РІШЕННЯ

19 червня 2017 року Справа № 913/332/17

Провадження №17/913/332/17

За позовом Публічного акціонерного товариства «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію, м. Київ,

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Інтерпрокат», м. Сорокине Луганської області,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, м. Київ,

про стягнення 50485808,69 грн.

Суддя Фонова О.С.

У засіданні брали участь:

від позивача ОСОБА_2, представник за довіреністю № 3 - 243110/2661 від 25.04.2017;

від відповідача - представник не прибув;

від третьої особи представник не прибув.

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за Договором про відновлювальну кредитну лінію №50-01-07 від 16.02.2007 у сумі 50485808 грн. 69 коп., з яких:

- 18287088,12 грн. - сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту;

- 24525114,75 грн. - сума простроченої заборгованості за відсотками;

- 7673605,82 грн. пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, за відсотками та комісії.

Від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача) у письмових поясненнях б/н від 10.05.2017 просить суд задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі з огляду на наступне.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 17.09.2015 №612 «Про віднесення ПАТ «Банк «ОСОБА_3 та Кредит» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17.09.2015 №171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «ОСОБА_3 та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 17.12.2015 №898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 та Кредит» прийнято рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18.12.2015 №230 «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк «ОСОБА_3 та Кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку», з 18.12.2015 розпочато процедуру ліквідації АТ «Банк «ОСОБА_3 та Кредит», призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Банк «ОСОБА_3 та Кредит», визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» заступнику начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_4 на два роки з 18.12.2015 по 17.12.2017.

З матеріалів справи вбачається, що рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 01.09.2016 «Про зміну уповноваженої особи на ліквідацію та делегування повноважень ліквідатора АТ «Банк «ОСОБА_3 та Кредит»» було відсторонено уповноважену особу Фонду на ліквідацію АТ «Банк «ОСОБА_3 та Кредит» ОСОБА_4, відкликано її повноваження з 04.09.2016, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ Банк ОСОБА_3 та Кредит, визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_5 з 05.09.2016.

Відповідач витребувані судом документи не надав, явку повноважних та компетентних представників у судові засідання 11.05.2017, 25.05.2017, 12.06.2017 та 19.06.2017 не забезпечив. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

Відповідно до даних витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 19.04.2017 місцезнаходженням відповідача є: проспект 60 років СРСР, буд.8А, м. Сорокине (Краснодон) Луганської області, 94407.

Статтею 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» передбачено, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо такі відомості, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Згідно інформації, розміщеній на сайті Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта», дане підприємство повідомляє, що відповідно до Указу Президента України від 14.11.2014 № 875/2014 «Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» (зі змінами), органи поштового зв'язку тимчасово не здійснюють пересилання поштових відправлень, зокрема до м. Сорокине Луганської області.

За таких обставин, у відповідності до розяснень, наданих Вищим господарським судом України в інформаційних листах від 05.06.2014 №01-06/745/2014 «Про деякі питання практики застосування у судовій практиці Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», від 12.09.2014 №01-06/1290/14 «Про Закон України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» (із відповідними змінами), з метою належного інформування відповідача як учасника судового процесу, який знаходиться на території проведення АТО, судом процесуальні документи у справі надсилалися на адресу електронної пошти відповідача: , яку зазначив в позовній заяві позивач. Відомості щодо вказаної електронної адреси були зазначені у заявці відповідача на отримання кредиту (т.2, а.с.73). У Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань відомості щодо адреси електронної пошти відсутні.

У звязку з вичерпанням можливих засобів встановлення звязку з відповідачем, з метою повідомлення його про розгляд даної справи, судом розміщувались оголошення про час і місце судових засідань на сторінці господарського суду Луганської області (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет, про що свідчать роздруковані сторінки із сайту.

З огляду на вищевказане, відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши обставини справи, надані позивачем докази на підтвердження своїх доводів, суд

в с т а н о в и в:

Між Публічним акціонерним товариством «Банк «ОСОБА_3 та Кредит», як Банком (далі позивач у справі), та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Інтерпрокат, як Позичальником (далі відповідач у справі), був укладений Договір про відновлювальну кредитну лінію №50-01-07 від 16.02.2007 (далі - Кредитний договір).

Згідно з п.1.1 Кредитного договору, ОСОБА_3 відкриває Позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 551000 грн. 00 коп., а Позичальник зобовязується повернути отриманні в рахунок кредитної лінії грошові кошти до 15.02.2008, і сплатити за користування кредитними коштами проценти у розмірі 16 % річних (а за користування кредитними коштами з моменту, зазначеного в п.п. «б» п.3.1 цього Договору, сплатити проценти у підвищеному розмірі.

Для обліку виданих у рахунок кредитної лінії коштів ОСОБА_3 відкриває Позичальнику судний рахунок №2062.8.600590980, МФО 304717.

Проценти сплачуються шляхом їх перерахування платіжним дорученням на рахунок Банку №2068.5.900590980, МФО 304717 (п.3.2 Кредитного договору).

До Кредитного договору сторонами вносились зміни та доповнення Додатковими угодами.

Відповідно до п.п.1.1.1 п.1.1 Кредитного договору (в редакції Додаткової угоди №94 від 20.08.2015), ОСОБА_3 відкриває Позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 18287088 грн. 12 коп., а Позичальник зобовязується повернути отриманні в рахунок кредитної лінії грошові кошти до 19.10.2015 включно, зі сплатою за користування кредитними коштами процентів згідно з п.3.1 цього Договору.

Для обліку виданих у рахунок кредитної лінії коштів ОСОБА_3 відкриває Позичальнику судні рахунки: №2062.8.033750.001 та №2062.5.033750.004 в АТ «Банк «ОСОБА_3 та Кредит», МФО 300131.

Згідно з п.2.1 Кредитного договору (в редакції Додаткової угоди №91 від 19.08.2015), видача кредитних коштів в рамках кредитної лінії здійснюється траншами у строк по 17.08.2015 за письмовою заявкою Позичальника за умови згоди Банку шляхом перерахування їх з позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника, якщо інше не вказано у письмовій заявці.

Відповідно до п.2.4 Кредитного договору (в редакції Додаткової угоди №94 від 20.08.2015), Позичальник зобовязується повернути всі отримані кредитні кошти Банку у валютах заборгованості по кожному траншу з кінцевим строком погашення до 19.11.2015 включно шляхом перерахування грошових коштів на відповідні позичкові рахунки. Погашення заборгованості за кожним траншем здійснюється у тій самій валюті, у якій були надані кредитні кошти.

Згідно з абз. «a)» п. 3.1. Кредитного договору (в редакції Додаткової угоди №93 від 27.02.2015), ОСОБА_3 нараховує, а Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитними коштами, окремо за кожним траншем, виходячи із наступних процентних ставок:

№ рахунку обліку кредитної заборгованості / № рахунку обліку% - % ставка, дата початку дії % ставки, дата закінчення дії % ставки

№2062.8.600590980 /№2068.5.900590980 - 16,00% річних за період з 16.02.2007 по 16.06.2008 включно;

№2062.8.600590980 /№2068.5.900590980 - 18 % річних за період з 17.06.2008 до 31.08.2008 включно;

№2062.8.600590980 /№2068.5.900590980 - 18,50 % річних за період з 01.09.2008 до 26.09.2013 включно;

№2062.8.033450.001 /№2068.4.033750.001 - 18,50 % річних за період з 27.09.2013 до 18.08.2014 включно;

№2062.8.033450.001 /№2068.4.033750.001 5,0 % річних за період з 19.08.2014 до 30.04.2015 включно;

№2062.8.033450.001 /№2068.4.033750.001 18,50 % річних за період з 01.05.2015 до строку повернення кредиту, зазначеного у п.2.4 цього Договору;

№2062.8.00.04317.02 /№2068.2.00.04317.04 15,0 % річних за період з 01.09.2008 до 26.09.2013 включно;

№2062.5.033750.004 /№2068.8.033750.007 15,0 % річних за період з 27.09.2013 до 18.08.2014 включно;

№2062.5.033750.004 /№2068.8.033750.007 5,0 % річних за період з 19.08.2014 до 30.04.2015 включно;

№2062.5.033750.004 /№2068.8.033750.007 15,0 % річних за період з 01.05.2015 до строку повернення кредиту, зазначеного у п.2.4 цього Договору.

Згідно з абз. «б)» п. 3.1. Кредитного договору (в редакції Додаткової угоди №87 від 27.09.2013), за користування кредитними коштами у Національній валюті України гривні, Позичальник сплачує Банку 37 % річних за період з дати, зазначеної у п.2.4 цього Договору до дня фактичного погашення судної (основної) заборгованості.

Відповідно до п. 3.4. Кредитного договору (в редакції Додаткової угоди №94 від 20.08.2015), нарахування і сплата процентів за користування кредитними коштами здійснюється щомісячно. Сплата відсотків за користування кредитними коштами, нарахованих по 19.08.2015 включно, а також відсотків, які будуть нараховані за період з 20.08.2015 по дату повернення кредиту, зазначеної у п.2.4 цього Договору, здійснюється одночасно з погашенням основної (позичкової заборгованості), але не пізніше терміну повернення кредиту, зазначеного у п.2.4 цього Договору.

Відповідно до п. 6.1. Кредитного договору, ОСОБА_3 має право вимагати повернення виданих кредитних коштів і сплати відсотків за весь період користування кредитом до настання строку, що вказаний в п.2.4. Кредитного договору, а Позичальник зобовязаний повернути отримані кредитні кошти та сплатити усі відсотки протягом 1 (одного) робочого дня з моменту отримання вимоги Банку.

Згідно з п. 7.1 Кредитного договору (в редакції Додаткової угоди №67 від 13.02.2015), за прострочення повернення кредитних коштів та/або сплати процентів та/або комісійної винагороди Позичальник сплачує Банку пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного Банку України від простроченої суми за кожен день прострочення. Вказана пеня сплачується у разі порушення Позичальником строків платежів, передбачених п.п.2.1.6, 2.2, 2.4, 2.5, 3.4, 3.6, 3.7, 4.5, 6.1, 8.3 цього Договору, а також будь-яких інших строків платежів, що передбачені цим Договором. Сплата пені не звільняє Позичальника від зобовязання сплатити відсотки за весь час фактичного користування кредитним коштами.

Позивачем на виконання умов Кредитного договору було надано відповідачу грошові кошти шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка не може перевищувати 18287088,12 грн. та які він повинен був повернути до 19.11.2015.

Проте, відповідачем були порушені умови Кредитного договору, у звязку з чим у нього з 20.11.2015 виникла сума простроченої заборгованості з основного боргу по кредиту - 18287088,12 грн. та сума простроченої заборгованості з відсотків 24525114,75 грн. за період з 16.02.2007 по 17.02.2017.

У звязку з тим, що відповідач своєчасно та в повному обсязі не виконував свої зобовязання зі сплати сум кредиту та відсотків, позивач звернувся до суду з вимогами, що складають предмет позову.

Крім того, позивачем була нарахована пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам, комісії у сумі 7673605,82 грн. за загальний період з 20.11.2015 по 19.05.2016.

Відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростував, доказів часткової або повної сплати суми позову не надав.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи позивача та надані ними докази, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно п.2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) одностороння відмова від зобовязання не допускається, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов, що передбачені договором, вимогами Цивільного кодексу України, тощо.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 2. ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

На виконання умов Кредитного договору позивачем було надано відповідачу кредит у сумі 18287088,12 грн., що підтверджується матеріалами справи, зокрема, копіями меморіальними ордерами та платіжними дорученнями (т.2,а.с.90-250; т.3,а.с.1-20).

Суд приймає до уваги те, що пунктом 8.5 Кредитного договору сторони встановили, що він набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобовязань.

Таким чином, зобовязання відповідача за Договором припиняються тільки у разі погашення заборгованості за кредитом та відсотків, нарахованими за його користування.

Однак, відповідач вчасно не виконував свої зобовязання за Кредитним договором з погашення кредиту та відсотків відповідно, що ним не спростовано та підтверджується матеріалами справи, зокрема, наданими суду виписками по рахунках відповідача (т.1, а.с.182-249; т.2, а.с.1-54).

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну сплату кредиту у сумі 3920763,90 грн. та відсотків у сумі 3753841,92 грн. за період з 20.11.2015 по 19.05.2016, всього пені 7673605,82 грн.

Стаття 611 Цивільного кодексу України визначає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з п. 7.1 Кредитного договору (в редакції Додаткової угоди №67 від 13.02.2015), за прострочення повернення кредитних коштів та/або сплати процентів та/або комісійної винагороди Позичальник сплачує Банку пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного Банку України від простроченої суми за кожен день прострочення.

Водночас, відповідно до ст. 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14.04.2014 громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14.04.2014 з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи зобов'язані скасувати зазначеним у статті 2 Закону особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Згідно ст. 1 вказаного Закону, періодом проведення антитерористичної операції визначено час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про введення в дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Вказаним Законом, який є спеціальним та дія якого поширюється лише на визначене коло суб'єктів, визначаються тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Листом від 05.11.2014 №18-112/64483 юридичний департамент Національного банку України нагадав всім банкам про необхідність суворого і безумовного дотримання вимог Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Згідно з ч. 5 ст. 11 Закону «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок у десятиденний строк з дня опублікування Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 № 405/2014, у період з 14.04.2014 до її закінчення.

30.10.2014 на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 Закону № 1669 розпорядженням № 1053-р Кабінету Міністру України затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого серед інших включено м. Сорокине Луганської області.

Дія зазначеного розпорядження була зупинена розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1079-р від 05.11.2014 "Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053", яке оскаржується у судовому порядку.

02.12.2015 Кабінет Міністрів України розпорядженням № 1275-р затвердив повний перелік заселених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, і цим же розпорядженням визнано такими, що втратили чинність:

- розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція";

- розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079 "Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053".

Згідно Переліку, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02.12.2015, до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, віднесено і м. Сорокине Луганської області.

Крім того, Указом Президента України від 14.04.2014 № 405/2014 відповідно до ст. ст. 107, 112 Конституції України введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

Статтею 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» встановлено, що районом проведення антитерористичної операції є визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.

Відповідно до рішення РНБО України від 13.04.2014, введеного в дію Указом Президента України від 14.04.2014 № 405/2014, Антитерористичним центром при Службі Безпеки України видано наказ від 07.10.2014 №33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», згідно якого визначено районом проведення антитерористичної операції Донецьку та Луганську області з 07.04.2014.

Отже, проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей з 07.04.2014 визначено компетентним органом у сфері боротьби з тероризмом.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 19.04.2017 відповідач зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (Краснодон) Луганської області, 94407.

Отже, з урахуванням визначеної компетентним органом території проведення антитерористичної операції та терміну її проведення, норми даного закону щодо введення мораторію на нарахування пені підлягають застосуванню до цих правовідносин.

Враховуючи фактичні обставини справи, норми вищенаведеного законодавства, суд дійшов висновку, що пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за Договором з 20.11.2015 по 19.05.2016 в сумі 7673605,82 грн. підпадає під дію мораторію щодо нарахування пені на основну суму заборгованості за кредитними зобовязаннями, встановленого Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», у звязку з чим, у задоволенні вимоги про стягнення пені в сумі 7673605,82 грн. слід відмовити.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитом у сумі 18287088,12 грн., заборгованості з відсотків за користування кредитом у сумі 24525114,75 грн., є такими, що підтверджуються належними доказами, є вірно обрахованими та підлягають задоволенню. У стягненні пені в сумі 7673605,82 грн. слід відмовити.

За вказаних обставин, судові витрати покладаються на сторін пропорційно задоволених позовних вимог, відповідно до статті 49 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Інтерпрокат», проспект 60 років СРСР, буд.8А, м. Сорокине Луганської області, 94407, ідентифікаційний код31048718, на користь Публічного акціонерного товариства «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію, вул. Січових Стрільців, буд.60, м. Київ, 04050, ідентифікаційний код 09807856, заборгованість за кредитом 18287088,12 грн., заборгованість з відсотків за користування кредитом 24525114,75 грн., судовий збір у сумі 203521,13 грн., видати наказ.

3. В решті позовних вимог відмовити.

У судовому засіданні оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Повне рішення складено: 26.06.2017.

Суддя О.С. Фонова