РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2017Справа №910/8131/17

За позовом Приватного підприємства "Альянспромбуд"

до Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз"

про стягнення 152 214,31 грн,

Суддя Спичак О.М.

Представники сторін:

від позивача Полежаєва І.В. - за довіреністю,

від відповідача Ганченко М.О. - за довіреністю;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство "Альянспромбуд" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" про стягнення 151 214,31 грн, з яких: 136 203,50 грн - інфляційних втрат та 15 010,81 грн - 3% річних за порушення грошових зобов'язань за, укладеним з відповідачем договором № DYK-057 від 23.06.2011.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.05.2017 порушено провадження у справі № 910/8131/17 та призначено справу до розгляду на 06.06.2017.

06.06.2017 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про долучення доказів надсилання позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу, яке судом розглянуто та задоволено, а також заяви про відсутність аналогічного спору між сторонами, в яких позивач, серед іншого, просив суд розглядати справу у відсутності його представника та документи на виконання вимог ухвали суду.

В судовому засіданні 06.06.2017 представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні 06.06.2017 підтримав, подане через канцелярію суду клопотання про відкладення розгляду справи, яке судом розглянуто та задоволено частково, в судовому засіданні 06.06.2017 на підставі ст. 77 ГПК України оголошено перерву до 26.06.2017.

07.06.2017 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідача заперечував проти позову, посилаючись на те, що під час розгляду справи №910/4151/16 про стягнення суми основного боргу за договором № DYK-057 від 23.06.2011 було встановлено, що з урахуванням, укладеного між сторонами договору про реструктуризацію заборгованості № DYK-17-2013 від 16.04.2013, строк позовної давності за вимогою про стягнення суми основного боргу в сумі 74 000,00 грн починає обчислюватись з 01.11.2013 та закінчується 01.11.2016, за вимогою про стягнення боргу в сумі 73 000,00 грн - з 01.12.2013 по 01.12.2016, за вимогою про стягнення боргу в сумі 73 210,13 грн - з 01.01.2014 по 01.01.2017, а тому і перебіг позовної давності за вимогами про стягнення 3% річних та інфляційних втрат розпочався з 01.11.2013, з 01.12.2013, з 01.01.2014 і відповідно закінчився 01.11.2016, 01.12.2016, 01.01.2017.

На думку відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом з пропуском строку позовної давності, в зв'язку з чим відповідач просив суд застосувати строк позовної давності.

В судовому засіданні 26.06.2017 представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 26.06.2017 заперечував проти позовних вимог, просив суд відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні 26.06.2017, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача і відповідача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

23.06.2011 між Дочірньою компанією "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" в особі Диканського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів Філії "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" (замовник, відповідач) та Приватним підприємством "Альянспромбуд" (підрядник, позивач) було укладено договір № DYK-057.

Відповідно до п. 1.1. договору замовник доручає, а підрядник зобов'язується на свій ризик власними та залученими силами і засобами виконати відповідно до умов цього договору ремонт виробничих будівель та споруд Солохівського проммайданчика Диканського ЛВУМГ в повному обсязі відповідно до вимог чинних нормативних документів та технічної документації, а замовник зобов'язується прийняти ці роботи та оплатити їх.

В пункті 1.2. договору визначено адресу за якою виконуються роботи, а саме: Полтавська область, Диканський район, с. Водяна Балка, 38520.

Згідно з п. 2.1. договору ціна договору становить 318 549,60 грн. з ПДВ.

Згідно з п. 3.1. договору оплата за виконані роботи здійснюється проміжними платежами на підставі актів приймання виконаних робіт в строк не пізніше 90 календарних днів з дати їх підписання уповноваженими представниками сторін.

Згідно з п. 4.2. договору підрядник зобов'язується виконати роботи протягом 240 робочих днів з дати отримання від замовника письмового розпорядження (дозволу) на початок виконання робіт та виконати роботи з обов'язковим дотриманням погоджених із замовником графіку виконання робіт, який є невід'ємною частиною договору (додаток № 2).

Відповідно до п. 6.2. договору здача робіт підрядником і приймання їх замовником оформлюється актом приймання виконаних робіт.

Виконання робіт на суму 220 210,13 грн підтверджується: довідкою від 25.05.2012 про вартість виконаних будівельних робіт за травень 2012 року (форма №КБ-3) на суму 71 539,08 грн.; актом від 25.05.2012 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2012 року (форма №КБ-2в) на суму 71 539,08 грн, довідкою від 26.06.2012 про вартість виконаних будівельних робіт за червень 2012 року (форма №КБ-3) на суму 51 777,58 грн; актом від 26.06.2012 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2012 року (форма №КБ-2в) на суму 51 777,58 грн; довідкою від 26.12.2012 про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2012 року (форма №КБ-3) на суму 96 893,47 грн; актом від 26.12.2012 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2012 року (форма №КБ-2в) на суму 96 893,47 грн.

16.04.2013 між Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" в особі Диканського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів Філії "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" (боржник) та Приватним підприємством "Альянспромбуд" (кредитор) укладено договір № DYK-17-2013 про реструктуризацію заборгованості, умовами якого встановлено умови погашення заборгованості, що виникла на підставі договору.

Згідно з п. 1.2. договору про реструктуризацію кредитор надає боржнику відстрочку та розстрочку у погашенні заборгованості за договором, яка станом на 10.04.2013 становить 220 210,13 грн, а боржник погашає заборгованість згідно графіку погашення заборгованості, визначеного в п. 2.1. цього договору.

Відповідно до п. 2.1. договору про реструктуризацію заборгованість в сумі 220 210,13 грн здійснюється наступним чином: протягом жовтня 2013 року в сумі 74 000,00 грн, протягом листопада 2013 року в сумі 73 000,00 грн, протягом грудня 2013 року в сумі 73 210,13 грн.

В зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань щодо своєчасної оплати, наданих позивачем послуг, останній в березні 2016 року звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості в сумі 220 210,13 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.04.2016 у справі №910/4151/16, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2016, які, в свою чергу, залишені без змін постановою Вищого господарського суду міста Києва від 06.09.2016, позов задоволено повністю, а саме, присуджено до стягнення з відповідача 220 210,13 грн заборгованості.

Проте, як зазначав позивач, рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/4151/16 було виконане відповідачем лише 26.08.2016, що підтверджується випискою по особовому рахунку позивача за період з 01.01.2016 по 31.12.2016.

В зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 136 203,50 грн - 3% річних та 15 010,81 грн - інфляційних втрат з період прострочення відповідачем сплати грошового зобов'язання з 19.05.2014 по 25.08.2016.

Судом відхиляються доводи відповідача про те, що вимоги про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат заявлені позивачам з пропуском строків позовної давності з огляду на викладене нижче.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 887 Цивільного кодексу України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх.

Відповідно до п. 1 ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна або способи її визначення.

Відповідно до п. 1 ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

За змістом положень ст. 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК).

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК).

Положеннями ст. 611 ЦК передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Зокрема, статтею 625 ЦК врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов'язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання ст. 625 ЦК, коли нарахування процентів тісно пов'язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 ЦК і ст. 230 ГК.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов'язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Правовий аналіз положень ст. ст. 526, 599, 611, 625 ЦК дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за час прострочення.

Разом із тим, главою 19 ЦК визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність.

Аналіз змісту наведених норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов'язання, передбачених ст. 625 ЦК, застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ст. 267 ЦК).

Порядок відліку позовної давності наведено у ст. 261 ЦК, зокрема відповідно до ч. 1 цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов'язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов'язання до моменту його усунення.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 26.04.2017 у справі №918/329/16.

Судом встановлено, що зобов'язання відповідача зі сплати основного боргу, з урахуванням договору про реструктуризацію заборгованості № DYK-17-2013 від 16.04.2013, настав: в сумі 74 000,00 грн - 01.11.2013, в сумі 73 000,00 грн - 01.12.2013, в сумі 73 210,13 грн - 01.01.2014, проте, фактично зобов'язання було виконано 26.08.2016 на виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/5151/16. Саме 26.08.2016 є датою припинення зобов'язання між сторонами договору.

Як вже зазначалось, позивач просить суд стягнути 3% річних та інфляційні втрати за період прострочення з 19.05.2014 по 25.08.2016.

З огляду на викладене та враховуючи те, що позивач звернувся з даним позовом до суду 17.05.2017 (згідно відбитку штемпеля поштового відділення), задоволенню підлягають вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за період з 19.05.2014 (гранична дата визначена позивачем в межах трьохрічного строку позовної давності) по 25.08.2016 (26.08.2016 - дата припинення зобов'язання).

Зважаючи на викладене, твердження відповідача про сплив строку позовної давності за вимогами про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних у зв'язку зі спливом строку за вимогою про стягнення основного боргу - помилковий, а заява про застосування строку позовної давності задоволенню не підлягає.

Суд, здійснивши перерахунок 3% річних та інфляційних втрат, дійшов до висновку про правильність здійснених позивачем нарахувань, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню повністю в сумі 136 203,50 грн - 3% річних та 15 010,81 грн - інфляційних втрат за період прострочення з 19.05.2014 по 25.08.2016.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1, ) на користь Приватного підприємства "Альянспромбуд" (36039, м Полтава, вул. Р.Люксембург, 11А, ) 136 203 (сто тридцять шість тисяч двісті три) грн 50 коп. - інфляційних втрат, 15 010 (п'ятнадцять тисяч десять) грн 81 коп. - 3% річних та 2 268 (дві тисячі двісті шістдесят вісім) грн 21 коп. - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

03.07.2017

Суддя Спичак О.М.