ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

06.07.17 Справа № 914/384/17

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючий суддя: Бойко С.М.,

суддів: Бонк Т.Б.,

Якімець Г.Г.,

розглянувши апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» №119-2382/2 від 29.06.2017

на рішення господарського суду Львівської області від 13.06.2017

у справі № 914/384/17, головуючий-суддя - Ділай У.І., судді Кітаєва С.Б., Щигельська О.І.,

за первісним позовом приватного акціонерного товариства «Львівобленерго», м. Львів

до відповідача (за первісним позовом) фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, с. Оброшино, Пустомитіський р-н, Львівська обл.

про стягнення 115 874,89 грн. вартості недоврахованої електричної енергії

за зустрічнним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, с. Оброшине, Пустомитівський р-н, Львівська обл.

до відповідача (за зустрічним позовом) приватного акціонерного товариства «Львівобленерго», м. Львів

про скасування оперативно-господарської санкції у формі рішення оформленого протоколом №2а-ЛОЕ від 07.09.2016 засідання комісії по розгляду акту про порушення ПКЕЕ,

В С Т А Н О В И В:

04.07.2017 до Львівського апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» №119-2382/2 від 29.06.2017 на рішення господарського суду Львівської області від 13.06.2017 у справі № 914/384/17.

Основні вимоги, що пред'являються до форми та змісту апеляційної скарги визначені ст.94 ГПК України.

Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 94 ГПК України, апеляційна скарга підписується особою, яка подає скаргу або її представником.

Недотримання вимог вказаної норми тягне за собою повернення поданої апеляційної скарги скаржнику без розгляду.

Так, в силу п. 1 ч. 1 ст. 97 ГПК України, яка застосована судом апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваного судового акта, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо вона підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

З апеляційної скарги, яка надійшла на адресу апеляційного господарського суду вбачається, що остання не підписана представником ПрАТ «Львівобленерго» - ОСОБА_3, а тому з підстав недотримання форми апеляційної скарги, яка визначена ч. 2 ст. 94 ГПК України - підлягає поверненню.

Що стосується розміру сплаченого апелянтом судового збору, апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про судовий збір" суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Станом на 04.07.2017 відомості про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України в розмірі 1911,93 грн. за подання апеляційної скарги перевірені.

Як визначено ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як вбачається з первісної позовної заяви, яка надійшла до місцевого господарського суду 27.02.2017, приватним акціонерним товариством «Львівобленерго» заявлено одну позовну вимогу майнового характеру, а саме про стягнення 115 874,89 грн. вартості недоврахованої електричної енергії

Відповідно до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У п. 2.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» № 7 від 21.02.2013, роз'яснено, що статтею 55 ГПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону. Що ж до позовних заяв немайнового характеру, то до них відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Подання до господарського суду таких заяв оплачується судовим збором згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

З первісної позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено позовну вимогу майнового характеру про стягнення 115 874,89 грн.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, а також те що ціна позову становить 115 874,89 грн. позивачем мало бути сплачено 1738,12 грн. за подання позовної заяви:

1) 115 874,89 грн. / 100 % * 1,5% = 1738,12 грн.

Також, як вбачається з зустрічної позовної заяви, яка надійшла до місцевого господарського суду 14.03.2017, фізична особа-підприємець ОСОБА_2 заявив одну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до пп. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" визначено, що розмір 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1600,00 грн.

Таким чином, за подання зустрічної позовної заяви фізична особа-підприємець ОСОБА_2 мав сплатити 1600,00 грн. судового збору за подання зустрічного позову.

Згідно з пп. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду справляється 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Отже, враховуючи, що перегляд рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку відбувається в повному обсязі, апелянтом має бути сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги щодо всіх вимог (як за первісним так і за зустрічними позовами), які розглядалися судом першої інстанції.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, апелянт за подання апеляційної скарги повинен сплатити 3671,93 грн. судового збору.

(1738,12 грн. + 1600,00 грн.) / 100 * 110% = 3671,93 грн.

Натомість апелянтом згідно платіжного доручення №291 від 29.06.2017 сплачено 1911,93 грн., що 1760,00 грн. менше необхідного розміру судового збору, який визначений законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, апеляційна скарга підлягає поверненню також і з підстав, які визначені в п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 93 ГПК України, апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду - протягом десяти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Статтею 5 Європейської конвенції про обчислення строків від 16.05.1972, при обчисленні строку суботи, неділі та офіційні свята враховуються.

Згідно з п. "а" ч. 1 ст. 1 Європейської конвенції про обчислення строків від 16.05.1972, ця Конвенція застосовується до обчислення строків у цивільних, комерційних і адміністративних справах, включаючи процедуру стосовно таких справ, якщо такі строки встановлені законом або судовим чи адміністративним органом.

Відповідно до ст. 50 ГПК України, процесуальні дії вчиняються у строки, встановлені цим Кодексом. Строки для вчинення процесуальних дій визначаються точною календарною датою, зазначенням події, що повинна неминуче настати, чи періодом часу. Перебіг процесуального строку, обчислюваного роками, місяцями або днями, починається наступного дня після календарної дати або настання події, якими визначено його початок. Процесуальна дія, для якої встановлено строк, може бути вчинена до 24-ї години останнього дня строку. Якщо позовну заяву, відзив на позовну заяву, заяву про перегляд рішення та інші документи здано на пошту чи телеграф до 24-ї години останнього дня строку, строк не вважається пропущеним.

Згідно з ч. 2 ст. 255 ЦК України, письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв'язку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення господарського суду Львівської області оголошено 13.06.2017 (повний текст 19.06.2017).

Отже, перебіг десятиденного строку подання апеляційної скарги починається з 20.06.2017 та завершується 29.05.2017 (включно).

Однак, як вбачається з матеріалів поданої апеляційної скарги останню подано до суду першої інстанції з пропущенням строку апеляційного оскарження, який встановлений ч. 1 ст. 93 ГПК України, а саме 30.06.2017.

В апеляційній скарзі приватне акціонерне товариство «Львівобленерго» №119-2382/2 від 29.06.2017 просить поновити строк апеляційного оскарження у зв'язку з тим, що 26.06.2017 на комп'ютерні системи державних та приватних установ здійснено кібератаку, внаслідок якої виведено з ладу системні мережі відділень поштового зв'язку, банків в тому числі пошкоджено комп'ютерну мережу скаржника. Дані обставини, на думку апелянта, унеможливлювали реєстрацію апеляційної скарги, отримання від банку платіжного доручення про сплату судового збору та вчасне відправлення копії апеляційної скарги стороні.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 ГПК України, апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, та незалежно від поважності причини пропуску цього строку - у разі, якщо апеляційна скарга подана прокурором, органом державної влади, органом місцевого самоврядування після спливу одного року з дня оголошення оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо апеляційну скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

При цьому, Львівський апеляційний господарський суд зауважує, що строки, в межах яких особа зобов'язана усунути такі недоліки та має право повторно звернутися до апеляційного господарського суду із скаргою, в ГПК України не встановлені.

Положеннями процесуального законодавства, імперативно унормовано строк подачі належно оформлених апеляційних скарг на ухвалу суду, в разі пропуску якого у зв'язку із поверненням скарги, по факту недотримання вимог щодо її форми і змісту, при повторному зверненні, після усунення недоліків, скаржник зобов'язаний подати клопотання про відновлення строку для подання апеляційної скарги із зазначенням поважних причин такого пропуску.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, обставини щодо наявності підстав для відновлення строку судом не досліджувались, оскільки подана апеляційна скарга не підписана уповноваженою на це особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 97 ГПК України, про повернення апеляційної скарги виноситься ухвала.

Керуючись ст.ст. 86, 93, 94, п. 1, 3 ч. 1 ст. 97, ч. 2 ст. 97 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В :

Повернути апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» №119-2382/2 від 29.06.2017 на рішення господарського суду Львівської області від 13.06.2017 у справі № 914/384/17 на 9 (дев'яти) аркушах.

Головуючий суддя: С. М. Бойко

Судді: Т. Б. Бонк

Г.Г. Якімець