РІШЕННЯ

19 червня 2017 року Справа №913/333/17

Провадження №14/913/333/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ ФІНЕКСПЕРТ», м.Київ

до Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія», м.Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 1330000 грн. 00 коп.

Суддя Господарського суду Луганської області Лісовицький Є.А.

при секретарі судового засідання Андрющенку С.Т.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність б/н від 04.04.2017;

від відповідача: представник не прибув.

До початку слухання справи по суті не заявлено вимогу про фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу, у звязку з чим відповідно до ст. ст. 4-4, 81-1 Господарського процесуального кодексу України таке фіксування судом не здійснювалося.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬВЕДЕН 3000» звернулось до суду з вимогою стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрінком» суму в розмірі 1330000 грн. 00 коп., яка є частиною нестягнутої заборгованості в сумі 11300000 грн. 00 коп., розміщеної на умовах договору банківського вкладу «Стандарт» №197349/ГО-1289 від 29.10.2014.

Ухвалою від 03.05.2017 Господарський суд Луганської області замінив назву відповідача у справі з Публічного акціонерного товариства «Укрінком» на ОСОБА_2 акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія», у звязку зі зміною назви, проведеною відповідачем.

Ухвалою від 13.06.2017 Господарським судом Луганської області замінено позивача у справі - Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬВЕДЕН 3000» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ ФІНЕКСПЕРТ».

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, участі повноважного представника в судових засіданнях не забезпечив, хоча неодноразово, рекомендованою поштою повідомлявся про час та місце розгляду справи.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 акціонерне товариство «Український інноваційний банк» було перейменовано в ОСОБА_2 акціонерне товариство «Укрінком» (), яке є правонаступником всіх прав та обовязків Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк».

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, 29.03.2017 внесена інформація щодо державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи змінено найменування відповідача ОСОБА_2 акціонерне товариство «Укрінком» на ОСОБА_2 акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія».

Між ОСОБА_2 акціонерним товариством «Український інноваційний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Альведен-3000», як вкладником, 29.10.2014 укладено договір банківського вкладу «Стандарт» № 197349/ГО-1289.

До вказаного договору було підписано декілька додаткових угод.

Предметом вказаного договору є правовідносини, за якими вкладник перераховує банку безготівкові кошти в сумі 81493590 грн. 00 коп., а банк приймає та зараховує їх на вкладний (депозитний) рахунок №0043 та зобовязується виплатити вкладнику суму депозитного вкладу та проценти на неї в строк, в порядку та на умовах, встановлених цим договором.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Альведен-3000» 30.10.2014 перерахувало банку грошові кошти в сумі 81493590 грн. 00 коп. згідно із банківською випискою по особовому рахунку.

Відповідач 15.07.2015 списав на власний банківський рахунок грошові кошти позивача з депозитного рахунку №0043 в сумі 12000000 грн. 00 коп. з призначенням платежу: «Списання з-но дог застави та рішення КК», що підтверджується випискою з банківського рахунку від 15.07.2015.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Альведен-3000» зверталось до відповідача з позовом про стягнення грошових коштів в сумі 700000 грн. 00 коп.

Рішенням Господарського суду Луганської області у справі №913/1141/16 від 05.12.2016 позов задоволений повністю.

Позивач вирішив достягнути борг та звернувся з позовом у якому просить суд стягнути з відповідача кошти в розмірі 1330000 грн. 00 коп., розміщені на умовах договору банківського вкладу «Стандарт» №197349/ГО-1289 від 29.10.2014.

Оцінивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до частин 1, 3 статті 1058 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Згідно з ч. 1 ст. 1068 Цивільного кодексу України, банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Відповідно до ст. 1071 Цивільного кодексу України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Відповідно до п. 26.4 ст. 26 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі, якщо кредитором за договором є обслуговуючий платника банк, право банку на проведення договірного списання передбачається в договорі на розрахунково-касове обслуговування або в іншому договорі про надання банківських послуг.

Як вбачається з п. 6.1. Інструкції «Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22 (далі - Інструкція), банк обумовлює своє право на здійснення договірного списання за дорученням платника з його рахунку в договорі банківського рахунку або іншому договорі про надання банківських послуг.

Згідно з п. 26.3. ст. 26 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» договірне списання здійснюється за платіжною вимогою отримувача або за меморіальним ордером, оформленим банком.

Поняття договірного списання визначено у п. 1.38. ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні», а саме, це списання банком з рахунка клієнта коштів без подання клієнтом платіжного доручення, що здійснюється банком у порядку, передбаченому в договорі, укладеному між ним і клієнтом.

Згідно з п. 1.7. Інструкції, кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученням власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі розрахункових документів стягувачів згідно з главами 5 та 12 цієї Інструкції.

Відповідно до п. 6.2. Інструкції, договір має містити інформацію, яка потрібна для належного виконання банком доручення платника, зокрема: умови, за якими банк повинен здійснити (здійснювати) договірне списання; номер рахунку платника, з якого має здійснюватися договірне списання; назву отримувача; номер і дату договору з отримувачем, яким передбачене право отримувача на договірне списання коштів з рахунку платника; перелік документів, які отримувач має надати банку, що обслуговує платника (якщо вони передбачені в договорі).

Пунктом 6.5. Інструкції передбачено, що якщо кредитором за договором є банк, що обслуговує платника, то право цього банку на здійснення договірного списання передбачається в договорі банківського рахунку або іншому договорі про надання банківських послуг. Договір може містити інформацію, яка потрібна банку для списання ним коштів з рахунку платника. Банк, що обслуговує платника, здійснюючи на підставі договору банківського рахунку або іншого договору про надання банківських послуг договірне списання коштів з рахунку платника, оформляє меморіальний ордер, у реквізиті «Призначення платежу» якого зазначає номер, дату договору, яким передбачено можливість застосування договірного списання.

Згідно зі статтею 1073 Цивільного кодексу України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Матеріалами справи підтверджено факт списання відповідачем 15.07.2015 грошових коштів позивача з депозитного рахунку №0043 в сумі 12000000 грн. 00 коп. з призначенням платежу: «Списання з-но дог застави та рішення КК», проте відсутні посилання на номер та дату договору та рішення комітету кредиторів.

Ні позивачем, ні відповідачем не надано відповідних доказів, на підставі яких було здійснено списання банком спірних грошових коштів.

Крім того, відповідачем документально не доведено можливість застосування договірного списання, зокрема, договір банківського вкладу «Стандарт» від 29.10.2014 №197349/ГО-1289 не містить відповідних умов.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача слід стягнути грошові кошти в сумі 1330000 грн. 00 коп.

Відповідно до приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ ФІНЕКСПЕРТ» до Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» про стягнення 1330000 грн. 00 коп. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія», м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Сметаніна, буд. 3-А, , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ ФІНЕКСПЕРТ», м. Київ, Хрестовий провулок, буд. 2, офіс 108, , грошові кошти в сумі 1330000 грн. 00 коп. та судовий збір в сумі 19950 грн. 00 коп. Видати наказ позивачу.

У судовому засіданні 19.06.2017 було оголошено лише вступну і резолютивну частину рішення. Дане рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання рішення 23 червня 2017 року.

Суддя Є.А. Лісовицький