складає наступні суми:

1) заборгованість за кредитним договором № 014/05/606/1 від 29.02.2008р. становить 59142,07 доларів США, яка станом на 19.03.2014р. по офіційному курсу валют еквівалентна 589 043,19 гривням та складається з:

- 44 570,02 доларів США (в т.ч. прострочення - 5 373,49 доларів США) - заборгованості по кредиту;

- 10 481,80 доларів США - заборгованість по нарахованим та простроченим відсоткам за користування кредитом;

-4 090,25 доларів США - нарахованої пені за несвоєчасне повернення кредитних коштів та сплату відсотків.

2 заборгованість за кредитним договором № 014/05/606/2 від 02.07.2008 р. становить 7 445,96 доларів СІІ1А, яка станом на 19.03.2014 р. по офіційному курсу валют еквівалентна 74 160,27 гривням та складається з:

- 5 932,77 доларів США (в т.ч. прострочення - 907,56 доларів США), заборгованості по кредиту;

-1 038,62 доларів США - заборгованість по нарахованим та прострочених відсоткам за користування кредитом;

-474,57 доларів США, - нарахованої пені за несвоєчасне повернення кредитних коштів та сплату відсотків

Таким чином, в загальному заборгованість позичальника (відповідача по справі) за Генеральним кредитним договором № 014/05/606 від 29.02.2008 р. та укладених його рамках кредитних договорів № 014/05/606/1 від 29.02.2008 p., № 014/05/606 від 02.07.2008 р. становить 663 203,46 гривень.

В ухвалі Апеляційного суду Чернівецької області від 08 грудня 2016 року по справі №22-ц/794/1288/16 зазначено наступне:

«В порушення умов та положень генерального кредитного договору та укладених в його рамках кредитних договорів відповідач неналежно виконав взяті на себе зобов'язання щодо забезпечення повернення одержаних коштів на умовах, передбачених кредитними договорами та щомісячно сплачувати відсотки за користування кредитом, у зв'язку з чим станом на 19 березня 2014 року у приватного виробничо-комерційного підприємства «М.Б.В.» перед банком виникла заборгованість за кредитним договором №014/05/606/1 від 29 лютого 2008 року у розмірі 59142,07 дол. США, що згідно курсу НБУ еквівалентно 589043, 19 грн., з яких 44570,02 дол. США - заборгованість по тілу кредиту, 10481,80 дол. США - несплачені відсотки, 4090,25 дол. США, - пеня за порушення умов кредитного договору.

Станом на 19 березня 2014 року у приватного виробничо-комерційного підприємства «М.Б.В.» перед банком виникла заборгованість за кредитним договором №014/05/606/2 від 02 липня 2008 року у розмірі 7445,96 дол. США, що згідно курсу НБУ еквівалентно 74160,27 грн., з яких 5932,77 дол. США - заборгованість по тілу кредиту, 1038,62 дол. США - несплачені відсотки, 474,57 дол. США, - пеня за порушення умов кредитного договору.

Таким чином, в загальному заборгованість позичальника перед банком становить 663203,46 грн.

Відповідно до заочного рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 21.05.2014 року та ухвали Апеляційного суду Чернівецької області від 08 грудня 2016 року по справі №22-ц/794/1288/16 встановлені преюдиційні факти, а саме:

- надання позивачем третій особі кредитних коштів;

- звернення позивача до позичальника та відповідача про стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання термінів виконання якого-небудь із зобов'язань за кредитним договором у випадках порушення позичальником якого-небудь із зобов'язань (дострокове звернення про погашення кредиту);

- з дати 19.03.2014 року у позивача виникло право на звернення з позовом, виходячи з розрахунків, які були надані до Першотравневого районного суду м.Чернівці станом на 19.03.2014 року про наявність заборгованості на цю дату.

В частині доводів про сплив позовної давності суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму ВГС України від 23.03.2012 № 6 "Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Пунктом 2.2 Постанови Пленуму ВГС України від 29.05.2013 року № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" передбачено, що за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що відповідачем порушені права та законні інтереси позивача.

Разом з тим суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частинами 4, 5 ст. 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Початок перебігу позовної давності визначається відповідно до правил ст. 261 ЦК України.

За загальним правилом, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України).

Згідно п.4.2 постанови Пленуму ВГСУ №10 від 29.05.2013 року «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів»: За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання».

Пунктом 26 договору іпотеки визначено термін дії договору -до повного виконання зобов'язання Позичальника.

Згідно пунктів 16.7 та 16.7.1 договору іпотеки Іпотекодержатель має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо в момент настання термінів виконання якого-небудь із зобов'язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані.

Згідн п.16.7.2 договору іпотеки Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання термінів виконання якого-небудь із зобов'язань за кредитним договором у випадках:

- порушення Позичальником якого-небудь із зобов'язань, передбачених умовами кредитного договору.

Як зазначалось вище, позичальником порушено виконання зобов'язання, що підтверджується заочним рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці. Відповідно у позивача станом на 19.03.2014 року вже виникло право на звернення з позовом до майнового поручителя -ПВКП «М.Б.В.». Причому, не є перериванням перебігу строку позовної давності з моменту звернення з позовом до Першотравневого районного суду м.Чернівці в 2014 році, оскільки в частині звернення стягнення на предмет іпотеки апеляційний суд Чернівецької області закрив провадження з підстав непідсудності спору.

Відповідач звернувся із заявою про застосування наслідків пропуску строку позовної давності, як у відзиві на позов так і окремою заявою.

У свою чергу, з позовом позивач звернувся до господарського суду лише 15.05.2017 року, тож позовна давність останнім пропущена, а поважних причин її пропуску позивач не довів, адже оскільки рішення судів встановлює лише факт відповідних правовідносин, і не повязується з початком перебігу строку позовної давності, від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

У процесі розгляду справи позивачем у відповідності до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України не було надано суду належних та допустимих доказів, що б підтверджували переривання або зупинення перебігу позовної давності щодо вказаної його вимоги до відповідача.

У звязку із вищевикладеним суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 29.06.2017р.

Суддя В.В.Дутка