РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2017Справа №910/6472/17

За позовом Публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Сатурн»

до Державного підприємства «Державний науково-дослідний центр «Фонон»

про стягнення 246858,96 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача - Суньов Є.В. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Науково-виробниче підприємство «Сатурн» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, Державного підприємства «Державний науково-дослідний центр «Фонон» про стягнення заборгованості за Договором №1.159.ОУ.10 від 01.05.2010 оренди нежилих приміщень та майна в розмірі 246858,96 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що всупереч умов укладеного між сторонами Договору оренди, відповідач належним чином не виконав зобов'язання зі сплати орендної плати за період травня 2010 року по березень 2017 року внаслідок чого за ним утворилася заборгованість в сумі 112879,66 грн.

Крім того, на вказану заборгованість, у зв'язку з простроченням оплати відповідачем орендної плати, позивачем на підставі ст.625 ЦК України та п.6.2 Договору нараховано 3% річних в розмірі 10161,60 грн., інфляційні втрати в сумі 117044,92 грн. та пеню в розмірі 6772,78 грн., які позивач просить стягнути.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги в повному обсязі.

Відповідач уповноваженого представника у судове засідання не направив, відзиву на позовну заяву не подав, хоча про час і місце проведення судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку.

Суд зазначає про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом їх направлення на адресу суду поштовим відправленням.

Враховуючи вищевикладене, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, а неявка представників відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.05.2010 між Відкритим акціонерним товариством «Сатурн» (наразі - Публічне акціонерне товариство «Науково-виробниче підприємство «Сатурн») (орендодавець), та Державним підприємством «Державний науково-дослідний центр «Фонон» (орендар), укладено Договір оренди нежилих приміщень та майна №1.159.ОУ.10 відповідно до умов якого, орендодавець передає орендарю в тимчасове платне користування нежилі приміщення, які знаходяться на території підприємства Орендодавця за адресою:м. Київ, пр. Леся Курбаса, 2-Б, загальною площею згідно акта приймання-передачі приміщень та майно і обладнання, що знаходиться в орендованих приміщеннях та передане також актами приймання-передачі.

Відповідно до п.1.2 Договору, згідно окремих додаткових угод (з актами приймання-передачі) або окремих актів приймання-передачі до цього договору та на умовах цього договору орендодавець може передавати орендарю в тимчасове платне користування різні корисні площі, які знаходяться на території підприємства орендодавця та будь-яке інше обладнання, інше індивідуально визначене майно.

Згідно з п.1.4 Договору, нежилі приміщення передаються орендарю для цілей використання приміщень в його господарській діяльності в якості виробничих, офісних, складських приміщень, тип приміщень вказується в акті приймання-передачі.

Орендодавець передає, а орендар бере в тимчасове користування обладнання в повному комплекті (згідно акту приймання-передачі), що змонтовано на орендованих площах, а також вмонтовані комунікаційні мережі (тепло, водо- та електропостачання) (п.1.5 Договору).

За умовами п.2.1 Договору, за право користування орендованими площами, майном та обладнанням орендар щомісяця перераховує на рахунок орендодавця орендні платежі шляхом та в терміни, передбачені цим договором, та у розмірі згідно п.2.3.1 цього договору або в розмірі, що обумовлений в наступних протоколах погодження договірної ціни, які також являються невід'ємними частинами цього договору. Сума орендних платежів визначається з урахуванням діючої в Україні ставки податку на додану вартість.

Пунктом 2.2 Договору визначено, що орендні платежі визначаються в розрахунку на один квадратний метр орендованих приміщень, орендні платежі для обладнання (майна) - згідно протоколів погодження договірної ціни на оренду обладнання. Загальний розмір орендних платежів визначається виходячи з фактичного розміру наданих орендарю приміщень та переданого в оренду обладнання.

До складу орендних платежів відносяться: орендна плата; плата за утримання та обслуговування приміщень (в т.ч. приміщень загального користування) - платежі орендаря для відшкодування витрат орендодавця на утримання та обслуговування орендованого майна, у тому числі відповідної частини комунальних та експлуатаційних витрат орендодавця.

У відповідності до п.2.3 Договору, орендна плата за передані для використання площі та майно нараховується з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі та сплачуються незалежно від їх фактичного використання та результатів фінансово-господарської діяльності орендаря.

Оплата проводиться в два етапи:

- аванс за поточний місяць (в розмірі 75% розміру орендних платежів, нарахованих за попередній місяць згідно п.п.2.3.1 - 2.3.4 даного договору) сплачується до 15-го числа поточного місяця згідно виставленого рахунку;

- розрахунок вартості наданих послуг та оренди, протокол договірної ціни та акт виконаних робіт на надані послуги надаються згідно з п.2.3.3 даного договору оренди;

- на підставі цих документів проводиться остаточний розрахунок між сторонами, остаточний розрахунок за попередній місяць проводиться одночасно зі сплатою авансу за поточний місць.

Згідно з п.2.3.1 Договору, на час підписання цього договору розмір орендної плати, включаючи ПДВ становить: інженерний корпус - 44.18 грн. за 1 кв. м; енергокорпус - 38,88 грн. за 1 кв. м.

За умовами п.3.2.1 Договору, орендодавець зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі перераховувати орендні платежі на рахунок орендодавця, відшкодовувати витрати орендодавця на утримання та обслуговування орендованих приміщень.

Відповідно до п.4.1 Договору, цей договір діє строком до 01.05.2011 року.

Згідно з п.4.2 Договору, договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та припиняється після закінчення терміну його дії, якщо інше не зазначено в цьому договорі. Додатки та зміни до цього договору діють з дати їх підписання або з дати, яка вказана в такому документі та діє до припинення дії договору оренди, або до дати до якої погоджена його дія.

Якщо за один місяць до закінчення терміну дії даного договору ні одна зі сторін письмово не повідомить іншу сторону про припинення дії договору, то даний договір вважається автоматично продовженим на один рік, якщо не буде інших домовленостей між сторонами (п.4.3 Договору).

Пунктом 5.1 Договору визначено, що передача приміщень та обладнання орендодавцем та прийняття їх орендарем здійснюється згідно акту приймання-передачі.

У відповідності до п.6.2 Договору, невиконання або несвоєчасне виконання будь-яких грошових зобов'язань, що передбачені цим договором, тягне зобов'язання орендаря сплатити на користь орендодавця пеню, що нараховується в розмірі 0,2% суми наявного боргу за кожний день прострочення платежу та збитки у відповідності до чинного Цивільного кодексу України.

Актом приймання-передачі приміщень та майна від 01.05.2010 до Договору оренди підтверджується, що позивач передав, а відповідач прийняв в оренду приміщення обумовлені догом оренди.

В подальшому, Додатковими угодами до Договору оренди сторонами вносились зміни до договору, та зокрема, Додатковою угодою №4 сторони погодили внести зміни до п.2.3.1 та п.2.3.4 договору, а саме визначили, що з 01.05.2011 розмір орендної плати та плати за утримання та обслуговування приміщень в інженерному корпусі - к.29 поверх 5) пл.72 кв. м, енергокорпусі - (поверх 1) пл.30 кв. м за період з 01.01.2012 по 31.12.2012 становить 85300 грн. включаючи ПДВ.

На підтвердження факту користування відповідачем орендованим майном, позивачем долучено до матеріалів справи копії Актів виконання робіт, копії протоколів узгодження договірної ціни та копії розрахунків вартості плати за користування приміщеннями, обладнанням та надання послуг.

Проте відповідач свої зобов'язання зі своєчасної сплати за оренду виконав лише частково на суму 214186,55 грн., у зв'язку з чим у останнього утворилась заборгованість по орендній платі за період з 01.05.2010 по 01.03.2017 в розмірі 112879,66 грн.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Виходячи із вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 759 Цивільного кодексу України визначено, що за договором оренди наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За приписами ч.1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Статтею 797 Цивільного кодексу України визначено, що плата, яка справляється з наймача будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), складається з плати за користування нею і плати за користування земельною ділянкою.

Відповідно до ч.1 ст. 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Також наявність у відповідача заборгованості перед позивачем в розмірі 112879,66 грн. підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою по взаєморозрахунках позивача з Державним підприємством «Державний науково-дослідний центр «Фонон», відповідно до якої заборгованість відповідача становить 112879,66 грн.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем було порушено умови Договору в частині своєчасного виконання зобов'язання по сплаті обумовлених наведеним договором платежів.

За таких обставин суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості зі сплати орендних платежів в розмірі 112879,66 грн.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України).

Нормами ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, відповідно до якого сума інфляційних втрат складає 117044,92 грн., сума 3 % річних становить 10161,60 грн., суд дійшов висновку, що позивачем при здійснені вказаного розрахунку було допущено арифметичні помилки. Таким чином провівши власний перерахунок заборгованості суд дійшов висновку, щодо наявності підстав для стягнення з відповідача трьох відсотків річних в розмірі 10106,85 грн. та інфляційних втрат в сумі 108035,22 грн., а відтак позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Крім того, щодо заявлених позивачем вимог в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 6772,78 грн. суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст.230 ГК України).

Згідно з положеннями ст.546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ч.1-2 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 1 ст. 547 Цивільного кодексу України визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Пунктом п.6.2 Договору визначено, що невиконання або несвоєчасне виконання будь-яких грошових зобов'язань, що передбачені цим договором, тягне зобов'язання орендаря сплатити на користь орендодавця пеню, що нараховується в розмірі 0,2% суми наявного боргу за кожний день прострочення платежу та збитки у відповідності до чинного Цивільного кодексу України.

В той же час, відповідно до п.2.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» від 17.12.2013 №14, за приписом статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» та частини другої статті 343 Господарського кодексу України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки.

Відповідно до ст.232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що позивачем в ході виконання умов укладеного між сторонами договору здійснювались часткові сплати орендної плати на користь позивача, в той же час, із наданого позивачем розрахунку пені неможливо встановити за який період останнім нарахована пеня та чи було враховано позивачем часткове погашення відповідачем заборгованості.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені з огляду на недоведеність позивачем обґрунтованості заявленої до стягнення суми.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона, як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідачем не надано доказів на спростування обставин, викладених у позовній заяві.

Витрати зі сплати судового збору, на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Державний науково-дослідний центр «Фонон» (03056, м. Київ, просп. Перемоги, буд. 37; ідентифікаційний код 13675648) на користь Публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Сатурн» (03148, м. Київ, просп. Леся Курбаса, буд. 2-Б; ідентифікаційний код 14308747) 112879 (сто дванадцять тисяч вісімсот сімдесят дев'ять) грн. 66 коп. заборгованості по орендній платі, 108035 (сто вісім тисяч тридцять п'ять) грн. 22 коп. інфляційних втрат, 10106 (десять тисяч сто шість) грн. 85 грн. 3% річних та 3465 (три тисячi чотириста шістдесят п'ять) грн. 32 коп. витрат зі сплати судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано 27.06.2017

Суддя Я.В. Маринченко