ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05 липня 2017 р. Справа № 903/494/17

Господарський суд Волинської області, розглянувши матеріали по справі

за позовом Приватного підприємства "Моноліт Фудз"

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Ратнівський молокозавод"

про стягнення 1 359 883,37грн.

Суддя: С.В. Бондарєв

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1-дов. від 23.06.2017р.

від відповідача: ОСОБА_2-генеральний директор

На підставі ч.5 ст. 11 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ст. 741 Господарського процесуального кодексу України судове засідання проводиться в режимі відеоконференції.

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України представникам сторін розяснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. В судовому засіданні учасникам судового процесу згідно ст. 22 ГПК України розяснено процесуальні права та обовязки.

В судовому засіданні 05.07.2017 року відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суть спору: Позивач- Приватне підприємство "Моноліт Фудз" - звернувся до господарського суду з позовом до відповідача- Приватного акціонерного товариства "Ратнівський молокозавод"-про стягнення 1 359 883,37грн. заборгованості по поверненню отриманої відповідно до платіжних доручень №3306 від 30.03.2016р. та №3303 від 30.03.2016р. поворотної фінансової допомоги, наданої згідно договору про надання фінансової допомоги №ФП 29/03/16 від 29.03.2016р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань по поверненню ним отриманої фінансової допомоги, у встановлені договором про надання фінансової допомоги №ФП 29/03/16 від 29.03.2016р. з додатковою угодою до нього від 28.12.2016р. строки.

Ухвалою суду від 21.06.2017р. порушено провадження по справі та призначено її до розгляду на 05.07.2017р. на 12:00год.

Крім того, зобов'язано сторін представити суду: позивача- оригінали, долучених до позову доказів; статут; докази звернення до відповідача з вимогою повернути кошти; додаткові пояснення щодо видачі відповідачу коштів та на підставі чого; пояснення по призначенню платежу, по випискам банку, платіжних документах; відповідача- письмові пояснення та первинні докази (обгрунтовані доводи та заперечення) по суті позовних вимог; докази отримання коштів; статут.

26.06.2017р. через відділ документального забезпечення та контролю до суду від позивача -Приватного підприємства "Моноліт Фудз" -надійшло клопотання вих.№34 від 23.06.2017р. (вх.№01-54/5979/17 від 26.06.2017р), в якому він, у звязку з скрутним фінансовим становищем та неможливістю направити свого представника для розгляду справи в судовому засіданні 05.07.2017р., просив суд прийняти ухвалу про участь представника позивача -Приватного підприємства "Моноліт Фудз" -ОСОБА_1 у судовому засіданні по справі №903/494/17, що відбудеться 05.07.2017р. в режимі відеоконференції в господарському суді м. Києва: за адресою м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44-в.

Ухвалою суду від 26.06.2017р. клопотання позивача про участь у судовому засіданні 05.07.2017р. по справі № 903/494/17 в режимі відеоконференції задоволено.

Представник позивача в судовому засіданні 05.07.2017р. та в письмових поясненнях вих. №35 від 27.06.2017р. (вх.№01-54/6217/17 від 03.07.2017р.) позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити останні в повному обсязі, вказавши, що 29 березня 2016 року між ПП "Моноліт Фудз" та ПрАТ "Ратнівський молокозавод" було укладено договір поворотної фінансової допомоги №ФП 29/03/16.

Згідно п.1 договору, викладеного в новій редакції, згідно додаткової угоди від 28 грудня 2016 року, позивач передає відповідачу в тимчасове користування грошові кошти в сумі 101 825 945,41 грн. (надалі іменується "допомога"), а позичальник зобов'язується повернути отриману суму коштів позикодавцю в строк та на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п.п.7-8 договору сторони домовилися, що позикодавець має право надавати позичальнику допомогу шляхом безготівкового перерахування коштів на його поточний та/або позичковий рахунок, або на інший рахунок, вказаний позичальником, або шляхом передачі йому готівки в порядку, визначеному чинним законодавством України (п.7). Позичальник вважається таким, що отримав кошти, з моменту (дати) зарахування відповідної суми коштів на його поточний та/або позичковий рахунок, або на інший рахунок, вказаний позичальником, або з моменту (дати) підписання сторонами касового ордеру (п.8).

Повідомив, що за усним проханням ОСОБА_3, генерального директора ПрАТ "Ратнівський молокозавод", в зв'язку з наявністю заборгованості останнього перед ПАТ "Банк Восток" по кредитним договорам №КК2015- 0115 від 02.12.2015р. та №КК2015-0114 від 01.12.2015р. в загальній сумі 101 825 945,41 грн. позивачем 30.03.2016 року, в рамках дії договору поворотної фінансової допомоги №ФП 29/03/16 від 29.03.2016 року та згідно п.15.6 зазначених вище кредитних договорів, було перераховано на позичкові рахунки відповідача №5086 та №5086 в ПАТ "Банк Восток", м.Дніпропетровськ, МФО 307123 (дані рахунки вказані в п.4.5 та п.5.3 зазначених вище кредитних договорів) кошти в загальній сумі 101 825 945, 41 грн., з яких 599 214,47 грн. - погашення відсотків відповідача за кредитним договором №КК2015-0115 від 02.12.2015р., а 760 668,90 грн. - погашення відсотків відповідача за кредитним договором №КК2015-0114 від 02.12.2015р. На підтвердження перерахування вказаних коштів позивачем до позовної заяви додано платіжні доручення №3303 та 3306 від 30 березня 2016 року, завірені ПАТ "Банк Восток". Відмітка банку на платіжних дорученнях свідчить про їх виконання в повному обсязі, а оскільки банк платника (позивача) і банк отримувача (відповідача) є одним і тим самим, то відповідно до п.2.31 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженій Постановою Правління Національного банку України 21.01.2004 року №22, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 року за № 377/8976, відповідач кошти на свої позичкові рахунки отримав 30.03.2016 року.

Таким чином, позивач виконав свої зобов'язання по договору поворотної фінансової допомоги №ФП 29/03/16 від 29.03.2016 року в сумі 101 825 945,41 грн., тобто в повному обсязі.

Зазначив, що на прохання відповідача та за його ініціативи між сторонами 28.12.2016 року було укладено додаткову угоду до договору поворотної фінансової допомоги №ФП 29/03/16 від 29.03.2016 року, якою було продовжено строк виконання зобов'язання до 01.12.2017 року та узгоджено графік повернення допомоги. Проте, навіть узгоджений графік повернення допомоги відповідачем не дотримується. Станом на 31.05.2017 року прострочена заборгованість відповідача перед позивачем становила 1 359 883, 37 грн. і залишається непогашеною по сьогоднішній день.

Неодноразові переговори та зустрічі з генеральним директором ПрАТ "Ратнівський молокозавод" не дали бажаного позивачу результату - кошти не повернуті.

Позивач не звертався до відповідача з письмовою вимогою про повернення коштів, оскільки постійно вів усні переговори з генеральним директором відповідача.

На сьогоднішній день відповідач не відмовляється від виконання зобов'язання по договору, проте і не виконує його.

За таких обставин позивач і прийняв рішення звернутися до суду для спонукання відповідача до виконання своїх зобов'язань по договору поворотної фінансової допомоги №ФП 29/03/16 від 29.03.2016 року в примусовому порядку.

Долучив до матеріалів справи копії кредитних договорів №КК2015-0114 від 01.12.2015р. та №КК2015-0115 від 02.12.2015р.

Відповідач в судовому засіданні 05.07.2017р. та у відзиві вих.№284 від 03.07.2017р. (вх.№01-54/6285/17 від 05.07.2017р.) позов визнав в повному обсязі, заборгованість пояснив тяжким фінансовим становищем та не заперечив проти задоволення судом позовних вимог.

Долучив до матеріалів справи копії кредитних договорів №КК2015-0114 від 01.12.2015р. та №КК2015-0115 від 02.12.2015р., статуту ПрАТ "Ратнівський молокозавод" (нова редакція), який затверджено загальними зборами акціонерів ЗАТ "Ратнівський молокозавод" протоколом від 11.11.2010р. та зареєстрований 18.11.2010р. за №9000005 та виписки по рахунку.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

встановив:

29 березня 2016 року між Приватним підприємством "Моноліт Фудз", в особі директора ОСОБА_4, яка діє на підставі статуту (позикодавець) та Приватним акціонерним товариством "Ратнівський молокозавод", в особі генерального директора ОСОБА_2, який діє на підставі статуту (позичальник), було укладено договір поворотної фінансової допомоги №ФП 29/03/16, згідно з пунктами 1-21 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, позикодавець передає позичальнику в тимчасове користування грошові кошти в сумі, що не перевищує 102 000 000 грн. (надалі іменується "допомога"), а позичальник зобов'язується повернути отриману суму коштів позикодавцю в строк та на умовах, передбачених цим договором.

Допомога за цим договором не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування коштами та є обов'язковою до повернення.

Фактичний розмір допомоги за цим договором становить суму коштів, фактично отриманих позичальником від позикодавця.

Допомога за цим договором надається та повертається в грошовій валюті України - гривні.

Позикодавець має право передавати позичальнику грошові кошти в загальній сумі, зазначеній в п.1 даного договору, частинами.

Позикодавець має право в будь-який момент відмовитися від надання позичальнику допомоги/її частини без застосування до нього будь-який санкцій з боку позичальника.

Позикодавець має право надавати позичальнику допомогу шляхом безготівкового перерахування коштів на його поточний та/або позичковий рахунок, або на інший рахунок, вказаний позичальником, або шляхом передачі йому готівки в порядку, визначеному чинним законодавством України.

Позичальник вважається таким, що отримав кошти, з моменту (дати) зарахування відповідної суми коштів на його поточний та/або позичковий рахунок, або на інший рахунок, вказаний позичальником, або з моменту (дати) підписання сторонами касового ордеру.

Сторони домовилися, що позичальник зобов'язується повернути отриману допомогу в повному обсязі не пізніше 31 грудня 2016 року.

Позичальник має право в будь-який час повністю або частково достроково повернути отриману допомогу, при цьому позикодавець зобов'язаний прийняти таке дострокове виконання.

Допомога повертається позичальником або у безготівковому порядку шляхом перерахування відповідних коштів на поточний рахунок позикодавця, або шляхом видачі готівки з каси позичальника на підставі касового ордера. Повернення коштів вважається таким, що відбулося в момент (дату) зарахування коштів на поточний рахунок позикодавця, а бо з моменту (дати) підписання сторонами касового ордеру.

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та передачі коштів (в повній сумі або частково) позичальникові. Цей договір діє до повного належного виконання сторонами своїх зобов'язань. Зміни у цей договір можуть бути внесені тільки за домовленістю сторін, які оформляються додатковими угодами до цього договору. Додаткові угоди та додатки до цього договору є його невід'ємною частиною і мають однакову юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі та підписані сторонами.

Даний договір підписано сторонами та скріплено відтиском їх печатки. (а.с. 9)

28 грудня 2016 року між сторонами договору поворотної фінансової допомоги №ФП 29/03/16 від 29.03.2016р. було укладено додаткову угоду до цього договору згідно пункту 1 якої сторони домовилися викласти пункти 1 та 9 договору в наступній редакції: "В порядку та на умовах, визначених цим договором, позикодавець передає позичальнику в тимчасове користування грошові кошти в сумі 101 825 945,41грн. (надалі іменується "допомога"), а позичальник зобов'язується повернути отриману суму коштів позикодавцю в строк та на умовах, передбачених цим договором. Позичальник зобов'язується повернути позикодавцю отриману за цим договором допомогу в повному обсязі згідно наступного графіку:

599 214,47грн.-до 01.02.2017р.;

760 668,90грн.-до 01.04.2017р.;

466 062,04грн.-до 01.06.2017р.;

20 000 000грн.-до 01.08.2017р.;

20 000 000грн.-до 01.09.2017р.;

20 000 000грн.-до 01.10.2017р.;

20 000 000грн.-до 01.11.2017р.;

20 000 000грн.-до 01.12.2017р.".

Дана додаткова угода підписана сторонами та скріплена відтиском їх круглої печатки (а.с. 10).

На виконання умов даного договору, позивачем було надано відповідачу за період 30.03.2016р. поворотну фінансову допомогу на загальну суму 101 825 945,41грн., що стверджується випискою по рахунку відповідача від 29.06.2017р., в тому числі як зазначено сторонами, за усним проханням генерального директора ПрАТ "Ратнівський молокозавод" ОСОБА_3, в зв'язку з наявністю заборгованості ПрАТ "Ратнівський молокозавод" перед ПАТ "Банк Восток" по кредитним договорам №КК2015-0115 від 02.12.2015р. та №КК2015-0114 від 01.12.2015р., позивачем 30.03.2016 року, в рамках дії договору поворотної фінансової допомоги №ФП 29/03/16 від 29.03.2016 року та згідно п.15.6 зазначених вище кредитних договорів, було перераховано на позичкові рахунки відповідача №5086 та №5086 в ПАТ "Банк Восток", м.Дніпропетровськ, МФО 307123 (дані рахунки вказані в п.4.5 та п.5.3 зазначених вище кредитних договорів) кошти, а саме 599 214,47 грн. - погашення відсотків відповідача за кредитним договором №КК2015-0115 від 02.12.2015р., а 760 668,90 грн. - погашення відсотків відповідача за кредитним договором №КК2015-0114 від 02.12.2015р., що стверджується платіжними дорученнями №3306 від 30.03.2016р. на суму 760 668,90грн. з призначенням платежу: "погашення відсотків по кредиту згідно дог. №КК2015-0114 від 01.12.2015р. без ПДВ" та №3303 від 30.03.2016р. на суму 599 214,47грн. з призначенням платежу: "погашення відсотків за користування кредитом згідно дог. №КК2015-0115 від 02.12.2015р. без ПДВ" (а.с. 12, 13) і виписками по рахунку за 30.03.2016р. (а.с. 11).

Пунктом 7 договору поворотної фінансової допомоги №ФП 29/03/16 від 29.03.2016р. передбачено, що позикодавець має право надавати позичальнику допомогу шляхом безготівкового перерахування коштів на його поточний та/або позичковий рахунок, або на інший рахунок, вказаний позичальником, або шляхом передачі йому готівки в порядку, визначеному чинним законодавством України.

Відповідач свої зобов'язання щодо повернення грошових коштів за цим договором та додатковою угодою до нього не виконав, що і спричинило звернення позивача з позовом до суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочин є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 205 Цивільного кодексу України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Між сторонами було укладено договір, що за своєю правовою природою є договором позики.

Договір поворотної фінансової допомоги №ФП 29/03/16 від 29.03.2016р. предметом судових розглядів не виступав, недійсним судом не визнавався, сторонами розірваний не був (доказів суду не надано).

Згідно із частиною 1 статті 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною 3 статті 1049 Цивільного кодексу України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У підпункті 14.1.257 пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України зазначено, що поворотна фінансова допомога - це сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою до повернення.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч.ч. 2,3 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. За ч.1 ст.193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

На виконання умов даного договору, позивачем було надано відповідачу за період 30.03.2016р. поворотну фінансову допомогу на загальну суму 101 825 945,41грн., що стверджується випискою по рахунку відповідача від 29.06.2017р., в тому числі 1 359 883,37грн., що стверджується платіжними дорученнями №3306 від 30.03.2016р. на суму 760 668,90грн. з призначенням платежу: "погашення відсотків по кредиту згідно дог. №КК2015-0114 від 01.12.2015р. без ПДВ" та №3303 від 30.03.2016р. на суму 599 214,47грн. з призначенням платежу: "погашення відсотків за користування кредитом згідно дог. №КК2015-0115 від 02.12.2015р. без ПДВ" (а.с. 12, 13) і виписками по рахунку за 30.03.2016р. (а.с. 11).

Таким чином, позивачем було належним чином виконані умови договору поворотної фінансової допомоги №ФП 29/03/16 від 29.03.2016р.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

28 грудня 2016 року між сторонами договору поворотної фінансової допомоги №ФП 29/03/16 від 29.03.2016р. було укладено додаткову угоду до цього договору згідно пункту 1 якої сторони домовилися викласти пункти 1 та 9 договору в наступній редакції: "В порядку та на умовах, визначених цим договором, позикодавець передає позичальнику в тимчасове користування грошові кошти в сумі 101 825 945,41грн. (надалі іменується "допомога"), а позичальник зобов'язується повернути отриману суму коштів позикодавцю в строк та на умовах, передбачених цим договором. Позичальник зобов'язується повернути позикодавцю отриману за цим договором допомогу в повному обсязі згідно наступного графіку:

599 214,47грн.-до 01.02.2017р.;

760 668,90грн.-до 01.04.2017р.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач взяті на себе зобов'язання щодо повернення отриманої поворотної фінансової допомоги, у встановлені договором поворотної фінансової допомоги №ФП 29/03/16 від 29.03.2016р. та додатковою угодою до нього від 28.12.2016р. строки не виконав, наявну у нього заборгованість в розмірі 1 359 883,37грн. визнав.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем по договору поворотної фінансової допомоги №ФП 29/03/16 від 29.03.2016р. станом на 31.05.2017р. (з врахуванням встановленого п.9 додаткової угоди від 28.12.2016р. до договору поворотної фінансової допомоги №ФП 29/03/16 від 29.03.2016р. графіку) становить 1 359 883,37грн., стверджується договором поворотної фінансової допомоги №ФП 29/03/16 від 29.03.2016р. та додатковою угодою до нього від 28.12.2016р., випискою по рахунку від 29.06.2017р., платіжними дорученнями №3306 від 30.03.2016р. на суму 760 668,90грн. з призначенням платежу: "погашення відсотків по кредиту згідно дог. №КК2015-0114 від 01.12.2015р. без ПДВ" та №3303 від 30.03.2016р. на суму 599 214,47грн. з призначенням платежу: "погашення відсотків за користування кредитом згідно дог. №КК2015-0115 від 02.12.2015р. без ПДВ" і виписками по рахунку за 30.03.2016р., відповідачем визнана та підлягає до стягнення з нього.

Суд зауважує, що відповідач в судовому засіданні 05.07.2017р. та у відзиві вих.№284 від 03.07.2017р. (вх.№01-54/6285/17 від 05.07.2017р.) позов визнав повністю.

Згідно ч.5 ст. 78 ГПК України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Згідно ст. 33 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, оскільки Приватне акціонерне товариство "Ратнівський Молокозавод" умови договору не виконало, суму поворотної фінансової допомоги позивачу в повній сумі не повернуло, то позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 1 359 883,37грн. поворотної фінансової допомоги є обґрунтованими і тому підлягають задоволенню.

При цьому суд виходив з обставин повної підтвердженості пред'явлених позовних вимог належними та допустимими доказами.

Оскільки спір до суду доведений з вини відповідача, витрати по сплаті судового збору в сумі 20 398,25 грн. слід віднести на нього відповідно до ст.49 ГПК України.

Враховуючи викладене, господарський суд, керуючись ст.ст. 173, 174, 175, 181, 193 ГК України, ст.ст. 11, 202, 205, 526, 610, 626, 629, 1046, 1049 ЦК України ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, -

вирішив:

1. Позовні вимоги задоволити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Ратнівський молокозавод" (Волинська обл., Ратнівський район, смт. Ратне, вул. Шевченка, 47, код 13360705)

на користь Приватного підприємства "Моноліт Фудз" (м. Київ, вул. Пирогівський шлях, 169, )

1 359 883,37грн.-заборгованості та 20 398,25грн.-витрат, пов'язаних з оплатою судового збору.

Повний текст рішення складено

07.07.2017

Суддя С. В. Бондарєв