ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 року Справа № 915/475/17

за позовом: Новоодеського районного центру зайнятості (56602, Миколаївська область, м. Нова Одеса, вул. Центральна, 214; ідентифікаційний код 20902972)

до відповідача: Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (54001, м. Миколаїв, вул. Декабристів, 5; ідентифікаційний код 40108735)

про: стягнення 9524,29 грн.

Суддя Смородінова О.Г.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність № 03-02/03 від 03.01.2017,

від відповідача: ОСОБА_2 довіреність № 137/01/27-2017 від 25.01.2017.

Суть спору:

Позивач 22 травня 2017 року звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою № 03-458/03 від 12.05.2017, в якій просить стягнути з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь Новоодеського районного центру зайнятості суму виплаченого забезпечення у зв'язку із поновленням безробітних на роботі за рішенням суду в розмірі 9524,29 грн.

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі витягу з наказів позивача; наказу № 40 о/с від 20.02.2017 Головного управління Національної поліції в Миколаївській області; постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.02.2017 по справі № 814/2379/16; довідки позивача про розмір допомоги по безробіттю ОСОБА_3; претензії від 10.03.2016 № 03-251/03 про відшкодування виплаченого забезпечення та відповіді на цю претензію від 13.04.2017 № 1350/27-2017; норм статей 8, 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та мотивовані тим, що станом на день звернення до суду сума виплаченого забезпечення залишається не відшкодованою.

Відповідач у відзиві на позов заперечує, просить суд відмовити у його задоволенні, посилаючись на норми статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», статей 11, 1166, 1192, 22 Цивільного кодексу України, мотивуючи тим, що ОСОБА_3 в судовому засіданні приховав той факт, що отримує допомогу по безробіттю у Новоодеському районному центрі зайнятості. Відповідач вважає, що спірні правовідносини які виникли стосуються Новоодеського районного центру зайнятості та ОСОБА_3, який безпосередньо своїми діями завдає матеріальну шкоду та порушує інтереси держави, що призводить до надлишкового витрачання бюджетних коштів, що може призвести до значних матеріальних збитків.

20.06.2017 від відповідача до суду надійшло клопотання № 1891/27-2017 від 19.06.2017 про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача фізичну особу ОСОБА_3 За наслідками проведеного засідання, суд, дослідивши клопотання відповідача про залучення до участі у справі третьої особи, відповідно до змісту ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку про відмову в його задоволенні з причин, по-перше, недоведеності заявником юридичного інтересу зазначеної особи у даній справі; по-друге, враховуючи, що права та інтереси даної особи вже були захищені Миколаївським окружним адміністративним судом при розгляді адміністративної справи № 814/2379/16, суд не вбачає необхідності здійснення відповідних процесуальних дій по даній судовій справі.

20.06.2017 за результатами розгляду справи, суд на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

Згідно з ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.02.2017 по справі № 814/2379/16 встановлено, що 17 жовтня 2016 року відповідно до наказу ГУ НП в Миколаївській області № 289 о/с ОСОБА_3 був звільнений з посади старшого оперуповноваженого Новоодеського відділення поліції Вознесенського відділу поліції за ч. 1 п. 4 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» у звязку зі скороченням штатів.

Вважаючи вказаний наказ протиправним та таким, що порушує його права та охоронювані законом інтереси, ОСОБА_3 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду за захистом своїх прав.

25.10.2016 ОСОБА_3 звернувся до Новоодеського районного центру зайнятості з заявами про надання (поновлення) статусу безробітного, про призначення (поновлення) виплати допомоги по безробіттю, про перерахування належних сум матеріального забезпечення на випадок безробіття на визначений отримувачем розрахунковий рахунок.

15.12.2016 Новоодеським районним центром зайнятості складено акт № 247 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.02.2017 по справі № 814/2379/16 було задоволено позов ОСОБА_3; визнано протиправними та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 17.10.2016 № 289 о/с в частині звільнення старшого оперуповноваженого Новоодеського відділення поліції Вознесенського відділу поліції капітана поліції ОСОБА_3 зі служби в поліції за ст. 77 ч. 1 п. 4 Закону України «Про Національну поліцію України» (у звязку із скороченням або проведенням організаційних заходів); поновлено капітана поліції ОСОБА_3 на посаді старшого оперуповноваженого Новоодеського відділення поліції Вознесенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області; стягнуто з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_3 заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 15251,28 грн.; стягнуто з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_3 заробітну плату за один місяць в сумі 5499,84 грн.

Зазначене судове рішення набрало законної сили 11.04.2017, про що свідчить ухвала Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.04.2017 у справі № 814/2379/16.

Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області № 40 о/с від 20.02.2017, на підставі прийнятої Миколаївським окружним адміністративним судом постанови від 09.02.2017 у справі № 814/2379/16, було скасовано пункт наказу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 17.10.2016 № 289 о/с в частині звільнення відповідно до Закону України «Про Національну поліцію України» за ст. 77 ч. 1 п. 4 (у звязку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) капітана поліції ОСОБА_3 та поновлено на посаді старшого оперуповноваженого Новоодеського відділення поліції Вознесенського відділу поліції.

10.03.2017 В.о. директора Новоодеського районного центру зайнятості, у звязку із надходженням до Новоодеського РЦЗкопій наказу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області № 40 о/с від 20.02.2017 про скасування пункту наказу № 289 о/с від 17.10.2016 в частині звільнення та постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.02.2017 по справі № 814/2379/16 стосовно поновлення ОСОБА_3 на посаді, видано наказ № 5, яким наказано: вжити заходи по утриманню з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області коштів в сумі 9524,29 грн., виплачених ОСОБА_3 як допомога по безробіттю за період з 25.10.2016 по 20.02.2017 у строки, передбачені законодавством; у разі відмови Головного управління Національної поліції в Миколаївській області сплатити кошти або у разі їх несплати у встановлений строк, провідному юрисконсульту ОСОБА_1 звернутися до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості.

10.03.2017 Новоодеський районний центр зайнятості звернувся до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області з претензією № 03-251/03 про відшкодування виплаченого забезпечення у зв'язку із поновленням безробітного (ОСОБА_3О.) на роботі за рішенням суду в розмірі 9524,29 грн.

Згідно довідки Новоодеського районного центру зайнятості від 15.03.2017, ОСОБА_3 за період з 25 жовтня 2016 року по 20 лютого 2017 року отримав допомогу по безробіттю в розмірі 9524,29 грн.

13.04.2017 Головне управління Національної поліції в Миколаївській області надано позивачу відповідь № 1350/27-2017 на зазначену претензію, якою повідомив Новоодеський районний центр зайнятості, що з метою уникнення подвійного стягнення з державного бюджету одночасної виплати допомоги по безробіттю та виплати за вимушений прогул, Головне управління Національної поліції в Миколаївській області проводить роботу зі співробітниками щодо добровільного повернення грошових коштів та вважає за необхідне клопотати про відстрочення повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю у розмірі 9524,29 грн. безробітному ОСОБА_3 до набрання законної сили рішення у справі.

У звязку з несплатою Головним управлінням Національної поліції в Миколаївській області сплатити коштів у встановлений строк, позивач звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою № 03-458/03 від 12.05.2017.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі поновлення на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

Згідно з приписами пункту 2 частини 1 статті 31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

Предметом даного спору виступає майнова вимога позивача про стягнення з відповідача 9524,29 грн., які були виплачені працівнику останнього як допомога по безробіттю; підставою застосування позивачем норм статті 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» як наслідок неповернення відповідачем у добровільному порядку виплачених коштів.

Доказів повернення оплати, станом на час прийняття рішення судом, сторонами не надано.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, проаналізувавши фактичні обставини справи згідно з вимогами чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд дійшов наступних висновків.

Правові фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Згідно з абз. 2 ч. 4 ст. 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про організації роботодавців, їх об'єднання, права і гарантії їх діяльності» роботодавець - це юридична особа (підприємство, установа, організація) або фізична особа - підприємець, яка в межах трудових відносин використовує працю фізичних осіб.

Крім того, термін «роботодавці» визначено у п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», згідно з яким роботодавці - це підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Отже, ключовою ознакою роботодавця в правовідносинах, що виникають у зв'язку із загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, в тому числі на випадок безробіття, є самостійне ведення таким суб'єктом розрахунків із застрахованими особами та виплата ним грошового забезпечення.

З матеріалів справи вбачається, що призначення, звільнення та поновлення на роботі ОСОБА_3 здійснювалось безпосередньо Головним управлінням Національної поліції в Миколаївській області, що по відношенню до ОСОБА_3 є роботодавцем в розумінні ч. 4 ст. 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», а тому на нього покладено обов'язок по відшкодуванню суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Водночас, не взято судом до уваги твердження відповідача про те, що ОСОБА_3 повинен був повідомити суд при розгляді справи про поновлення на роботі про те, що отримує допомогу по безробіттю.

Слід зауважити, що правова природа сплачених ОСОБА_3 спірних коштів згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є відмінною від коштів, стягнутих за судовим рішенням.

Згідно зі статтями 32, 33 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами статей 34, 36 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Посилання відповідача в обґрунтування своїх заперечень на норми статей 22, 1166, 1192 Цивільного кодексу України в межах даної справи є хибним, враховуючи правову природу спірних правовідносин.

Беручи до уваги наведені норми та обставини, розглянувши даний спір із застосуванням норм матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог, у звязку з чим вирішив позов задовольнити.

Судовий збір, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (54001, м. Миколаїв, вул. Декабристів, 5; ідентифікаційний код 40108735) на користь Новоодеського районного центру зайнятості (56602, Миколаївська область, м. Нова Одеса, вул. Центральна, 214; ідентифікаційний код 20902972; р/р 0482 у ГУДКУ в Миколаївській області, МФО 826013) суму виплаченого забезпечення у звязку із поновленням на роботі за рішенням суду в сумі 9524,29 грн.

3. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (54001, м. Миколаїв, вул. Декабристів, 5; ідентифікаційний код 40108735) в дохід Державного бюджету України 1600 (одна тисяч шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Повне рішення складено та підписано 26 червня 2017 року.

Суддя О.Г. Смородінова