ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 року Справа № 33/29
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Катеринчук Л.Й. (головуючого),
Куровського С.В., Погребняка В.Я.
розглянувши касаційну скаргу ТОВ "Юридична компанія "Абданк"
на постанову та ухвалуЛьвівського апеляційного господарського суду від 07.03.2017 року Господарського суду Львівської області від 17.01.2017 року
у справі Господарського суду № 33/29 Львівської області
за заявою Управління Пенсійного фонду України в Яворівському районі Львівської області
доТОВ "Торгівельно-виробниче підприємство "Львівський автонавантажувач"
про визнання банкрутом
ліквідаторГенташ О.А.
у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за участю представників:

у приміщенні Львівського апеляційного господарського суду:

ТОВ "Юридична компанія "Абданк": Максимишин І.Б. (довіреність від 06.12.2016 року),
ТОВ "Торгівельно-виробниче підприємство "Львівський автонавантажувач": Гаврилюк О.Р., голова правління.
ТОВ "Укр-Полімер":Байло І.С. (довіреність від 02.01.2016 року).

у приміщенні Вищого господарського суду України:

Генеральної прокуратури України: Клюге Л.М. (посвідчення №014652 від 17.01.2013 року).

ВСТАНОВИВ:

ухвалою Господарського суду Львівської області від 30.04.2010 року за заявою Управління Пенсійного фонду України в Яворівському районі Львівської області (далі - ініціюючого кредитора) порушено провадження у справі №33/29 про банкрутство ТОВ "Торгівельно-виробниче підприємство "Львівський автонавантажувач" (далі - боржника) за загальною процедурою відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону України №2343-ХІІ, до внесення змін Законом України №4212-VІ від 22.12.2011 року) (далі - Закон про банкрутство).

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 27.05.2010 року введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Скочка І.Я.

Оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Торгівельно-виробниче підприємство "Львівський автонавантажувач" опубліковано в газеті "Голос України" №108 (4858) від 15.06.2010 року.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 28.09.2010 року затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ "Торгівельно-виробниче підприємство "Львівський автонавантажувач", до якого, поряд з іншими, включено вимоги ПАТ "Кредобанк" на загальну суму 487 795, 29 грн., з яких 406 506, 69 грн., як вимоги першої черги забезпечені заставою майна боржника, та 81 288, 60 грн., як вимоги шостої черги (том 14, а.с. 195 - 196).

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 28.10.2010 року введено процедуру санації боржника та призначено керуючим санацією боржника арбітражного керуючого Скочка І.Я.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 30.08.2012 року, внаслідок укладення договору факторингу, було замінено кредитора ПАТ "Кредобанк" новим кредитором ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" (том 14, а.с. 197 - 203).

Постановою Господарського суду Львівської області від 09.10.2012 року введено ліквідаційну процедуру боржника. Отже, провадження у справі про банкрутство здійснюється із застосуванням Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, чинній до 19.01.2013 року.

08.08.2016 року ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" звернулася до місцевого господарського суду в ліквідаційній процедурі боржника з поточними грошовими вимогами за період з 29.11.2011 року по 09.10.2012 року, які було додано до конкурсної заборгованості, та визначено загальну суму її грошових вимог, як вимог першої черги, забезпечених заставою майна боржника - 1 509 624, 12 грн. та 2 756 грн. витрат зі сплати судового збору у четверту чергу (том 13, а.с. 61 - 154)

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 15.09.2016 року на стадії ліквідаційної процедури замінено кредитора - ПАТ "Львівський завод Автонавантажувач" правонаступником - ТОВ "Укр-Полімер" (пункт 1 резолютивної частини ухвали); вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" до ТОВ "Торгівельно-виробниче підприємство "Львівський автонавантажувач" визнано на суму 1 456 980, 27 грн., як вимоги, що забезпечені заставою майна; судовий збір в розмірі 2 756 грн., сплачений ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" за подання заяви з вимогами до боржника, покладено на ТОВ "Торгівельно-виробниче підприємство "Львівський автонавантажувач" (пункт 2 резолютивної частини ухвали); відхилено вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" до ТОВ "Торгівельно-виробниче підприємство "Львівський автонавантажувач" на суму 52 643, 85 грн. (пункт 3 резолютивної частини ухвали); розгляд справи відкладено на 06.10.2016 року (пункт 4 резолютивної частини ухвали) (том 13, а.с. 205 - 216).

22.12.2016 року ТОВ "Укр-Полімер", як правонаступник конкурсного кредитора ПАТ "Львівський завод Автонавантажувач", якого включено до реєстру ухвалою суду від 15.09.2016 року, звернулося до суду зі заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Львівської області від 15.09.2016 року у справі №33/29 в частині пункту 2, яким вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" до ТОВ "Торгівельно-виробниче підприємство "Львівський автонавантажувач" визнано на суму 1 456 980, 27 грн., як вимоги, що забезпечені заставою майна; судовий збір в розмірі 2 756 грн., сплачений ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" за подання заяви з вимогами до боржника, покладено на ТОВ "Торгівельно-виробниче підприємство "Львівський автонавантажувач". Заявник зазначив, що станом на 15.09.2016 року, дату винесення ухвали про визнання вимог ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції", у ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" було відсутнє право вимоги до боржника як таке, що було відчужено кредитором 17.08.2016 року третій особі (ТОВ "Юридична Компанія "Абданк"), а відтак, у суду не було правових підстав задовольняти заяву з грошовими вимогами ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" та вносити зміни до реєстру вимог кредиторів (том 16, а.с. 16 - 37).

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 17.01.2017 року (суддя Морозюк А.Я.) заяву ТОВ "Укр-Полімер" про перегляд ухвали Господарського суду Львівської області від 15.09.2016 року за нововиявленими обставинами задоволено; скасовано ухвалу Господарського суду Львівської області від 15.09.2016 року у справі №33/29 в частині пункту 2 резолютивної частини ухвали, якою вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" до ТОВ "Торгівельно-виробниче підприємство "Львівський автонавантажувач" визнано на суму 1 456 980, 27 грн. як вимоги, що забезпечені заставою майна; судовий збір в розмірі 2 756 грн., сплачений ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" за подання заяви з вимогами до боржника, покладено на ТОВ "Торгівельно-виробниче підприємство "Львівський автонавантажувач"; вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" до ТОВ "Торгівельно-виробниче підприємство "Львівський автонавантажувач" на суму 1 456 980, 27 грн. - відхилено (том 16, а.с. 46 - 53).

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, ТОВ "Юридична компанія "Абданк" подало до Львівського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просило скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 17.01.2017 року та залишити без змін ухвалу Господарського суду Львівської області від 15.09.2016 року.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 07.03.2017 року (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Михалюк О.В., судді: Малех І.Б., Кравчук Н.М.) апеляційну скаргу ТОВ "Юридична компанія "Абданк" залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Львівської області від 17.01.2017 року - без змін (том 16, а.с. 178 - 186).

Не погоджуючись з винесеними рішеннями, ТОВ "Юридична компанія "Абданк" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просило скасувати постанову Львівського апеляційного господарського суду від 07.03.2017 року та ухвалу Господарського суду Львівської області від 17.01.2017 року, а ухвалу Господарського суду Львівської області від 15.09.2016 року залишити без змін.

Касаційна скарга обґрунтована порушенням судами положень статей 25, 112, 114 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), що полягало у неналежній оцінці обставин справи, які досліджувались судами, а саме не взято до уваги ті обставини, що кредиторські вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" до банкрута станом на 08.08.2016 року (дату подання ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" до суду додаткової заяви про включення до реєстру вимог кредиторів) не були ані погашені, ані задоволені банкрутом в установленому законом порядку, не досліджено обставин відмови ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" від своїх кредиторських вимог.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку постанову Львівського апеляційного господарського суду від 07.03.2017 року та ухвалу Господарського суду Львівської області від 17.01.2017 року у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції на предмет повноти встановлених обставин справи та правильності їх юридичної оцінки, перевіривши застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, вислухавши присутніх у приміщенні Львівського апеляційного господарського суду представників ТОВ "Юридична компанія "Абданк" - Максимишин І.Б., ТОВ "Укр-Полімер" - Байло І.С., Голову правління ТОВ "Торгівельно-виробниче підприємство "Львівський автонавантажувач" - Гаврилюка О.Р., а також присутнього у приміщенні Вищого господарського суду України прокурора Генеральної прокуратури України Клюге Л.М., дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 41 ГПК України, провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом з врахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно зі статтею 112 ГПК України, господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами, зокрема, є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Пунктами 2, 5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" №17 від 26.12.2011 року роз'яснено про те, що до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи. Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи прокурором. У разі подання таких доказів у процесі перегляду судового рішення за правилами розділу XIII ГПК господарський суд має винести ухвалу про залишення судового рішення без зміни.

Відповідно до частини 1 статті 113 ГПК України, судове рішення господарського суду може бути переглянуто за нововиявленими обставинами за заявою сторони, прокурора, третіх осіб, поданою протягом одного місяця з дня встановлення обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Отже, звертаючись до господарського суду із заявою про перегляд судового рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, заявник повинен довести належними та допустимими доказами у справі наявність сукупності всіх трьох умов, що є ознаками існування нововиявлених обставин, а результат перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами залежить від того, чи спростовують ці обставини факти, які було покладено в основу судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, ухвалою місцевого господарського суду від 30.04.2010 року порушено дану справу про банкрутство ТОВ "Торгівельно-виробниче підприємство "Львівський автонавантажувач"; справа перебуває на стадії ліквідаційної процедури, введеної постановою місцевого господарського суду про визнання боржника банкрутом від 09.10.2012 року.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Львівської області від 15.09.2016 року замінено кредитора - ПАТ "Львівський завод Автонавантажувач" правонаступником - ТОВ "Укр-Полімер" (пункт 1 резолютивної частини ухвали); вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" до ТОВ "Торгівельно-виробниче підприємство "Львівський автонавантажувач" визнано на суму 1 456 980, 27 грн. як вимоги, що забезпечені заставою майна (пункт 2 резолютивної частини ухвали); відхилено вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" до ТОВ "Торгівельно-виробниче підприємство "Львівський автонавантажувач" на суму 52 643, 85 грн. (пункт 3 резолютивної частини ухвали) (том 13, а.с. 205 - 216).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, звертаючись 22.12.2016 року до суду першої інстанції зі заявою про перегляд ухвали Господарського суду Львівської області від 15.09.2016 року за нововиявленими обставинами, ТОВ "Укр-Полімер" зазначило про існування істотних для даної справи обставин, які не були йому відомі на час винесення ухвали від 15.09.2016 року (том 16, а.с. 16 - 37).

Судами встановлено, що як на нововиявлену обставину заявник посилається на те, що станом на дату винесення ухвали від 15.09.2016 року у ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" було відсутнє право вимоги до ТОВ "Торгівельно-виробниче підприємство "Львівський автонавантажувач", оскільки 17.08.2016 року ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" на підставі договору факторингу №17/08/16 та договору відступлення права вимоги за договорами застави від 17.08.2016 року (реєстраційний №1221) передало ТОВ "Юргруп" право грошової вимоги до боржника, що виникло, в тому числі на підставі договору застави від 19.09.2007 року (реєстраційний №3658), який забезпечував виконання зобов'язань ЗАТ "Автонавантажувач" за договором кредитної лінії №127/07-л від 17.09.2007 року, які було включено до реєстру вимог кредиторів як вимоги ПАТ "Кредобанк", з подальшою заміною його в реєстрі вимог конкурсних кредиторів боржника на кредитора ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції".

Як встановлено судами, місцевий господарський суд ухвалою від 15.09.2016 року визнаючи грошові вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції", заявлені до ТОВ "Торгівельно-виробниче підприємство "Львівський автонавантажувач" на суму 1 456 980, 27 грн., виходив з того, що ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" є дійсним кредитором за договором застави від 19.09.2007 року (реєстраційний № 3658), що забезпечував виконання зобов'язань за договором кредитної лінії №127/07-л від 17.09.2007 року, який виник на підставі договору факторингу шляхом купівлі права грошової вимоги, за умовами якого ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" придбало у ПАТ "Кредобанк" право грошової вимоги до ЗАТ "Автонавантажувач", яке виникло за договором кредитної лінії №127/07-л від 17.09.2007 року та укладенням договору про відступлення прав за договорами застави від 16.12.2011 року. Разом з тим, права ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" на зазначені вимоги припинилися, внаслідок їх відступлення ТОВ "Юргруп" 17.08.2016 року, до моменту прийняття ухвали від 15.09.2016 року, яка переглядалася за нововиявленими обставинами.

Зокрема, судами встановлено, що 05.12.2016 року від ТОВ "Юридична компанія "Абданк" надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи: укладеного 17.08.2016 року між ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" та ТОВ "Юргруп" договору факторингу №17/08/16, згідно якого ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" (клієнт) відступило ТОВ "Юргруп" (фактор) право грошової вимоги до ЗАТ "Автонавантажувач" (боржник) за невиконаними грошовими зобов'язаннями боржника, в тому числі і за кредитним договором №127/07-л від 17.09.2007 року, укладеним між ВАТ "Кредобанк" та боржником з усіма змінами та доповненнями (п. 1.1); разом з переходом прав кредитора за кредитними договорами до фактора переходить право вимоги за договорами застав, зазначеними в п. 1.2 договору (в тому числі договором застави від 19.09.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Лойком О.І. (п. 1.3)) , укладеного 17.08.2016 року між ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" (цедент) та ТОВ "Юргруп" (цесіонарій) договору відступлення прав вимоги за договорами застави, згідно якого цедент відступає цесіонарію, а цесіонарій набуває права вимоги, належні цеденту, як заставодержателю, на підставі, в тому числі договору застави, дійсність права вимоги засвідчена актом приймання-передачі документів в порядку, визначеному договором факторингу №17/08/16 від 17.08.2016 року, укладеним між сторонами (п. 1.4).

Розглянувши заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали суду першої інстанції від 15.09.2016 року та скасовуючи її в частині пункту 2, суд дійшов висновку, що станом на 15.09.2016 року у ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" вже було відсутнє право вимоги до ТОВ "Торгівельно-виробниче підприємство "Львівський автонавантажувач" за договором застави від 19.09.2007 року (реєстровий №3658), який забезпечував виконання договору кредитної лінії №127/07-л від 17.09.2007 року, тоді як ще 17.08.2016 року ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" на підставі договору факторингу №17/08/16 від 17.08.2016 року та договору відступлення прав вимоги за договорами застави від 17.08.2016 року (реєстровий №1221), відступило право вимоги за невиконаними грошовими зобов'язаннями боржника за кредитним договором №127/07-л від 17.09.2007 року та договором застави від 19.09.2007 року (реєстровий №3658) ТОВ "Юргруп".

Також, судами спростовані твердження скаржника про порушення встановленого частиною 1 статті 113 ГПК України місячного строку для подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, оскільки про нововиявлену обставину як таку (факт переходу прав від ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" іншій особі (в даному випадку - ТОВ "Юргруп") і відсутності таких прав у ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" станом на дату прийняття ухвали від 15.09.2016 року) стало відомо лише із договорів, доданих до клопотання ТОВ "Юридична компанія "Абданк", яке було подано до суду 05.12.2016 року (вхідний №48665/16), а заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Львівської області від 15.09.2016 року подано до суду 22.12.2016 року, тобто в межах місячного строку. Сама по собі заява ТОВ "Юридична компанія "Абданк", подана до суду 15.11.2016 року (з урахуванням доповнення до цієї заяви від 17.11.2016 року), не містили доказів переходу прав саме від ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції", до них були додані лише документи, що стосувалися правовідносин між ТОВ "Юргруп" та ТОВ "Юридична компанія "Абданк" (том 14, а.с. 187 - 210, 230 - 233, 241 - 251).

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій, а доводи скаржника за змістом касаційної скарги про неналежну оцінку обставин справи з посиланням на докази, прийняті до уваги та спростовані судами, зводяться до намагання переконати суд касаційної інстанції здійснити переоцінку доказів, що виходить за межі повноважень касаційного суду згідно статті 1117 ГПК України, а отже, такі доводи є необґрунтованими.

З огляду на зазначене, колегія суддів Вищого господарського суду України, діючи в межах повноважень суду касаційної інстанції згідно з положеннями статей 1115, 1119 ГПК України, вважає, що постанова Львівського апеляційного господарського суду від 07.03.2017 року та ухвала Господарського суду Львівської області від 07.01.2017 року у справі №33/29 прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому правові підстави для їх зміни чи скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу ТОВ "Юридична компанія "Абданк" залишити без задоволення.

2. Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 07.03.2017 року та ухвалу Господарського суду Львівської області від 07.01.2017 року у справі №33/29 залишити без змін.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді С.В. Куровський

В.Я. Погребняк