ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

04 липня 2017 року Справа № 915/906/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Гольцової Л.А.(доповідач),
суддів:Іванової Л.Б., Шевчук С.Р.,
розглянувши касаційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Комунар-4"
на постановуОдеського апеляційного господарського суду від 06.03.2017
у справі№ 915/906/16
Господарського суду Миколаївської області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго"
доОб'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Комунар-4"
провизнання додаткової угоди від 20.07.2016 з додатками №4, 10 до договору № 44/663 від 12.06.2008, укладеною на умовах проекту, наданого ПАТ "Миколаївобленерго"
та за зустрічним позовомОб'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Комунар-4"
доПублічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго"
провизнання недійсним договору №44/663 від 12.06.2008 та зобов'язання укласти новий договір
ВСТАНОВИВ:

Подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Відповідно до ст. 44 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 вказаного Закону, у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги, визначено, що за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір сплачується у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до п.п. 1 п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, яка була чинною на час подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Правовий аналіз положень Закону України "Про судовий збір" свідчить про те, що розрахунок судового збору повинен здійснюватися виходячи зі ставок, встановлених цим Законом на момент подачі касаційної скарги, який обчислюється з урахуванням ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Оскільки кожна позовна заява є самостійним, окремим об'єктом справляння судового збору, то за подання апеляційної скарги на рішення судусудовий збір справляється у відсотковому співвідношенні до розміру судового збору, що підлягає оплаті при поданні кожної окремої відповідної позовної заяви, незалежно від оспорюваної суми, зменшення розміру судового збору судом на підставі статті 8 Закону України "Про судовий збір" і розподілу судом при ухвалені рішення судових витрат пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (Постанова Верховного суду України від 31.05.2017 у справі №911/1106/16).

Згідно з п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015 № 01-06/2093/15 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 №484- VIII) Законом передбачено сплату судового збору з апеляційної та касаційної скарги на рішення суду, виходячи з розміру ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви незалежно від того, чи оскаржується все рішення (постанова) суду в цілому чи його частина.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у зустрічній позовній вимозі, яка оскаржується ОСББ "Комунар-4, є 2 немайнові вимоги.

Отже, заявник касаційної скарги повинен був сплатити судовий збір, виходячи зі ставок, що визначені підпунктом 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" та враховуючи п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015 № 01-06/2093/15 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір", тобто 3307,2 ((120% мінімальної заробітної плати) х 2 ( 2 немайнові вимоги за зустрічним позовом)).

Таким чином, додане до касаційної скарги квитанція № 0.0.734550452.1 від 27.03.2017 на суму 1653,60 грн. не може бути визнана належним доказом сплати скаржником судового збору у встановленому чинним законодавством розмірі.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Комунар-4" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 06.03.2017 у справі №915/906/16 повернути скаржнику.

Головуючий суддя Л.А. Гольцова

Судді Л.Б. Іванова

С.Р. Шевчук