ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

30.06.2017 Справа № 904/7014/17

Суддя Рудовська І.А. , розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕТРО І К", м. Донецьк

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Балу-Трейдінг", м. Дніпро

про розірвання договору поставки товару №128 від 11.04.2017 р. та стягнення 200 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Стаття 63 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує суддю, який вирішує питання про прийняття позовної заяви, повернути позовну заяву з підстав неправильного оформлення позовної заяви та доданих до неї документів.

Суд досліджує позовну заяву за формальними ознаками, не вивчаючи питання по суті позовних вимог.

Позовна заява підлягає поверненню, якщо вона за формою та змістом не відповідає вимогам статей 54 - 58 Господарського процесуального кодексу України.

Стаття 65 Кодексу визначає дії судді з підготовки справи до розгляду, які полягають у здійсненні певних заходів і процесуальних дій, спрямованих на правильне і своєчасне вирішення спору.

Суддя самостійно на власний розсуд визначає, які саме дії слід учинити виходячи з конкретних обставин справи, ступеня підготовленості матеріалів самими сторонами, а також тих клопотань, що подані позивачем разом із позовною заявою.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПЕТРО І К" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом (вх. № суду 7013/17 від 30.06.2017 р.) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Балу-Трейдінг" про розірвання договору поставки товару № 128 від 11.04.2017 р. та стягнення суми 200 000,00 грн. - оплаченого авансового платежу та штрафу за не поставку товару.

Суд вважає за необхідне повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду з наступних підстав:

Відповідно до ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року Про деякі питання практики застосування розділу VI ГПК України, вирішуючи питання щодо сплати судового збору, господарський суд повинен виходити, зокрема, з такого.

Статтею 55 Господарського процесуального кодексу України передбачено визнання ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

Що ж до позовних заяв немайнового характеру, то до них відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Подання до господарського суду таких заяв оплачується судовим збором згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

Відповідно до п. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" установлено у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року - 1600 гривень.

Частиною 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до господарського суду позовної заяви: - майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; - немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Як вбачається з позовної заяви, позивач звернувся до суду з вимогою про розірвання договору поставки товару № 128 від 11.04.2017 р. та з вимогою про стягнення 200 000,00 грн. - оплаченого авансового платежу та штрафу за не поставку товару.

Тобто прохальна частина позовної заяви містить одну майнову та одну немайнову вимогу, в зв'язку з чим, кожна з них повинна бути оплачена судовим збором окремо.

До позовної заяви додано платіжне доручення № 111 від 19.06.2017 р. про сплату судового збору у розмірі 3000,00 грн., тобто сплачений судовий збір лише за одну майнову вимогу, а докази сплати за немайнову вимогу у розмірі 1600,00 грн. у позовних матеріалах відсутні.

Відтак, до позовної заяви не додано належних доказів сплати судового збору у встановленому розмірі, що є підставою для повернення позовної заяви без розгляду згідно з пунктом 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", зокрема, абзацу 1 п. 3.5, де зазначено, що недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Вказані обставини є підставою для повернення позовної заяви та доданих до неї документів без розгляду.

Додатково зазначаємо, що згідно з ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись ч. 2 ст. 34, ст. 57, п. 4 ст. 63, ст.ст. 86, 87 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Додаток: - позовна заява з додатком на 24 аркушах, у тому числі платіжне доручення № 111 від 19.06.2017 р. у розмірі 3000,00 грн. судового збору.

Суддя ОСОБА_1