ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 року Справа № 4/42-Б

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Панової І.Ю.,
суддів:Білошкап О.В.,
Погребняка В.Я.,
розглянувши касаційну скаргу Арбітражного керуючого Довжаниці Олега Степановича
на ухвалу господарського суду Житомирської області від 20.12.2016
та постановуРівненського апеляційного господарського суду від 27.02.2017
у справі№ 4/42-Б господарського суду Житомирської області
за заявоюДочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"
до Житомирського орендного підприємства теплових мереж "Житомиртеплокомуненерго"
провизнання банкрутом

за участю представників сторін: від Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" - Жорова Л.М.

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 20.12.2016 у справі № 4/42-Б (суддя Омельян О.С.), зокрема, усунено арбітражного керуючого Довжаницю О.С. від виконання обов'язків ліквідатора Житомирського орендного підприємства теплових мереж "Житомиртеплокомуненерго".

Направлено копію ухвали суду для повідомлення державного органу з питань банкрутства щодо допущених арбітражним керуючим Довжаницею О.С. порушень для вирішення питання про проведення позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого Довжаниці О.С. при здійсненні ним обов'язків ліквідатора Житомирського орендного підприємства теплових мереж "Житомиртеплокомуненерго" в частині допущених порушень, про які наведено в даній ухвалі.

Не погодившись із винесеною судом першої інстанції ухвалою від 20.12.2016 у вищезазначених частинах, арбітражний керуючий Довжаниця О.С. звернувся із апеляційною скаргою до Рівненського апеляційного господарського суду.

Не погодившись із винесеною судом першої інстанції ухвалою від 20.12.2016 в частині усунення арбітражного керуючого Довжаниці О.С. від виконання обов'язків ліквідатора Житомирського орендного підприємства теплових мереж "Житомиртеплокомуненерго", Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" звернулась із апеляційною скаргою до Рівненського апеляційного господарського суду.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 27.02.2017 у справі № 4/42-Б (головуючий суддя: Крейбух О.Г., суддя Павлюк І.Ю., суддя Юрчук М.І.) апеляційні скарги арбітражного керуючого Довжаниці О.С. та Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" залишено без задоволення, ухвалу господарського суду Житомирської області від 20.12.2016 у справі № 4/42-Б залишено без змін.

Не погоджуючись із винесеною судом першої інстанції ухвалою від 20.12.2016 в частині усунення арбітражного керуючого Довжаниці О.С. від виконання обов'язків ліквідатора Житомирського орендного підприємства теплових мереж "Житомиртеплокомуненерго" та прийнятою судом апеляційної інстанції постановою від 27.02.2017, арбітражний керуючий Довжаниця О.С. звернувся до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, просив скасувати ухвалу господарського суду Житомирської області від 20.12.2016 в частині усунення арбітражного керуючого Довжаниці О.С. від виконання обов'язків ліквідатора Житомирського орендного підприємства теплових мереж "Житомиртеплокомуненерго" та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 27.02.2017 у справі № 4/42-Б, прийняти нове рішення, яким припинити провадження у справі стосовно усунення арбітражного керуючого Довжаниці О.С. від виконання обов'язків ліквідатора Житомирського орендного підприємства теплових мереж "Житомиртеплокомуненерго", посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. 43 ГПК України.

Переглянувши у касаційному порядку ухвалу суду першої інстанції від 20.12.2016 в частині усунення арбітражного керуючого Довжаниці О.С. від виконання обов'язків ліквідатора Житомирського орендного підприємства теплових мереж "Житомиртеплокомуненерго" та постанову суду апеляційної інстанції від 27.02.2017 у даній справі, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон), колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з п. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону від 22.11.2012, чинній з 19.01.2013, положення цього Закону, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цього Закону.

Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що враховуючи те, що постановою господарського суду Житомирської області від 08.07.2014 визнано Житомирське орендне підприємство теплових мереж "Житомиртеплокомуненерго" банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру строком на 8 місяців; ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Довжаницю О.С., в даному випадку у справі про банкрутство Житомирського орендного підприємства теплових мереж "Житомиртеплокомуненерго" (далі - банкрут) застосуванню підлягають норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону від 22.11.2012, що набула чинності з 19.01.2013.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Статтею 9 вказаного Закону визначено, що справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно з ч. 4 ст. 40 Закону, яка має назву " Функції господарського суду в ліквідаційній процедурі" у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії (бездіяльність) учасників ліквідаційної процедури та здійснює інші повноваження , передбачені цим Законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Частиною третьою статті 98 вказаного Закону визначено, що під час реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов'язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов'язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.

Згідно вимог ч. 2 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема, приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, що звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Законом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута; з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю; заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов'язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов'язковому зберіганню, на строк не менше п'яти років з дати визнання особи банкрутом; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; веде реєстр вимог кредиторів; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно з ч. 12 ст. 41 зазначеного Закону, у разі невиконання або неналежного виконання ліквідатором своїх обов'язків господарський суд за клопотанням комітету кредиторів або з власної ініціативи може припинити повноваження ліквідатора і призначити нового ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом.

Колегія суддів касаційної інстанції зазначає, що виходячи із вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" підставою усунення ліквідатора від виконання ним своїх обов'язків повинно бути доведення факту невиконання або неналежного виконання арбітражним керуючим обов'язків, визначених цим Законом.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Як вбачається із матеріалів справи та зазначено судами попередніх інстанцій в оскаржуваних ухвалі та постанові, ухвалою господарського суду Житомирської області від 05.07.2016 у справі № 4/42-Б, серед іншого, зобов'язано ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Довжаницю О.С. надати до господарського суду Житомирської області у термін до 30.08.2016: - письмові пояснення стосовно сум нарахованої заробітної плати окремо по кожному працівнику банкрута із зазначенням дати їх виплати та підтверджуючими документами; - письмові пояснення щодо підстав подачі звітів в ліквідаційній процедурі банкрута до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області за підписом колишнього керівника Житомирського орендного підприємства теплових мереж "Житомиртеплокомуненерго" ОСОБА_6; - письмові пояснення стосовно вжиття заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості, яка обліковувалась в інтеграційних картках платника, що ведуться Житомирською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Житомирській області, станом на 20.10.2014 у розмірі 4180,85 грн; - детальний звіт з підтверджуючими документами про хід ліквідаційної процедури банкрута та інші матеріали, що свідчать про виконання ліквідатором покладених на нього обов'язків за весь період ліквідаційної процедури; - довідку про розмір і джерела надходження коштів на ліквідаційний рахунок банкрута, витрати з ліквідаційного рахунку; - виписку з ліквідаційного рахунку банкрута за період ліквідаційної процедури; - у наступне судове засідання додаток № 3 до Договору на проведення електронних торгів від 11.03.2016 № 04/11-03-16 (оригінал - для огляду, належним чином завірену копію - для долучення до матеріалів справи).

Судами попередніх інстанцій встановлено, що арбітражний керуючий Довжаниця О.С., у визначений термін ухвалою від 05.07.2016 вимоги суду в частині надання документів не виконав.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 14.11.2016 у справі № 4/42-Б, серед іншого, повторно зобов'язано арбітражного керуючого Довжаницю О.С. надати до господарського суду Житомирської області: - письмові пояснення стосовно сум нарахованої заробітної плати окремо по кожному працівнику банкрута із зазначенням дати їх виплати та підтверджуючими документами; - письмові пояснення щодо підстав подачі звітів в ліквідаційній процедурі банкрута до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області за підписом колишнього керівника Житомирського орендного підприємства теплових мереж "Житомиртеплокомуненерго" ОСОБА_6; - письмові пояснення стосовно вжиття заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості, яка обліковувалась в інтеграційних картках платника, що ведуться Житомирською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Житомирській області, станом на 20.10.2014 року у розмірі 4180,85 грн; - детальний звіт з підтверджуючими документами про хід ліквідаційної процедури банкрута та інші матеріали, що свідчать про виконання ліквідатором покладених на нього обов'язків за весь період ліквідаційної процедури; - довідку про розмір і джерела надходження коштів на ліквідаційний рахунок банкрута, витрати з ліквідаційного рахунку; - виписку з ліквідаційного рахунку банкрута за період ліквідаційної процедури; - у наступне судове засідання додаток № 3 до Договору на проведення електронних торгів від 11.03.2016 року №04/11-03-16 (оригінал - для огляду, належним чином завірену копію - для долучення до матеріалів справи).

Судами встановлено, що арбітражним керуючим Довжаницею О.С., витребувані ухвалою суду від 14.11.2016 документи не було надано.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 23.11.2016 у справі № 4/42-Б, серед іншого, ухвалено направити копію ухвали суду для повідомлення державного органу з питань банкрутства щодо допущених арбітражним керуючим Довжаницею О.С. порушень для вирішення питання про проведення позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого Довжаниці О.С. при здійсненні ним обов'язків ліквідатора Житомирського орендного підприємства теплових мереж "Житомиртеплокомуненерго"; арбітражного керуючого Довжаницю О.С. зобов'язано надати до суду у термін до 13.12.2016: - письмові пояснення стосовно сум нарахованої заробітної плати окремо по кожному працівнику банкрута із зазначенням дати їх виплати та підтверджуючими документами; - письмові пояснення щодо підстав подачі звітів в ліквідаційній процедурі банкрута до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області за підписом колишнього керівника Житомирського орендного підприємства теплових мереж "Житомиртеплокомуненерго" ОСОБА_6; - письмові пояснення стосовно вжиття заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості, яка обліковувалась в інтеграційних картках платника, що ведуться Житомирською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Житомирській області, станом на 20.10.2014 року у розмірі 4180,85 грн; - детальний звіт з підтверджуючими документами про хід ліквідаційної процедури банкрута та інші матеріали, що свідчать про виконання ліквідатором покладених на нього обов'язків за весь період ліквідаційної процедури; - докази відсутності у боржника майна, товарно-матеріальних цінностей та інших активів, які належать банкруту на праві власності чи повного господарського відання, зокрема, щодо відсутності відокремлених підрозділів, відсутності засновництва та участі в інших юридичних особах, інформаційні довідки з реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного реєстру обтяжень рухомого майна, відповідні офіційні документи ПАТ "Укрзалізниця" щодо зареєстрованих за банкрутом вагонів, Центру надання послуг, пов'язаних з використанням транспортних засобів, Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті, Державної авіаційної служби України, Територіального управління Держпраці у Житомирській області, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Житомирській області, Державного космічного агентства України, Державної інспекції сільського господарства в Житомирській області; - дані про ліквідаційний рахунок банкрута; - довідку про розмір і джерела надходження коштів на ліквідаційний рахунок банкрута, витрати з ліквідаційного рахунку; - виписку з ліквідаційного рахунку банкрута за період ліквідаційної процедури; - відзив на заяву Північному офісу Держаудитслужби про заміну кредитора у справі правонаступником; - у наступне судове засідання додаток № 3 до Договору на проведення електронних торгів від 11.03.2016 № 04/11-03-16 (оригінал - для огляду, належним чином завірену копію - для долучення до матеріалів справи).

Арбітражний керуючий Довжаниця О.С. з порушенням строків у повному обсязі вказаних вимог ухвали суду від 23.11.2016 не виконав.

Тому, за ініціативою господарського суду порушено питання про усунення арбітражного керуючого Довжаниці О.С. від виконання обов'язків ліквідатора Житомирського орендного підприємства теплових мереж "Житомиртеплокомуненерго", в результаті чого, господарським судом Житомирської області 20.12.2016 винесено оскаржувану ухвалу у справі № 4/42-Б.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції від 20.12.2016, в частині усунення арбітражного керуючого Довжаниці О.С. від виконання обов'язків ліквідатора Житомирського орендного підприємства теплових мереж "Житомиртеплокомуненерго" мотивована тим, що матеріали справи не містять доказів проведення арбітражним керуючим Довжаницею О.С. аналізу фінансового становища банкрута у ліквідаційній процедурі згідно вимог абз. 4 ч. 2 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Арбітражний керуючий Довжаниця О.С. у своїх апеляційній та касаційній скаргах посилається на проведення ним аналізу фінансового становища боржника на стадії розпорядження майном банкрута, про що зазначено в постанові господарського суду Житомирської області від 08.07.2014 у справі № 4/42-Б.

Таким чином, як правомірно встановлено судами попередніх інстанцій в оскаржуваних ухвалі та постанові, матеріалами справи підтверджується, що арбітражним керуючим Довжаницею О.С. в ході проведення ліквідаційної процедури у відповідності до вимог ч. 2 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не проводилося передбачених законом заходів, спрямованих на здійснення аналізу фінансового становища банкрута, що свідчить про невиконання арбітражним керуючим обов'язків у вказаній частині.

Також місцевим господарським судом встановлено, що ліквідатором банкрута арбітражним керуючим Довжаницею О.С., всупереч вимогам підпункту б пункту 3 Інструкції по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків, не здійснювалась інвентаризація активів та зобов'язань банкрута у 2015 та 2016 роках.

Зокрема, судами попередніх інстанцій в оскаржуваних ухвалі та постанові зазначено, що 16.07.2014 ліквідатором банкрута Довжаницею О.С. проведено інвентаризацію майна банкрута, за результатами якої у відповідності до Інструкції по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків складено акт контрольної перевірки інвентаризації цінностей на Житомирському орендному підприємстві теплових мереж "Житомиртеплокомуненерго", згідно якого за банкрутом встановлено 26 найменувань орендованих основних засобів, 82 власних основних засобів та 7 власних нематеріальних активів.

Згідно з довідкою до акту інвентаризації розрахунків з дебіторів і кредиторів від 15.08.2014 виявлено 20 дебіторів банкрута.

Згідно з реєстром відкритих виконавчих проваджень на користь банкрута станом на 01.09.2014 відкритими є 1397 виконавчих проваджень у Корольовському ВДВС Житомирського міського управління юстиції, 188 виконавчих проваджень у Богунському ВДВС Житомирського міського управління юстиції, 3 виконавчих провадження у ВДВС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, 1 виконавче провадження у ВДВС Овруцького районного управління юстиції.

Відповідно до підпункту б пункту 3 Інструкції по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 11.08.1994 № 69 і зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.08.1994 за № 202/412, проведення інвентаризації є обов'язковим перед складанням річної бухгалтерської звітності, крім майна, цінностей, коштів і зобов'язань, інвентаризація яких проводилась не раніше 1 жовтня звітного року.

Згідно з ч. 2 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема, проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута.

Приймаючи до уваги вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції правомірно зазначила, що законодавцем передбачену певну сукупність дій, яку необхідно вчиняти в ході ліквідаційної процедури.

Разом з тим, як встановлено судами попередніх інстанцій, арбітражним керуючим Довжаницею О.С. не було проведено передбачених законом заходів, таких як інвентаризація активів банкрута у 2015 та 2016 роках, які в свою чергу спрямовані на визначення майна, ступінь їх зносу, проведення оцінки та інше, що зумовлено для їх подальшої реалізації у відповідності до Закону про банкрутство.

Посилання заявника касаційної скарги в цій частині на те, що Законом про банкрутство не передбачено проведення інвентаризації активів і пасивів банкрута з певною періодичністю, на думку Вищого господарського суду України не відповідають вимогам ч. 2 ст. 41 Закону , яка передбачає обов'язки ліквідатора щодо прийняття до свого відання майна боржника, забезпечення його збереження та виконання функції з управління та розпорядження майном банкрута а також проведення інвентаризації майна банкрута на підставі спеціальних норм на протязі усього періоду проведення ліквідаційної процедури, який в даному випадку перевищує встановлений ч. 1 ст. 37 Закону строк в 12 місяців.

Згідно з ч. 3 ст. 40 Закону ліквідатор виконує свої повноваження до завершення ліквідаційної процедури в порядку встановленому цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до вимог ч. ч. 9, 10 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатор не рідше одного разу на місяць надає комітету кредиторів звіт про свою діяльність, інформацію про фінансове становище і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та при проведенні ліквідаційної процедури, використання коштів боржника, а також іншу інформацію на вимогу комітету кредиторів.

Ліквідатор зобов'язаний на вимогу господарського суду та державного органу з питань банкрутства надавати необхідні відомості щодо проведення ліквідаційної процедури.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій в оскаржуваній ухвалі та постанові, пунктом 14 постанови господарського суду Житомирської області від 08.07.2014 зобов'язано ліквідатора боржника Довжаницю О.С. щомісяця надавати до суду довідку щодо продажу майнових активів банкрута та щодо організації проведення аукціону з продажу таких активів, докази виконання вимог ч. 9 ст. 41 Закону про банкрутство.

На запитання господарського суду щодо обсягу вчинених дій з метою продажу активів банкрута, арбітражним керуючим Довжаницею О.С. пояснено, що виявлені під час проведення інвентаризації активи банкрута, балансова залишкова вартість яких не перевищувала одну тисячу гривень було реалізовано шляхом здійснення безпосереднього продажу. На запитання місцевого господарського суду щодо причин неподання до матеріалів справи документів, що підтверджують здійснення безпосереднього продажу активів з зазначенням розміру отриманих коштів від такого продажу та їх витрачання, ліквідатором банкрута пояснено, що такі матеріали буде надано суду після звітування комітету кредиторів.

Враховуючи зазначене, господарським судом в оскаржуваній ухвалі від 20.12.2016 встановлено, що всупереч п. 14 постанови господарського суду Житомирської області від 08.07.2014 про визнання боржника - банкрутом, ліквідатором впродовж усієї ліквідаційної процедури суду не надавалась щомісячна довідка щодо продажу майнових активів банкрута та щодо організації проведення аукціону з продажу таких активів.

Також, судами попередніх інстанцій встановлено, що 26.02.2016 на засіданні комітету кредиторів банкрута вирішено прийняти до відома проміжний звіт ліквідатора від 26.02.2016, що підтверджується відповідним протоколом засідання комітету кредиторів банкрута від 26.02.2016 № 5.

01.03.2016 вказаний проміжний звіт ліквідатора банкрута подано до господарського суду Житомирської області.

19.04.2016 арбітражним керуючим Довжаницею О.С. подано до господарського суду проміжний звіт від 18.04.2016, який розглянутий на засіданні комітету кредиторів 18.04.2016, протокол № 6.

24.05.2016 ліквідатором Житомирського орендного підприємства теплових мереж "Житомиртеплокомуненерго" до господарського суду Житомирської області подано проміжний звіт про хід ліквідаційної процедури банкрута станом на 23.05.2016, а 05.07.2016 - проміжний звіт про хід ліквідаційної процедури банкрута станом на 04.07.2016. Разом з тим, як встановлено господарським судом, докази в підтвердження того, що вказані проміжні звіти ліквідатора надавались для розгляду комітету кредиторів банкрута арбітражним керуючим Довжаницею О.С. не надано.

20.12.2016 ліквідатором банкрута Довжаницею О.С. подано до господарського суду Житомирської області наступні документи: - проміжний звіт від 19.07.2016, розглянутий на засіданні комітету кредиторів 19.07.2016, що підтверджується відповідним протоколом засідання комітету кредиторів /т. 22 а.с.3/; - проміжний звіт від 30.08.2016, розглянутий на засіданні комітету кредиторів 30.08.2016, що підтверджується відповідним протоколом засідання комітету кредиторів /т.22 а.с.7/; - проміжні звіти від 30.09.2016, 31.10.2016 та 30.11.2016, розглянуті на засіданні комітету кредиторів 16.12.2016, що підтверджується відповідним протоколом засідання комітету кредиторів /т.12 а.с.10-12/.

Таким чином, суд першої інстанції, керуючись вимогами ч. 9 ст. 41 Закону, дійшов в оскаржуваній ухвалі від 20.12.2016 висновку, з яким в оскаржуваній постанові від 27.02.2017 погодився суд апеляційної інстанції, що у матеріалах справи відсутні докази звітування ліквідатора банкрута перед комітетом кредиторів про свою діяльність у березні, травні та червні 2016 року. Також, суди попередніх інстанцій критично віднеслись до звітування ліквідатора банкрута за вересень, жовтень та листопад 2016 року на одному засіданні комітету кредиторів, яке відбулося 16.12.2016.

Крім того, суд першої інстанції, керуючись вимогами абз. 7 ч. 2 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", дійшов в оскаржуваній ухвалі висновку, з яким в оскаржуваній постанові погодився суд апеляційної інстанції, про неналежне виконання ліквідатором банкрута своїх повноваження в частині пред'явлення до третіх осіб вимог щодо повернення дебіторської заборгованості, а також нездійснення будь-які дії з метою контролю за ходом виконавчих проваджень, в межах яких здійснюється стягнення боргу на користь банкрута - Житомирського орендного підприємства теплових мереж "Житомиртеплокомуненерго", оскільки матеріали справи не містять доказів вжиття ліквідатором банкрута жодних заходів з метою стягнення дебіторської заборгованості банкрута, а також ліквідатором банкрута не розглядалась можливість продажу дебіторської заборгованості, стягнення якої здійснюється на користь банкрута у межах виконавчих проваджень.

На запитання господарського суду щодо заходів вжитих з метою стягнення дебіторської заборгованості, ліквідатором банкрута пояснено, що дебіторська заборгованість банкрута частково є безнадійною. На запитання суду щодо розміру дебіторської заборгованості яка є безнадійною, ліквідатором пояснено, що рішення про визнання безнадійною дебіторської заборгованості не приймалось.

Крім того, колегія суддів Вищого господарського суду України звертає увагу на те, що Закон України " Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" взагалі не передбачає можливості у справі про банкрутство прийняття будь яким з учасників провадження у справі про банкрутство чи зборами кредиторів рішення про визнання безнадійною дебіторської заборгованості третіх осіб перед банкрутом.

Відповідно до вимог ч. ч. 7, 8 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" під час проведення ліквідаційної процедури ліквідатор зобов'язаний використовувати тільки один рахунок боржника в банківській установі. Інші рахунки, виявлені при проведенні ліквідаційної процедури, підлягають закриттю ліквідатором. Залишки коштів на цих рахунках перераховуються на основний рахунок боржника.

Кошти, які надходять при проведенні ліквідаційної процедури, зараховуються на основний рахунок боржника. З основного рахунка здійснюються виплати кредиторам у порядку черговості, визначеному цим Законом. З основного рахунка банкрута проводяться виплати кредиторам, виплати поточних платежів та витрат, пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до інформації Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області, наданої у листі від 05.12.2016 № 22379/9/06-17, відкритими є 9 рахунків Житомирського орендного підприємства теплових мереж "Житомиртеплокомуненерго" у банківських установах, а саме:

- 0023 у ПАТ "Мегабанк";

- 2 у ПАТ "Західінкомбанк";

- 2 у ПАТ "Західінкомбанк";

- 2 у ПАТ "Західінкомбанк";

- 2 у ПАТ "Західінкомбанк";

- 2 у ПАТ "Західінкомбанк";

- 2 у ПАТ "Західінкомбанк";

- 2 у ПАТ "Західінкомбанк";

- 2 у ПАТ "Західінкомбанк" .

Господарським судом зазначено, що ліквідатором банкрута арбітражним керуючим Довжаницею О.С. у судовому засіданні пояснено, що рахунок № 0023 у ПАТ "Мегабанк" є ліквідаційним рахунком Житомирського орендного підприємства теплових мереж "Житомиртеплокомуненерго", а рахунки у ПАТ "Західінкомбанк" не закриті, оскільки триває ліквідація банку.

Враховуючи зазначене, керуючись ч. 7 ст. 41 Закону, суд першої інстанції дійшов в оскаржуваній ухвалі висновку, з яким в оскаржуваній постанові погодився суд апеляційної інстанції, що арбітражним керуючим Довжаницею О.С. за 2 роки ліквідаційної процедури не закрито 8 рахунків у ПАТ "Західінкомбанк", а перебування банку у ліквідаційній процедурі не звільняє арбітражного керуючого Довжаницю О.С. від належного виконання обов'язків ліквідатора банкрута, зокрема, закриття усіх рахунків банкрута, окрім ліквідаційного.

На запитання місцевого господарського суд щодо того, чи надходили кошти від безпосереднього продажу активів банкрута на ліквідаційний рахунок банкрута, ліквідатор пояснив, що кошти, отримані від безпосереднього продажу активів банкрута надходили в касу Житомирського орендного підприємства теплових мереж "Житомиртеплокомуненерго", а у подальшому з каси безпосередньо витрачалися на витрати, пов'язані з ліквідаційною процедурою банкрута та оплату грошової винагороди арбітражного керуючого.

Враховуючи вищевказане, господарський суд, керуючись ч. 8 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", дійшов висновку, що ліквідатором допущено обіг грошових коштів банкрута поза межами ліквідаційного рахунку.

Згідно з абз. 12 ч. 2 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатор з дня свого призначення вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

Разом з тим, як встановлено судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, у матеріалах справи відсутні докази направлення арбітражним керуючим Довжаницею О.С. запитів до Державної служби інтелектуальної власності України, управління Держпраці у Житомирській області, Державної служби з безпеки на транспорті. Відсутній у матеріалах справи й витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо того чи є Житомирське орендне підприємство теплових мереж "Житомиртеплокомуненерго" засновником інших юридичних осіб.

Запит до ПАТ "Укрзалізниця" щодо реєстрації за банкрутом вагонів арбітражним керуючим Довжаницею О.С. надіслано тільки 14.12.2016.

Крім того, відповідно до листа Центру надання послуг, пов'язаних з використання транспортних засобів м. Житомира від 11.06.2015 року № 724 за Житомирським орендним підприємством теплових мереж "Житомиртеплокомуненерго" зареєстровано 5 транспортних засобів, а саме:

- ИЖ 2715, 1985 р.в., ДНЗ 0346ЖИС, свідоцтво ІОС007660 від 17.05.1994, білий, № дв. 4980258, № шас. 0179032;

- УАЗ 3303, 1988 р.в., ДНЗ 0741ЖИУ, свідоцтво ІОС124149 від 27.11.1998, зелений, № дв. 80901918, № шас. 0119174;

- ГАЗ 66, 1989 р.в., ДНЗ 7637ЖИП, свідоцтво ІОС135735 від 10.06.1999, зелений, № дв. 143404, № шас. К0587898;

- ЛУАЗ 969М, 1993 р.в., ДНЗ 7659ЖИА, свідоцтво ІОС135716 від 10.06.1999, зелений, № дв. 272536, № куз. Р0189025;

- ВАЗ 21063, 1987 р.в., ДНЗ АМ6325ВА, свідоцтво САА547059 від 08.04.2010, коричневий, № дв. 42, № куз ХТА210630Н1741046 /т. 22 а.с.31/.

11.11.2016 арбітражний керуючий Довжаниця О.С. направив до управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції у Житомирській області заяву з проханням оголосити в розшук зазначені вище транспортні засоби.

Отже, як встановлено судами попередніх інстанцій, лише після спливу 1 року 6 місяців з дня встановлення вказаної інформації, ліквідатор банкрута почав вживати заходи щодо розшуку транспортних засобів, які зареєстровані за банкрутом, незважаючи на те, що інформація про відсутність транспортних засобів була наявна у ліквідатора банкрута при проведенні інвентаризації активів та зобов'язань банкрута.

Також, місцевим господарським судом встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 15.07.2017 № 19003212 станом на 15.07.2014 у Житомирського орендного підприємства теплових мереж "Житомиртеплокомуненерго" є відокремлений підрозділ - Ремонтно-будівельна дільниця Житомирського орендного підприємства теплових мереж "Житомиртеплокомуненерго".

Разом з тим, судом першої інстанції встановлено, що матеріали справи не містять доказів вчинення ліквідатором банкрута за 2 роки ліквідаційної процедури банкрута жодних дій з метою з'ясування наявності у Ремонтно-будівельної дільниці Житомирського орендного підприємства теплових мереж "Житомиртеплокомуненерго" активів, як і не здійснено ліквідатором закриття цього відокремленого підрозділу з подальшим внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідного запису.

Враховуючи зазначене, господарський суд дійшов висновку, з яким в оскаржуваній постанові погодився суд апеляційної інстанції, що арбітражним керуючим Довжаницею О.С. за період ліквідаційної процедури не вжито усіх заходів щодо пошуку активів банкрута.

Також, господарським судом в оскаржуваній ухвалі від 20.12.2016 встановлено, що відповідно до довідки приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Товянського С.Я. від 01.072016 № 1/218/01-24, ліквідатором банкрута оплачено за вчинення нотаріальної дії, а саме: посвідчення свідоцтв про придбання нерухомого майна на аукціоні при продажу майна в провадженні у справі про банкрутство 17 400,00 грн.

Обґрунтовуючи витрати на суму 17 400,00 грн, ліквідатором пояснено, що організатор аукціону - Житомирська товарна агропромислова біржа звернулася до ліквідатора банкрута з проханням компенсувати їй витрати на оплату послуг нотаріуса або оплатити самостійно. До моменту оплати послуг нотаріуса, Житомирська товарна агропромислова біржа не перераховувала частину коштів, які надійшли на її рахунок в результаті продажу майна Житомирського орендного підприємства теплових мереж "Житомиртеплокомуненерго".

Згідно з ч. 4 ст.75 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", нотаріус видає покупцю свідоцтво про придбання нерухомого майна на аукціоні в порядку, встановленому законом. Послуги нотаріуса оплачує організатор аукціону.

Таким чином, Законом про банкрутство визначено, що оплата послуг нотаріуса з видачі свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні здійснюється організатором аукціону.

За наведеного, суд першої інстанції дійшов висновку, з яким в оскаржуваній постанові погодився суд апеляційної інстанції, що ліквідатором банкрута, всупереч ч. 4 ст.75 Закону про банкрутство, безпідставно проведено витрачання коштів банкрута на оплату послуг нотаріуса з видачі свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні, чим порушено інтереси кредиторів.

Окрім цього, місцевим господарським судом встановлено, що у фінансовому звіті ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Довжаниці О.С. міститься інформація про виплату з ліквідаційного рахунку банкрута грошової винагороди в сумі 113 552,86 грн.

Відповідно до абз. 4 ч. 3 ст. 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень керуючого санацією, ліквідатора.

Згідно з ч. 7 ст. 115 вказаного Закону, розпорядник майна звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на першому засіданні комітету кредиторів, а також за результатами процедури розпорядження майном боржника. Керуючий санацією не рідше одного разу на три місяці, а ліквідатор - щомісяця звітують перед комітетом кредиторів про нарахування та виплату основної та додаткової грошових винагород арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат.

Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат доводиться кредиторам до відома та повинен бути схвалений або погоджений комітетом кредиторів.

Колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що виходячи із вимог ч. 7 ст. 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень ліквідатора за умови звітування щомісяця перед комітетом кредиторів про нарахування та виплату грошової винагороди.

Дослідивши матеріали справи, судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі від 20.12.2016 встановлено відсутність у матеріалах справи жодних доказів звітування ліквідатором банкрута щомісяця перед комітетом кредиторів про нарахування та виплату грошової винагороди.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов висновку, з яким в оскаржуваній постанові погодився суд апеляційної інстанції, що ліквідатором банкрута систематично порушувались вимоги абз. 1 ч. 7 ст. 115 Закону про банкрутство.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Як зазначалось вище, ухвалами господарського суду Житомирської області від 05.07.2016, від 14.11.2016 та 23.11.2016 у справі № 4/42-Б, серед іншого, зобов'язано ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Довжаницю О.С. надати до господарського суду Житомирської області у термін до 30.08.2016: - письмові пояснення стосовно сум нарахованої заробітної плати окремо по кожному працівнику банкрута із зазначенням дати їх виплати та підтверджуючими документами; - письмові пояснення щодо підстав подачі звітів в ліквідаційній процедурі банкрута до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області за підписом колишнього керівника Житомирського орендного підприємства теплових мереж "Житомиртеплокомуненерго" ОСОБА_6; - письмові пояснення стосовно вжиття заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості, яка обліковувалась в інтеграційних картках платника, що ведуться Житомирською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Житомирській області, станом на 20.10.2014 у розмірі 4180,85 грн; - детальний звіт з підтверджуючими документами про хід ліквідаційної процедури банкрута та інші матеріали, що свідчать про виконання ліквідатором покладених на нього обов'язків за весь період ліквідаційної процедури; - докази відсутності у боржника майна, товарно-матеріальних цінностей та інших активів, які належать банкруту на праві власності чи повного господарського відання, зокрема, щодо відсутності відокремлених підрозділів, відсутності засновництва та участі в інших юридичних особах, інформаційні довідки з реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного реєстру обтяжень рухомого майна, відповідні офіційні документи ПАТ "Укрзалізниця" щодо зареєстрованих за банкрутом вагонів, Центру надання послуг, пов'язаних з використанням транспортних засобів, Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті, Державної авіаційної служби України, Територіального управління Держпраці у Житомирській області, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Житомирській області, Державного космічного агентства України, Державної інспекції сільського господарства в Житомирській області; - дані про ліквідаційний рахунок банкрута; - довідку про розмір і джерела надходження коштів на ліквідаційний рахунок банкрута, витрати з ліквідаційного рахунку; - виписку з ліквідаційного рахунку банкрута за період ліквідаційної процедури; - відзив на заяву Північному офісу Держаудитслужби про заміну кредитора у справі правонаступником; - у наступне судове засідання додаток № 3 до Договору на проведення електронних торгів від 11.03.2016 № 04/11-03-16 (оригінал - для огляду, належним чином завірену копію - для долучення до матеріалів справи).

Арбітражний керуючий Довжаниця О.С., у визначені ухвалами від 05.07.2016, від 14.11.2016 терміни вимоги суду в частині надання документів не виконував.

20.12.2016, з порушенням визначених ухвалою від 23.11.2016 строків, ліквідатором банкрута арбітражним керуючим Довжаницею О.С. подано до господарського суду заяву від 19.12.2016 № 36/388 про приєднання до матеріалів справи письмових доказів з додатками, проте, дослідивши подані ліквідатором документи, господарським судом встановлено неналежне виконання арбітражним керуючим Довжаницею О.С. вимог судових рішень.

Враховуючи зазначене, місцевий господарський суд дійшов висновку, що арбітражним керуючим Довжаницею О.С. не виконуються вимоги судових рішень, що серед іншого, спричиняє затягування ліквідаційної процедури банкрута.

Крім того, із пояснень ліквідатора судом першої інстанції встановлено, що здійснюється продаж права вимоги Житомирського орендного підприємства теплових мереж "Житомиртеплокомуненерго" до КП "Житомиртеплокомуненерго" у сумі 98 558,50 грн згідно договору оренди від 14.12.2012 № 71-22/13. Незважаючи на багаторазову публікацію на офіційному веб-сайті ВГСУ оголошень про проведення аукціону з продажу майна банкрута, право вимоги Житомирського орендного підприємства теплових мереж "Житомиртеплокомуненерго" до КП "Житомиртеплокомуненерго" у сумі 98 558,50 грн згідно договору оренди від 14.12.2012 № 71-22/13 наразі не реалізовано.

Зокрема, судами попередніх інстанцій в оскаржуваних ухвалі та постанові встановлено, що 05.08.2016 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України опубліковано оголошення про проведення Житомирською товарною агропромисловою біржою з 06.09.2016 року 00:00 год. по 21.09.2016 року 12:00 год. аукціону з продажу майна банкрута, а саме: права вимоги ЖОПТМ "Житомиртеплокомуненерго" до КП "Житомиртеплокомуненерго" у сумі 98 558,50 грн. згідно Договору оренди від 14.12.2012 року № 71-22/13. Початкова вартість продажу - 98 558,50 грн. Аукціон проводився вперше.

Згідно з інформаційним повідомленням від 30.08.2016 року, опублікованим 30.08.2016 року на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України, аукціон з продажу права вимоги ЖОПТМ "Житомиртеплокомуненерго" до КП "Житомиртеплокомуненерго" у сумі 98 558,50 грн згідно Договору оренди від 14.12.2012 року № 71-22/13 не відбувся у зв'язку з відсутністю учасників.

31.08.2016 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України опубліковано оголошення про проведення Житомирською товарною агропромисловою біржею з 29.09.2016 року 00:00 год. по 14.10.2016 року 15:00 год аукціону з продажу майна банкрута, а саме: права вимоги ЖОПТМ "Житомиртеплокомуненерго" до КП "Житомиртеплокомуненерго" згідно Договору оренди від 14.12.2012 року № 71-22/13. Початкова вартість продажу - 78 846,80 грн. Оголошення не містить інформації щодо розміру права вимоги, яке продається. У п.17 вказаного оголошення зазначається, що аукціон є повторним.

Згідно з інформаційним повідомленням від 22.09.2016, опублікованим 22.09.2016 року на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України, аукціон з продажу права вимоги ЖОПТМ "Житомиртеплокомуненерго" до КП "Житомиртеплокомуненерго" у сумі 78 846,80 грн. згідно Договору оренди від 14.12.2012 року № 71-22/13 не відбувся у зв'язку з відсутністю учасників.

Отже, у інформаційному повідомленні міститься інформація щодо розміру права вимоги, яке продається на аукціоні, а саме: 78 846,80 грн.

Крім того, у п.9 додатку від 30.08.2016 № 5 до договору № 04/11-03-16 про проведення електронних торгів зазначено опис лоту: право вимоги ЖОПТМ "Житомиртеплокомуненерго" до КП "Житомиртеплокомуненерго" у сумі 78 846,80 грн. згідно Договору оренди № 71-22/13 від 14.12.2012 року.

28.09.2016 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України опубліковано оголошення про проведення Житомирською товарною агропромисловою біржою з 27.10.2016 року 00:00 год. по 11.11.2016 року 15:00 год. аукціону з продажу майна банкрута, а саме: права вимоги ЖОПТМ "Житомиртеплокомуненерго" до КП "Житомиртеплокомуненерго" згідно Договору оренди від 14.12.2012 року № 71-22/13. Початкова вартість продажу - 63 077,44 грн. Оголошення не містить інформації щодо розміру права вимоги, яке продається. У п.17 вказаного оголошення зазначається, що аукціон є другим повторним.

Згідно з інформаційним повідомленням від 20.10.2016, опублікованим 20.10.2016 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України, аукціон з продажу права вимоги ЖОПТМ "Житомиртеплокомуненерго" до КП "Житомиртеплокомуненерго" у сумі 78 846,80 грн згідно Договору оренди від 14.12.2012 року № 71-22/13 не відбувся у зв'язку з відсутністю учасників.

Отже, у інформаційному повідомленні міститься інформація щодо розміру права вимоги, яке продається на аукціоні, а саме: 78 846,80 грн.

У п.9 додатку від 27.09.2016 року № 6 до Договору № 04/11-03-16 про проведення електронних торгів зазначено опис лоту: право вимоги ЖОПТМ "Житомиртеплокомуненерго" до КП "Житомиртеплокомуненерго" у сумі 63 077,44 грн. згідно Договору оренди № 71-22/13 від 14.12.2012 року.

На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції дійшов в оскаржуваній ухвалі від 20.12.2016 висновків, з якими в оскаржуваній постанові від 27.02.2017 погодився суд апеляційної інстанції, що арбітражним керуючим Довжаницею О.С. не здійснювався належний контроль за проведенням Житомирською товарною агропромисловою біржою повторного аукціону та другого повторного аукціону з продажу майна банкрута, що зумовило відсутність у оголошеннях розміру права вимоги, яке продається, невірне зазначення розміру права вимоги організатором аукціону в інформаційних повідомленнях. Крім того, арбітражним керуючим допущено недбалість при укладенні додатку № 5 від 30.08.2016 року та додатку № 6 від 27.09.2016 року до договору № 04/11-03-16 про проведення електронних торгів, оскільки зазначено розмір права вимоги, що продається - 78 846,80 грн. та 63 077,44 грн.

Також, судом першої інстанції зазначено, що проведення третього повторного чи будь-якого іншого аукціону з продажу майна банкрута, що не було реалізовано під час проведення другого повторного аукціону, Законом про банкрутство не передбачено

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" після проведення інвентаризації та оцінки майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута, зокрема, безпосередньо юридичній або фізичній особі.

Згідно з ч. 6 ст. 44 вказаного Закону, ліквідатор може здійснювати безпосередній продаж таких активів, зокрема, не проданих на аукціоні. У цьому випадку безпосередній продаж може здійснюватися за ціною останніх торгів на аукціоні.

Разом з тим, господарським судом встановлено, що 01.11.2016 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України опубліковано оголошення про проведення Житомирською товарною агропромисловою біржою з 30.11.2016 року 00:00 год. по 15.12.2016 року 15:00 год. аукціону з продажу майна банкрута, а саме: права вимоги ЖОПТМ "Житомиртеплокомуненерго" до КП "Житомиртеплокомуненерго" згідно Договору оренди від 14.12.2012 року № 71-22/13. Початкова вартість продажу - 63 077,44 грн. Оголошення не містить інформації щодо розміру права вимоги, яке продається.

Згідно з інформаційним повідомленням від 23.11.2016 року, опублікованим 23.11.2016 року на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України, аукціон з продажу права вимоги ЖОПТМ "Житомиртеплокомуненерго" до КП "Житомиртеплокомуненерго" у сумі 78 846,80 грн. згідно Договору оренди від 14.12.2012 № 71-22/13 не відбувся у зв'язку з відсутністю учасників.

Отже, у інформаційному повідомленні міститься інформація щодо розміру права вимоги, яке продається на аукціоні, а саме: 78 846,80 грн.

У п. 9 додатку від 01.11.2016 року № 7 до Договору № 04/11-03-16 про проведення електронних торгів зазначено опис лоту: право вимоги ЖОПТМ "Житомиртеплокомуненерго" до КП "Житомиртеплокомуненерго" у сумі 63 077,44 грн. згідно Договору оренди № 71-22/13 від 14.12.2012 року.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що арбітражним керуючим вкотре не здійснювався належний контроль за проведенням Житомирською товарною агропромисловою біржею аукціону з продажу майна банкрута, що зумовило відсутність у оголошенні розміру права вимоги, яке продається, невірне зазначення розміру права вимоги організатором аукціону в інформаційному повідомленні. Крім того, арбітражним керуючим допущено недбалість при укладенні додатку від 01.11.2016 № 7 до Договору № 04/11-03-16 про проведення електронних торгів, оскільки зазначено розмір права вимоги, що продається - 63 077,44 грн.

Проте, колегія суддів Вищого господарського суду України звертає увагу на те, що згідно зі ст. 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" за договором про проведення аукціону організатор аукціону зобов'язується за свій рахунок провести аукціон та укласти договір з його переможцем, а замовник - сплатити організаторові аукціону обумовлену договором винагороду.

Частиною 5 названої статті визначено, що організатор аукціону виконує такі функції: опубліковує і розміщує повідомлення про продаж майна боржника і повідомлення про результати проведення торгів; приймає заявки на участь в аукціоні; укладає із заявниками договори про завдаток; визначає учасників торгів; здійснює проведення торгів; визначає переможця торгів і підписує протокол про результати проведення торгів; повідомляє учасників торгів про результати проведення торгів.

Статтями 58, 59, 64-66 вказаного Закону встановлені вимоги до порядку і змісту оголошення про проведення аукціону та до порядку його проведення.

Закон про банкрутство також визначає в якій саме спосіб підлягають відновленню порушені під час продажу нерухомого майна банкрута права та законні інтереси зацікавлених осіб.

Так, в разі незгоди з організацією та проведенням аукціону учасник провадження у справі про банкрутство, враховуючи вимоги ст.ст.54, 55, 61 Закону про банкрутство, має право оскаржити до суду рішення організатора аукціону про скасування аукціону, про анулювання результатів аукціону, про визнання або про відмову у визнанні заявника учасником торгів, визнати недійсними результати аукціону.

Здійснення арбітражним керуючим належного контролю за проведенням товарною агропромисловою біржею аукціону з продажу майна банкрута не відноситься до передбачених ст. 41 Закону повноважень та компетенції ліквідатора в ліквідаційній процедурі.

Відповідно до вимог ч. ч.4,5 ст. 49 Закону суб'єктами аукціону є його замовник, організатор та учасники. Замовником є ліквідатор, призначений господарським судом у порядку, встановленому цим Законом.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що ліквідатор вчиняє певні дії з організації аукціону, які полягають, зокрема, у здійсненні оцінки майна банкрута, вибору способу реалізації цього майна, визначення організатора аукціону для проведення аукціону з продажу майна банкрута та укладання з організатором аукціону договору на проведення самого аукціону.

Дотримання передбаченого Законом порядку проведення аукціону з продажу майна банкрута, у тому числі діяльність організатора аукціону з виконання функцій, передбачених ч. 5 ст. 51 Закону є предметом дослідження в окремої самостійної процедурі визнання результатів аукціону недійсним в межах справи про банкрутство.

В зв'язку з чим, не здійснення ліквідатором належного контролю за проведенням суб'єктом аукціону - організатором аукціону Житомирською товарною агропромисловою біржею аукціону з продажу майна банкрута, не є в даному випадку достатньою правовою підставою для усунення арбітражного керуючого Довжаниці О.С. з посади ліквідатора банкрута.

Зважаючи на все вищезазначене, суд першої інстанції дійшов в оскаржуваній ухвалі від 20.12.2016 висновку, з яким в оскаржуваній постанові від 27.02.2017 погодився суд апеляційної інстанції, що невиконання та неналежне виконання обов'язків ліквідатора банкрута арбітражним керуючим Довжаницею О.С. призвело до значного перевищення максимально допустимих строків здійснення ліквідаційної процедури, призводить до завдання збитків як кредиторам, так і банкруту, у вигляді зайвих витрат на здійснення ліквідаційної процедури, зокрема, з оплати грошової винагороди арбітражного керуючого, а також, що діяльність арбітражного керуючого Довжаниці О.С. при виконанні повноважень ліквідатора банкрута не відповідає ознакам добросовісності та сумлінності і здійснювалась без страхування інтересів боржника та кредиторів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 114 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" усунення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від виконання ним своїх обов'язків здійснюється господарським судом за клопотанням комітету кредиторів, органу уповноваженого управляти державним майном (для державних підприємств та підприємств у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків або за власною ініціативою у разі:

1) невиконання або неналежне виконання обов'язків, покладених на арбітражного керуючого;

2) зловживання правами арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора);

3) подання до суду неправдивих відомостей;

4) відмови в наданні допуску до державної таємниці або скасування раніше наданого допуску;

5) припинення діяльності арбітражного керуючого;

6) наявності конфлікту інтересів.

Враховуючи наведене, господарський суд, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 114 Закону, дійшов в оскаржуваній ухвалі висновку, з яким в оскаржуваній постанові погодився суд другої інстанції, про нагальну необхідність усунення арбітражного керуючого Довжаниці О.С. від виконання обов'язків ліквідатора Житомирського орендного підприємства теплових мереж "Житомиртеплокомуненерго".

Оскільки судами попередніх інстанцій на підставі дослідження всіх обставин, що мають значення для справи встановлено факт неналежного виконання арбітражним керуючим Довжаницею О.С. обов'язків ліквідатора Житомирського орендного підприємства теплових мереж "Житомиртеплокомуненерго", порушення останнім вимог ст.ст. 41, 44, 75, 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що господарський суд, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 114 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", дійшов в оскаржуваній ухвалі від 20.12.2016 правомірного та обґрунтованого висновку, з яким в оскаржуваній постанові від 27.02.2017 погодився суд апеляційної інстанції, про наявність правових підстав для усунення арбітражного керуючого Довжаниці О.С. від виконання повноважень ліквідатора Житомирського орендного підприємства теплових мереж "Житомиртеплокомуненерго" та як наслідок - направлення копії ухвали суду для повідомлення державного органу з питань банкрутства щодо допущених арбітражним керуючим Довжаницею О.С. порушень.

Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 1117 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Разом з тим, суд касаційної інстанції зазначає, що оскаржуваною ухвалою господарського суду Житомирської області від 20.12.2016 у справі № 4/42-Б, зокрема, прийнято клопотання арбітражного керуючого Довжаниці О.С. від 19.12.2016 № 36/387 про затвердження витрат за період виконання обов'язків ліквідатора банкрута на суму 144 987,25 грн та призначено його розгляд в наступному судовому засіданні.

Відхилено вимоги Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області до боржника на суму 7 664,41 грн.

Відкладено розгляд заяви Північного офісу Держаудитслужби від 21.11.2016 № б/н про заміну кредитора у справі - Державної фінансової інспекції у Житомирській області правонаступником.

Усунено арбітражного керуючого Довжаницю О.С. від виконання обов'язків ліквідатора Житомирського орендного підприємства теплових мереж "Житомиртеплокомуненерго".

Тимчасове виконання обов'язків ліквідатора Житомирського орендного підприємства теплових мереж "Житомиртеплокомуненерго" до призначення у визначеному Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" порядку ліквідатора банкрута покладено на арбітражного керуючого Довжаницю О.С.

Направлено копію ухвали суду для повідомлення державного органу з питань банкрутства щодо допущених арбітражним керуючим Довжаницею О.С. порушень для вирішення питання про проведення позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого Довжаниці О.С. при здійсненні ним обов'язків ліквідатора Житомирського орендного підприємства теплових мереж "Житомиртеплокомуненерго" в частині допущених порушень, про які наведено в даній ухвалі.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 27.02.2017 у справі № 4/42-Б ухвалу господарського суду Житомирської області від 20.12.2016 у справі № 4/42-Б залишено без змін.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові від 27.02.2017, в апеляційній скарзі заявник апеляційної скарги - арбітражний керуючий Довжаниця О.С. просив скасувати ухвалу суду першої інстанції від 20.12.2016 в частині усунення арбітражного керуючого Довжаниці О.С. від виконання обов'язків ліквідатора Житомирського орендного підприємства теплових мереж "Житомиртеплокомуненерго" та в частині направлення копії ухвали суду для повідомлення державного органу з питань банкрутства щодо допущених арбітражним керуючим Довжаницею О.С. порушень для вирішення питання про проведення позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого Довжаниці О.С. при здійсненні ним обов'язків ліквідатора Житомирського орендного підприємства теплових мереж "Житомиртеплокомуненерго".

Також, не погодившись із винесеною судом першої інстанції ухвалою від 20.12.2016 в частині усунення арбітражного керуючого Довжаниці О.С. від виконання обов'язків ліквідатора Житомирського орендного підприємства теплових мереж "Житомиртеплокомуненерго", до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулась Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України".

Рівненський апеляційний господарський суд постановою від 27.02.2017 взагалі без належної мотивації залишив без змін ухвалу господарського суду Житомирської області від 20.12.2016 також в інших частинах, про апеляційний перегляд яких, в даному випадку, заявники апеляційних скарг - арбітражний керуючий Довжаниця О.С. та Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" не звертались.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що вказаними діями суд другої інстанції порушив передбачене ст. 91 ГПК України право інших учасників справи про банкрутство на апеляційне оскарження ухвали господарського суду від 20.12.2016 в самостійних частинах, що не були фактично предметом апеляційного перегляду в даному випадку.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів касаційної інстанції вважає, що вимоги ч. ч. 1, 2 ст. 101 ГПК України, що стосуються перегляду справи про банкрутство в апеляційній інстанції, слід розуміти як можливість перевірки рішення господарського суду лише в межах окремого самостійного предмету оскарження, що стосується тільки одного провадження, в даному випадку - усунення арбітражного керуючого Довжаниці О.С. від виконання обов'язків ліквідатора Житомирського орендного підприємства теплових мереж "Житомиртеплокомуненерго" та направлення копії ухвали суду для повідомлення державного органу з питань банкрутства щодо допущених арбітражним керуючим Довжаницею О.С. порушень для вирішення питання про проведення позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого Довжаниці О.С. при здійсненні ним обов'язків ліквідатора Житомирського орендного підприємства теплових мереж "Житомиртеплокомуненерго".

Ухвала господарського суду Житомирської області від 20.12.2016 у справі № 4/42-Б є комплексною та містить в собі висновки щодо декількох вимог, з яких лише усунення господарським судом арбітражного керуючого з посади ліквідатора та направлення копії ухвали суду для повідомлення державного органу з питань банкрутства щодо допущених арбітражним керуючим Довжаницею О.С. порушень було предметом апеляційного оскарження.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право змінити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції.

Враховуючи зазначене, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що постанову суду апеляційної інстанції від 27.02.2017 у справі № 4/42-Б необхідно змінити та викласти її резолютивну частину в наступній редакції: "Апеляційні скарги арбітражного керуючого Довжаниці О.С. та Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" залишити без задоволення. Ухвалу господарського суду Житомирської області від 20.12.2016 у справі № 4/42-Б, в частині усунення арбітражного керуючого Довжаниці О.С. від виконання обов'язків ліквідатора Житомирського орендного підприємства теплових мереж "Житомиртеплокомуненерго" та направлення копії ухвали суду для повідомлення державного органу з питань банкрутства щодо допущених арбітражним керуючим Довжаницею О.С. порушень для вирішення питання про проведення позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого Довжаниці О.С. при здійсненні ним обов'язків ліквідатора Житомирського орендного підприємства теплових мереж "Житомиртеплокомуненерго", залишити без змін".

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу арбітражного керуючого Довжаниці Олега Степановича залишити без задоволення.

Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 27.02.2017 у справі № 4/42-Б змінити.

Викласти резолютивну частину постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 27.02.2017 у справі № 4/42-Б в наступній редакції: "Апеляційні скарги арбітражного керуючого Довжаниці О.С. та Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Житомирської області від 20.12.2016 у справі №4/42-Б, в частині усунення арбітражного керуючого Довжаниці О.С. від виконання обов'язків ліквідатора Житомирського орендного підприємства теплових мереж "Житомиртеплокомуненерго" та направлення копії ухвали суду для повідомлення державного органу з питань банкрутства щодо допущених арбітражним керуючим Довжаницею О.С. порушень для вирішення питання про проведення позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого Довжаниці О.С. при здійсненні ним обов'язків ліквідатора Житомирського орендного підприємства теплових мереж "Житомиртеплокомуненерго", залишити без змін".

Головуючий І.Ю. Панова

Судді О.В. Білошкап

В.Я. Погребняк