РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2017Справа №910/8791/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "Пожмашина"

до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Державна служба України з надзвичайних ситуацій

про визнання припиненою гарантії

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

від позивача: Калініна О.А. (довіреність)

від відповідача: Хитрова Л.В. (довіреність)

від третьої особи: Ігнатенко В.І. (довіреність)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "Пожмашина" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" про визнання припиненою гарантію забезпечення виконання договору №G0616/4484/2 від 19.08.2016 з 04.05.2017, у зв'язку із закінченням строку дії на підставі ст. 568 ЦК України.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що у зв'язку із закінченням строку дії гарантії забезпечення виконання договору №G0616/4484/2 від 19.08.2016, в силу приписів ст. 568 ЦК України, вказана гарантія є припиненою з 04 травня 2017 року.

Ухвалою Господарського суду міст Києва від 01.06.2017 за вищевказаним позовом порушено провадження у справі № 910/8791/17, розгляд справи призначено на 22.06.2017.

30.05.2017 через відділ діловодства від позивача надійшла заява про вжиття заходів до забезпечення позову.

02.06.2017 через відділ діловодства від позивача надійшли документи по справі.

21.06.2017 через відділ діловодства від позивача надійшли витребувані судом документи по справі, письмові пояснення та документи щодо виконання зобов'язань за договором № 21-5/5 від 19.08.2016.

22.06.2017 через відділ діловодства від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач позовні вимоги заперечив, посилаючись на те, що вимога Державної служби України з надзвичайних ситуацій відповідає умовам гарантії і підлягає виконанню, а також посилається на відсутність порушення прав позивача.

Присутній в судовому засіданні 22.06.017 представник третьої особи надав суду клопотання про зупинення провадження у справі.

В судовому засіданні 22.06.2017, відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 27.06.2017.

23.06.2017 через відділ діловодства від позивача надійшли письмові пояснення на відзив відповідача та пояснення на клопотання третьої особи про припинення провадження у справі.

27.06.2017 через відділ діловодства суду від третьої особи надійшли пояснення щодо клопотання позивача про забезпечення позову та відзив на позов, в якому третя особа позовні вимоги заперечила та просила суд відмовити у задоволенні позову.

В судове засідання 27.06.2017 з'явились представники позивача, відповідача та третьої особи.

В судовому засіданні 27.06.2017, розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд відмовив в її задоволенні, з огляду на наступне.

Так, у своїй заяві позивач просить суд вжити заходи до забезпечення позову шляхом заборони ПАТ Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" проводити будь-які виплати на підставі додаткової угоди від 18.06.2016 № G0616/4484/2 до генеральної угоди № G0616/4484 про надання банківських гарантій від 14.06.2016 та гарантії забезпечення виконання договору №G0616/4484/2 від 19.08.2016 до моменту вирішення господарським судом даної справи по суті та набрання відповідним рішенням господарського суду у цій справі законної сили.

У відповідності до ст. 66 ГПК Украйни, господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно із ч. 1 ст. 67 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачеві вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

В пункті 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" роз'яснено, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заява про забезпечення позову, є обґрунтованою із зазначенням адекватного засобу забезпечення позову. При цьому, обов'язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст. 33-34 ГПК України, яка передбачає обов'язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що позивачем не надано суду належних доказів, того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Водночас, як встановлено судом, ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.04.2017 по справі №910/5253/17 з метою забезпечення позову, до вирішення спору по суті, заборонено ПАТ Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" проводити будь-які виплати на підставі додаткової угоди № G0616/4484/2 від 18.06.2016 до генеральної угоди №G0616/4484 про надання банківських гарантій від 14.06.2016 та гарантії забезпечення виконання договору №G0616/4484/2 від 19.08.2016. Також 18.04.2017 Соборним відділом державної виконавчої служби міста Києва відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеної ухвали про вжиття заходів до забезпечення позову. Зазначені обставини свідчить про недоцільність заявленої позивачем заяви про вжиття заходів до забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття заходів до забезпечення позову, а тому суд відмовляє у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Розглянувши клопотання третьої особи про зупинення провадження у справі, суд встановив наступне.

Третя особа у своєму клопотанні просить суд зупинити провадження у справі №910/8791/17 до прийняття остаточного рішення по справі №910/5253/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "Пожмашина" до Державної служби України з надзвичайних ситуацій про визнання недійсними пункти 8.2., 8.3., 8.5., 8.6 договору № 21-5/5 про закупівлю "автомобілів спеціальної призначеності", код 29.10.5, згідно з ДК016:2010, "Мототранспортні засоби спеціального призначення. Пожежно-рятувальні автомобілі для пожежогасіння і проведення рятувальних робіт", код 34144000-8, згідно з ДК021:2015 - за державні кошти від 19.08.2016 з моменту вчинення такого договору.

Згідно із ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи.

Положеннями п. 3.16 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини третя і четверта статті 35 ГПК).

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Тобто, метою зупинення провадження у справі до розгляду пов'язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, що не можуть бути з'ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи.

Наявність одночасно двох цих обставин є необхідною процесуальною підставою для застосування ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі, тобто між двома справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв'язок. Як правило, це виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи.

Водночас, враховуючи характер спірних правовідносин у даній справі предмет спору у даній справі, за висновками суду вирішення спору про визнання недійсним пункти 8.2., 8.3., 8.5., 8.6 договору № 21-5/5 про закупівлю "автомобілів спеціальної призначеності", код 29.10.5, згідно з ДК016:2010, "Мототранспортні засоби спеціального призначення. Пожежно-рятувальні автомобілі для пожежогасіння і проведення рятувальних робіт", код 34144000-8, згідно з ДК021:2015 - за державні кошти від 19.08.2016 в забезпечення виконання якого відповідачем надано гарантію №G0616/4484/2 від 19.08.2016, не перешкоджає з'ясуванню обставин у справі, в якій предметом спору є визнання припиненою вказаної гарантії. Встановлені у межах справи №910/5253/17 обставини жодним чином не вплинуть на вирішення у даній справі питання щодо припинення наданої ПАТ Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" гарантії.

З огляду на наведене, підстави для зупинення провадження у справі відсутні, у зв'язку із чим суд відмовляє у задоволенні клопотання третьої особи про зупинення провадження у даній справі.

Представник позивача в судовому засіданні 27.06.2017 надав пояснення по суті позовних вимог, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 27.06.2017 проти позовних вимог заперечив, надав пояснення щодо своїх заперечень.

Представник третьої особи надав пояснення по суті заперечень на позов.

В судовому засіданні 27.06.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників учасників процесу, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

14.06.2016 між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "Пожмашина" укладено Генеральну угоду №G0616/4484 про надання банківських гарантій, згідно із якою сторони погодили надання ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" гарантій, реквізити яких зазначаються в додаткових угодах до генеральної угоди.

18.06.2016 між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "Пожмашина" укладено додаткову угоду №G0616/4484/2 до Генеральної угоди про надання банківських гарантій, згідно із якою сторони погодили, що відповідач зобов'язався надати гарантію забезпечення виконання зобов'язання до договору №G0616/4484/2, за якою ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" гарантує перед бенефіціаром - Державною службою України з надзвичайних ситуацій виконання клієнтом своїх зобов'язань відповідно до проекту договору про закупівлю на постачання "автоцистерни пожежної АЦ- 4-60(5309)-505М", що має бути укладено між Державною службою України з надзвичайних ситуацій (бенефіціаром) та ТОВ "Промислова компанія "Пожмашина" (клієнтом).

19.08.2016 між Державною службою України з надзвичайних ситуацій та Товариством з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "Пожмашина" за результатами проведеної процедури закупівлі відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі" укладено договір № 21-5/5 про закупівлю автомобілів спеціальної призначеності, код 29.10.5, згідно з ДК 016:2010, "Мототранспортні засоби спеціального призначення. Пожежно-рятувальні автомобілі для пожежогасіння і проведення рятувальних робіт", код 34144000-8, згідно з ДК 021:2015 - за державні кошти. У відповідності до п.п. 1.1., 1.2. договору ТОВ "Промислова компанія "Пожмашина" зобов'язалось поставити у власність Державної служби України з надзвичайних ситуацій автоцистерну пожежну АЦ-4-60 (505М (продукція) в кількості 98 штук та комплектності згідно з специфікацією (додаток 1), що є невід'ємною частиною договору, а відповідач зобов'язався прийняти та оплатити продукцію на умовах цього договору вартістю 369498220,00 грн.

У відповідності до умов додаткової угоди №G0616/4484/2 від 18.08.2016 до Генеральної угоди про надання банківських гарантій, 19 серпня 2016 року ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" видано гарантію забезпечення виконання договору №G0616/4484/2, якою забезпечено належне виконання ТОВ "Промислова компанія "Пожмашина" зобов'язань за укладеним з Державною службою України з надзвичайних ситуацій договору № 21-5/5 від 19 серпня 2016 року про закупівлю "Автомобілів спеціальної призначеності", код 29.10.5, згідно з ДК 016:2010, "Мототранспортні засоби спеціального призначення. Пожежно-рятувальні автомобілі для пожежогасіння і проведення рятувальних робіт", код 34144000-8, згідно з ДК 021:2015 - за державні кошти.

Згідно із умовами гарантії забезпечення виконання договору №G0616/4484/2, ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" безумовно та безвідклично зобов'язується виплатити Державній службі України з надзвичайних ситуацій суму в українських гривнях, що не перевищує 6000000,00 грн., у випадку невиконання ТОВ "Промислова компанія "Пожмашина" обов'язків за договором № 21-5/5 від 19 серпня 2016 року.

Гарантією забезпечення виконання договору №G0616/4484/2 передбачено, що ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" зобов'язується виплатити будь-яку суму, що не перевищує гарантовану суму, протягом 30 (тридцяти) банківських днів після отримання від Державної служби України з надзвичайних ситуацій: письмової вимоги з посиланням на цю гарантію та на невиконання ТОВ "Промислова компанія "Пожмашина" умов договору ДК 016:2010 код 29.10.5 Автомобілі спеціальної призначеності ДК 016:2010 код 34144000-8 Мототранспортні засоби спеціального призначення Пожежно-рятувальні автомобілі для пожежогасіння і проведення рятувальних робіт, та підписами уповноважених осіб, при умові, що у вимозі буде вказано, що сума, яку ДСНС України вимагає сплатити, повинна бути виплачена ТОВ "Промислова компанія "Пожмашина" у зв'язку із настанням вищеназваних випадків.

У відповідності до гарантії забезпечення виконання договору №G0616/4484/2, такі письмові вимоги Державної служби України з надзвичайних ситуацій повинні бути надані до банку не пізніше 03.05.2017 включно.

Строк дії гарантії забезпечення виконання договору №G0616/4484/2 до 03 травня 2017 року включно.

Гарантією забезпечення виконання договору №G0616/4484/2 встановлено, що зобов'язання банку обмежуються загальною сумою, що не перевищує гарантовану суму та закінчуються повністю і автоматично у приміщенні банку 03.05.2017.

Як вбачається із матеріалів справи, 28 квітня 2017 року ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" (вх. №641962) отримано від бенефіціара - Державної служби України з надзвичайних ситуацій вимогу вих. №01-6420/08 від 27.04.2017 про сплату коштів за гарантією від 19.08.2016 по додатковій угоді № G0616/4484/2 від 18.08.2016 до генеральної угоди про надання банківської гарантії № G0616/4484 від 14.06.2016 в розмірі 6 000 000,00 грн.

Позивачем 10.05.2017 отримано повідомлення ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" вих. №Е.35.0.0.0/4-108 від 04.05.2017, в якому банк зазначив про отримання вимоги Державної служби України з надзвичайних ситуацій вих. №01-6420/08 від 27.04.2017 про виконання гарантії та повідомив позивачу, що в разі позитивного рішення юридичного департаменту ГО ПриватБанк щодо задоволення вимоги бенефіціара, платіж по гарантії буде здійснено за рахунок коштів банку, і ТОВ "Промислова компанія "Пожмашина" буде нарахована комісія в розмірі 30% річних на три дні, а у випадку не погашення позивачем відповідачу сплаченої останнім грошової суми на користь Державної служби України з надзвичайних ситуацій на протязі трьох днів, розмір комісії буде становити 60% річних.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що станом на 04 травня 2017 року строк дії гарантії закінчився, грошове зобов'язання, яке взяв на себе ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" відповідно до умов гарантії припинено та гарантія підлягає списанню з позабалансового рахунку.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Стаття 560 Цивільного кодексу України визначає, що за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов'язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Частиною 1 статті 200 Господарського кодексу України визначено, що гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов'язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов'язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов'язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

Зобов'язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони (ч. 2 ст. 200 ГК України).

Гарант має право висунути управненій стороні лише ті претензії, висунення яких допускається гарантійним листом. Зобов'язана сторона не має права висунути гаранту заперечення, які вона могла б висунути управненій стороні, якщо її договір з гарантом не містить зобов'язання гаранта внести до гарантійного листа застереження щодо висунення таких заперечень (ч. 3 ст. 200 ГК України).

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, 18.06.2016 між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "Пожмашина" укладено додаткову угоду №G0616/4484/2 до Генеральної угоди №G0616/4484 про надання банківських гарантій від 14.06.2016, у відповідності до якої, 19.08.2016 відповідачем видано гарантію забезпечення виконання договору №G0616/4484/2, якою забезпечено належне виконання ТОВ "Промислова компанія "Пожмашина" зобов'язань за укладеним з Державною службою України з надзвичайних ситуацій договору № 21-5/5 від 19 серпня 2016 року про закупівлю "Автомобілів спеціальної призначеності", код 29.10.5, згідно з ДК 016:2010, "Мототранспортні засоби спеціального призначення. Пожежно-рятувальні автомобілі для пожежогасіння і проведення рятувальних робіт", код 34144000-8, згідно з ДК 021:2015 - за державні кошти.

Згідно із додатковою угодою №G0616/4484/2 до Генеральної угоди №G0616/4484 про надання банківських гарантій та гарантією забезпечення виконання договору №G0616/4484/2, строк дії даної гарантії до 03 травня 2017 року включно.

Як підтверджено матеріалами справи, позивач отримав повідомлення ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" вих. №Е.35.0.0.0/4-108 від 04.05.2017 щодо виконання гарантії забезпечення виконання договору №G0616/4484/2.

Порядок, умови надання та отримання банками гарантій та їх виконання регулюються Положенням про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженим постановою Правління Національного банку України №639 від 15.12.2004.

Так, у пункті 2 розділу I Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, визначено, що гарантія - це спосіб забезпечення виконання зобов'язань, відповідно до якого банк-гарант приймає на себе грошове зобов'язання перед бенефіціаром (оформлене в письмовій формі або у формі повідомлення) сплатити кошти за принципала в разі невиконання останнім своїх зобов'язань у повному обсязі або їх частину в разі пред'явлення бенефіціаром вимоги та дотримання всіх вимог, передбачених умовами гарантії. Зобов'язання банку-гаранта перед бенефіціаром не залежить від основного зобов'язання принципала (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли посилання на таке зобов'язання безпосередньо міститься в тексті гарантії.

Наведеним Положенням про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній передбачено, що безвідклична гарантія - гарантія, умови якої не можуть бути змінені і вона не може бути припинена банком-гарантом згідно із заявою принципала без згоди та погодження з бенефіціаром; безумовна гарантія - гарантія, за якою банк-гарант у разі порушення принципалом свого зобов'язання, забезпеченого гарантією, сплачує кошти бенефіціару за першою його вимогою без подання будь-яких інших документів або виконання будь-яких інших умов.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що гарантія забезпечення виконання договору №G0616/4484/2 від 19.08.2018 на підставі приписів ст. 568 ЦК України є припиненою з 04.05.2017, у зв'язку із закінченням строку дії гарантії.

Частиною 1 статті 563 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов'язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії.

Згідно із ч. 2 ст. 563 Цивільного кодексу України, вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред'являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов'язання, забезпеченого гарантією.

Стаття 561 Цивільного кодексу України визначає, що гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Гарантія є чинною від дня її видачі, якщо в ній не встановлено інше.

Відповідно до ст. 568 Цивільного кодексу України, зобов'язання гаранта перед кредитором припиняється у разі: 1) сплати кредиторові суми, на яку видано гарантію; 2) закінчення строку дії гарантії; 3) відмови кредитора від своїх прав за гарантією шляхом повернення її гарантові або шляхом подання гаранту письмової заяви про звільнення його від обов'язків за гарантією. Гарант, якому стало відомо про припинення гарантії, повинен негайно повідомити про це боржника.

Отже, в силу приписів статті 568 Цивільного кодексу України передбачені спеціальні випадки припинення гарантії, до яких відноситься, зокрема, закінчення передбаченого в гарантії строку, на який її видано. Такий строк є преклюзивним (припиняючим), тому він не переривається, не зупиняється та не може бути поновлений.

Пунктом 4 глави 4 розділу II Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, визначено, що банк-гарант (резидент) списує з позабалансового обліку гарантію, якщо, зокрема, закінчився строк дії гарантії.

Як встановлено судом вище, додатковою угодою №G0616/4484/2 до Генеральної угоди №G0616/4484 про надання банківських гарантій та гарантією забезпечення виконання договору №G0616/4484/2 передбачено, що строк дії даної гарантії до 03 травня 2017 року включно.

Приймаючи вищенаведене, у відповідності до приписів ст. 561, ст. 568 Цивільного кодексу України останнім днем строку дії гарантії забезпечення виконання договору №G0616/4484/2 є 03.05.2017.

За таких обставин, в силу приписів вищенаведених норм цивільного законодавства, гарантія забезпечення виконання договору №G0616/4484/2 є припиненою з 04.05.2017, а тому позивач правомірно звернувся до суду з даним позовом.

Також судом враховано, що у відповідності до ст. 20 Господарського кодексу України, кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 1 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду за захистом своїх охоронюваних законом інтересів.

Отже, приписи наведених правових норм передбачають право особи на звернення до суду за захистом свого охоронюваного законом інтересу.

Як зазначено Конституційним Судом України в рішенні №18-рп/2004 від 01.12.2004, види і зміст охоронюваних законом інтересів, що перебувають у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права" як правило не визначаються у статтях закону, а тому фактично є правоохоронюваними.

Поняття "охоронюваний законом інтерес" у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права" треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних та колективних потреб, які не суперечать Конституції та законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам.

У своєму Рішенні №18-рп/2004 від 01.12.2004 Конституційний суд України визначив основні ознаки охоронюваного законом інтересу, як правового феномену, який: а) виходить за межі змісту суб'єктивного права; б) є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб'єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Системний аналіз, який провів Конституційний Суд України, свідчить, що поняття "охоронюваний законом інтерес" у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права" має один і той же зміст.

З урахуванням наведеного, інтерес позивача стосовно припинення гарантії забезпечення виконання договору №G0616/4484/2 від 19.08.2016 є законним, не суперечить Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам та відповідає критеріям охоронюваного законом інтересу, офіційне тлумачення якого дано в резолютивній частині Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004.

З огляду на вищенаведене не знайшли свого підтвердження заперечення відповідача та третьої особи щодо необґрунтованості заявлених вимог та відсутності підстав для захисту у судовому порядку прав позивача.

Відповідно до ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Зважаючи на вищенаведене, з огляду на встановлені судом обставини, оскільки гарантія забезпечення виконання договору №G0616/4484/2 є припиненою з 04.05.2017, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача про припинення зазначеної гарантії.

В той же час, статтею 16 ЦК України закріплено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, згідно з яким кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 4-1 ГПК України, господарські суди вирішують господарські спори в порядку позовного провадження.

Позов - це вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб'єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі. Предмет позову - це певна матеріально - правова вимога позивача до відповідача, яка кореспондує зі способами захисту права, визначеними зокрема, ст. 16 ЦК України, ст. 20 ГК України. Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

В силу положень ст. 84 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині вказуються обставини справи, встановлені господарським судом; причини виникнення спору.

Вимога про встановлення факту не може бути предметом спору і самостійно розглядатись в окремій справі. Встановлення факту може лише бути елементом оцінки фактичних обставин справи та обґрунтованості вимог.

Отже, з вищенаведеного випливає, що встановлені господарським судом факти мають бути викладені саме в мотивувальній частині рішення. З огляду на наведене, обставини щодо дати та підстав припинення гарантії забезпечення виконання договору №G0616/4484/2 від 19.08.2016 мають зазначатись в мотивувальній частині позову, а тому вимога про зазначення дати та підстав припинення гарантії у резолютивній частині рішення не може бути задоволена судом.

Приймаючи до уваги визначені чинним законодавством способи захисту прав, суд вважає за необхідне задовольнити заявлені позивачем вимоги саме в частині визнання припиненою гарантію забезпечення виконання договору №G0616/4484/2 від 19.08.2016, у зв'язку із чим, заявлений позивачем позов підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи вищенаведене, дослідивши повно та всебічно матеріали справи, на день розгляду справи, суд задовольняє частково позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "Пожмашина".

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 49 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Водночас, приписами п. 4.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" передбачено, що якщо пропорції задоволення позовних вимог точно визначити неможливо (зокрема, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. З урахуванням наведеного, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 800,00 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати припиненою гарантію забезпечення виконання договору №G0616/4484/2 від 19.08.2016.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (01001, м. Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д; ідентифікаційний код 14360570) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "Пожмашина" (17583, Чернігівська область, Прилуцький район, смт. Ладан, вулиця Миру, 100А, ідентифікаційний код 33742637) витрати зі сплати судового збору у розмірі 800,00 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 29.06.2017.

Суддя С.О. Турчин