ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2017 р.Справа № 923/252/17
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Будішевської Л.О.,

Суддів: Мишкіної М.А., Таран С.В.,

при секретарі судового засідання Станковій І.М.

за участю представників сторін:

від позивача не зявився,

від відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Торговий дім Продексім

на рішення господарського суду Херсонської області від 04 травня 2017 року

у справі №923/252/17

за позовом Приватного підприємства Фенікс-Херсон

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Торговий дім Продексім

про стягнення 29933,48 грн.

У судовому засіданні оголошено перерву з 20.06.2017 до 29.06.2017

Встановила:

У березні 2017 року Приватне підприємство «Фенікс Херсон» звернулося до господарського суду Херсонської області із позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Продексім» про стягнення з останнього пені в розмірі 11535,19грн., штрафу у розмірі 7866,40грн., інфляційних втрат у розмірі 7525,07, 3% річних від суми боргу у розмірі 1466,20грн.

10 квітня 2017 року до господарського суду Херсонської області від Приватного підприємства «Фенікс Херсон» надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог в якій позивач просив стягнути з відповідача пеню в розмірі 11535,19грн., штраф у розмірі 7866,40грн., інфляційні втрати у розмірі 9065,69, 3% річних від суми боргу у розмірі 1466,20грн.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 04 травня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Стягнено з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Торговий дім" "Продексім" (адреса: 73000 м. Херсон, вул. Полякова Георгія / вул. Михайловича, буд. 21/41; ідентифікаційний ) на користь Приватного підприємства "Фенікс-Херсон" (адреса: 73000 м. Херсон, провулок Козацький, буд. 10; ідентифікаційний ) 11535,19 грн пені, 7866,40 грн штрафу, 9065,69 грн інфляційних, 1466,20 грн річних та 1600 грн компенсації по сплаті судового збору.

Зазначене судове рішення обґрунтовано невиконанням відповідачем умов договору щодо своєчасності оплати вартості отриманих послуг, що є порушенням взятих ним на себе зобовязань та положень частини 7 статті 193 Господарського кодексу України у звязку з чим нараховані 3% річних, інфляційні втрати, пеня та штраф.

Не погоджуючись із рішенням господарського суду Херсонської області від 04 травня 2017 року, ТОВ «Торговий дім «Продексім» звернулося до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована наступним.

Станом на дату розгляду справи та винесення оскаржуваного рішення, зобовязання між сторонами були припинені виконанням, проведеним належним чином, оскільки 23.03.2017 заборгованість по договору в сумі 78664,00 грн. була повністю сплачена.

Стягнення неустойки після припинення зобовязань не допускається.

Оскільки, позивач неналежним чином виконував зобов'язання з охорони майна відповідача, відповідач відмовився від часткового виконання покладених на нього обов'язків щодо оплати неналежних послуг з охорони.

Відповідно до п.3 ст.219 ГПК України, якщо правопорушенню сприяли неправомірні дії (бездіяльність) другої сторонизобовязання, суд має право зменшити розмір відповідальності або звільнити відповідача від відповідальності.

Судом першої інстанції необгрунтовано відхилено клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та розглянуто справу без участі представника відповідача, чим обмежені права відповідача, передбачені нормами ГПК України.

20 червня 2017 року до суду від ПП «Фенікс Херсон» надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, оскільки вважає його законним та обґрунтованим, прийнятим місцевим господарським судом з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Представники позивача та відповідача після перерви в судове засідання 29.06.2017 не з'явились, про час і місце його проведення повідомлені належним чином, про причини незявлення суд не повідомили.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За змістом статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається із матеріалів справи, між Приватним підприємством Фенікс Херсон та ТОВ Торговий дім ПРОДЕКСІМ укладено Договір про надання послуг охорони № 14 від 02.11.2015.

Відповідно до п. 1.1. Статті 1 вказаного Договору Замовник доручає Охороні, а Охорона приймає на себе зобовязання по наданню послуг з охорони майна, а саме 2 кругових стаціонарних зрошувальних машин та 47 дощувальних машин, які знаходилися на території Каховського району Херсонської області.

Підпунктом 2.2.2 пункту 2.2 статті 2 договору Замовник зобовязаний своєчасно, згідно розділу 4 Договору, здійснювати розрахунки з Охороною за надані охоронні послуги.

Відповідно до п.п. 3.2.1. п.3.2 ст.3 Договору у випадку несвоєчасної (неповної) оплати за послуги «Охорони» «Замовнику» нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми, що діє в період, коли нараховується пеня, за кожен день прострочення платежу.

Згідно п.п.3.2.2. п.3.2. ст.3 Договору у випадку прострочення платежу більш ніж на 10 календарних днів, «Замовник» також сплачує «Виконавцю» штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.

На виконання умов договору між сторонами 02.11.2015 складено акт приймання-передачі під охорону, за яким позивач прийняв під охорону обумовлене майно.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 22.11.2016 у справі № 923/1055/16 за первісним позовом Приватного підприємства "Фенікс-Херсон" до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Торговий дім" "Продексім" про стягнення заборгованості в розмірі 78664 грн та за зустрічним позовом про стягнення 377938,85 грн збитків позовні вимоги за первісним позовом задоволені та стягнуто з ТОВ "Торговий дім" "Продексім" на користь ПП "Фенікс-Херсон" 78664 грн основної заборгованості та 1378 грн компенсації по сплаті судового збору, а в задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом відмовлено.

Зазначене судове рішення постановою Одеського апеляційного господарського суду від 14.02.2017, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 21.02.2017, залишене без змін.

Як встановлено рішенням суду, відповідачем не була сплачена вартість наданих послуг за період з 16.07.2016 по 12.08.2016 на суму 78664 грн, у звязку з чим ним не виконані умови як договору, так і правових положень законодавства, щодо своєчасності оплати вартості отриманих послуг.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем заборгованість була сплачена лише 23.03.2017 у повному розмірі.

Таким чином, відповідачем за договором про надання послуг охорони не було своєчасно сплачено 78664 грн, з яких 46000 грн в період з 02.08.2016 по 23.03.2017; 32664 грн в період з 17.08.20106 по 23.03.2017.

У відповідності до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Положення статті 625, як відповідальність за невиконання грошового зобовязання, підлягають застосуванню поза межами договірних відносин, не потребують додаткового договірного врегулювання, оскільки інфляційні нарахування, не являючись штрафною санкцією, виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення їх сплати, а річні також, не являючись штрафною санкцією, виступають способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. Аналогічне сприйняття правових приписів статті 625 ЦК України надане в пунктах 3.1. та 4.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань".

Через несвоєчасне виконання зобовязання щодо оплати вартості послуг позивачем на підставі статті 625 ЦК України нараховані 1466,20 грн. 3% річних за період з 02.08.2016 по 22.03.2017 та 9065,69 грн інфляційних за період з 02.08.2016 по 22.03.2017 відповідно до розрахунків, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст.631 Цивільного кодексу України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України неустойкою є грошова сума, яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до частини 2 статті 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання, а за частиною 3 цієї ж статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 статті 551 того ж Кодексу визначено що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Пунктами 3.2.1. та 3.2.2. договору встановлено, що у випадку несвоєчасної (неповної) оплати за надані послуги відповідач зобовязаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми, що діє в період, коли нараховується пеня, за кожен день прострочення платежу, а у випадку прострочення платежу більш ніж на 10 календарних днів - зобовязаний сплатити штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.

У звязку з несвоєчасним виконанням зобовязання по оплаті послуг охорони позивачем нараховано відповідачу11535,19 грн пені, та 7866,40 грн штрафу, згідно розрахунків, що містяться у матеріалах справі.

Щодо посилань в апеляційній скарзі на приписи п.3 ст.319 ГПК України, судова колегія зазначає, що така стаття у Господарському процесуальному кодексі України відсутня. Дана стаття є в Господарському кодексі України.

Право суду зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки передбачене ст.83 ГПК України. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази наявності такого виняткового випадку, а посилання відповідача на неправомірність дій (бездіяльності) позивача матеріалами справи не підтверджується.

Посилання скаржника на необгрунтоване відхилення судом першої інстанції клопотання відповідача про відкладення розгляду справи судовою колегією не приймається з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи ухвалою господарського суду Херсонської області від 29.03.2017 порушено провадження у даній справі та призначено справу до розгляду на 18.04.2017.

14 квітня 2017 року до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату з метою надання можливості ознайомитися відповідача з матеріалами справи та зробити необхідні копії документів.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 18.04.2017 зазначене вище клопотання задоволено та відкладено розгляд справи на 04.05.2017.

03 травня 2017 року до суду вдруге надійшло клопотання від відповідача про відкладення розгляду справи у звязку із зайнятістю представника відповідача у іншому судовому засіданні та надати можливість ознайомитися з матеріалами справи.

Проте, до вказаного клопотання будь яких доказів зайнятості представника відповідача у іншому судовому засіданні не надано.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи те, що відповідачу було відомо про існування даної справи, що підтверджується наявністю його клопотань у матеріалах справи та поштовими повідомленням з відміткою про вручення копії ухвали господарського суду Херсонської області про порушення провадження у справі від 129.03.2017 та копії ухвали господарського суду Херсонської області про відкладення розгляду справи від 18.04.2017, колегія суддів вважає, що господарським судом правомірно відхилено клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Виходячи з викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції повно та всебічно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, надана їм належна правова оцінка та винесено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що дає підстави для залишення його без змін.

Доводи апеляційної скарги спростовуються зібраними у справі доказами та не відповідають вимогам законів, що регулюють спірні правовідносини.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105

Господарського процесуального кодексу України,

апеляційний господарський суд

постановив:

Рішення господарського суду Херсонської області від 04 травня 2017 року у справі № 923/252/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Торговий дім Продексім без задоволення.

Повний текст постанови складено та підписано 30.06.2017.

Головуючий суддя: Будішевська Л.О.

Судді: Мишкіна М.А.

ОСОБА_2