ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2017 р. Справа № 909/590/17

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П.А. , секретар судового засідання Кучма І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю "Альтеко", вул. Шевченка, буд. 102, с. Верхня, Калуський район, Івано-Франківська область, 77324

до відповідача: ОСОБА_1 міської лікарні вул. Січових Стрільців буд. 2, с. Старий Мізунь, Долинський район Івано-Франківська область, 77543

про стягнення заборгованості в сумі 163000,00 грн.

за участю:

Від позивача: ОСОБА_2 ( довіреність №3 від 03.04.17)-представник;

Від відповідача: ОСОБА_3 (паспорт №СС 138504 від 13.09.1996)-представник;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Альтеко" звернулось до господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 міської ради про стягнення заборгованості за неналежне виконання умов договору 7/2016 від 24.03.2016року про постачання теплової енергії в сумі 163000,00грн.

Позивач наполягав на задоволенні позову в повному обсязі. Вважає, що наданими у справі доказами у повному обсязі підтверджені позовні вимоги. У повному обсязі підтримав доводи, викладені у позовній заяві.

Відповідач проти позову не заперечував, подав суду копію платіжного доручення № 3321, копію платіжного доручення № 322023, відповідно до яких відповідач частково сплатив суму основного боргу у розмірі 400грн.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи, враховуючи вимоги чинного законодавства та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Альтеко» надає послуги з теплопостачання ОСОБА_1 міській лікарні, зокрема в 2016 році на підставі договору № 7/2016, укладеного 24.03.2016 року.

Пунктом 3.2. Договору № 7/2016 встановлено, що ціною Договору вважаються планові витрати Замовника на придбання планової кількості товару. Вартість одиниці товару (1 Гкал теплової енергії) становила 950 грн.

Пунктом 2.3 визначено ціну договору, яка становила 665 000,00 грн. (Шістсот шістдесят п'ять тисяч гривень 00 коп.).

Позивач здійснює господарську діяльність на підставі ліцензії Івано-Франківської ОДА на виробництво теплової енергії. Позивач орендує котельню Відповідача в с. Старий Мізунь, за адресою: вул. Січових Стрільців 2. Дана котельня модернізована Позивачем, встановлено твердопаливний котел та допоміжне обладнання, за допомогою якого виробляється та постачається теплова енергія Відповідачу з використанням альтернативних видів палива (біомаси), позивач сплачує відповідачу орендну плату, відшкодовує використану при цьому електроенергію та воду згідно показників приладів обліку (лічильників).

Додатковою угодою №1 від 01.12.2016 року, змінено вартість 1 Гкал теплової енергії до розміру 1040 грн/Гкал. Додатковою угодою №2 від 31.12.2016 року у відповідності до вимог ч.5 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 року 922-VIII, сторони погодилися продовжити термін дії договору №7/2016 від 24.03.2016 року на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20% суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році. Згідно даної додаткової угоди, очікувана сума закупівлі становила 133 000,00 грн (Сто тридцять три тисячі гривень 00 коп.).

Позивач з 01.01.2017 року у відповідності до вимог пункту 181.1 статті 181 Податкового кодексу України перейшов на загальну систему оподаткування і зареєстрований платником ПДВ, про що отримав витяг №032 від 28.12.2016 року. 05.01.2017 року Відповідача було повідомлено про перехід на загальну систему оподаткування.

Станом на 31.12.2016 року заборгованість відповідача перед позивачем становила 160868,00 грн. В лютому 2017 року відповідачем організована процедура закупівлі теплової енергії та 01.03.2017 року укладено з позивачем ОСОБА_4 про закупівлю (09320000-8 Пара, гаряча вода та повязана продукція).

Відповідно до п. 1.1 Договору №6/2017 від 01.03.2017 року, ТОВ «Альтеко» - зобов'язується протягом 2017 року поставити відповідачеві теплову енергію, а відповідач оплатити її вартість. Пунктом 2.3 визначено ціну договору, яка становила 900 000,00 грн. Пунктом 3.2. визначено ціну договору яка становить 1168,83 грн./Гкал з ПДВ.

Згідно акту наданих послуг №5 від 28.02.2017 року позивачем за січень-лютий 2017 року надано 249,5 Гкал ціною 1168,83 грн. на суму 291623,09 грн. Згідно акту наданих послуг №21 від 23.03.2017 року позивачем надано 63,5 Гкал ціною 1168,83 грн. на суму 74220,71 грн. Згідно акту наданих послуг №30 від 25.04.2017 року позивачем надано 21,3 Гкал ціною 1168,83 грн. на суму 24896,08 грн. Згідно акту наданих послуг №34 від 28.04.2017 року позивачем надано 16,7 Гкал ціною 1168,83 грн. на суму 19519,46 грн.

За період з 01 січня 2017 року по 16 червня 2017 року ОСОБА_1 лікарнею проведено оплату за надані послуги з теплопостачання в розмірі 408127,34 грн.

Станом на 16.06.2017 року заборгованість перед позивачем становила 163000,00 грн., станом на 04.07.2017року відповідач частково проплатив заборгованость у розмірі 400грн, отже сума боргу відповідача перед позивачем становить 162 600,00грн.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини. Згідно ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов'язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно ст.627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За умовами ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, але при укладенні договору сторони повинні керуватися вимогами Цивільного кодексу України, іншими актами цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Приписами ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

В силу ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно п.п.1,7 ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Із аналізу викладених вище правових норм та умов договорів випливає, що позивачем надано відповідачу послуги відповідно до акту наданих послуг №5 від 28.02.2017 року позивачем за січень-лютий 2017 року надано 249,5 Гкал ціною 1168,83 грн. на суму 291623,09 грн., згідно акту наданих послуг №21 від 23.03.2017 року позивачем надано 63,5 Гкал ціною 1168,83 грн. на суму 74220,71 грн., згідно акту наданих послуг №30 від 25.04.2017 року позивачем надано 21,3 Гкал ціною 1168,83 грн. на суму 24896,08 грн., згідно акту наданих послуг №34 від 28.04.2017 року позивачем надано 16,7 Гкал ціною 1168,83 грн. на суму 19519,46 грн.

Відповідно до п.4.1 договору № 7/2016 від 24.03.2016року оплата замовником проводиться шляхом пред"явлення учасником рахунку на оплату теплової енергії та після підписання сторонами акту надання послуг, оформленого належним чином.

За актами наданих послуг, відповідачу надано послуги на загальну суму 571127,34грн., з них відповідачем оплачено до судового розгляду 408127,34грн. та під час розгляду справи 400грн. . Отже, заборгованість відповідача перед позивачем становить 162 600,00грн.

Слід зазначити, що 12.06.2017року сторони провели звірку взаєморазрахунків, відповідно до якого, заборгованість становить 163000,00грн.

Судом при дослідженні матеріалів справи встановлено, що відповідач на виконання умов укладених між сторонами договорів частково оплатив надані послуги, які встановлені договорами, що не заперечується представником відповідача.

При дослідженні матеріалів справи, оцінивши подані докази, судом встановлено, що відповідач взяті на себе зобов'язання за договором виконав частково, отже до стягнення з відповідача на користь позивача належить 162 600,00грн. заборгованості, в частині стягнення 400грн. - провадження припинити.

За приписами статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд, у визначеному законом порядку, встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Таким чином, доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що позивачем зроблено не було.

Згідно з приписами статті 34 цього ж Кодексу господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Належними визнаються докази, які містять відомості про факти, що входять у предмет доказування у справі, та інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору. Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до статті 43 названого Кодексу господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи приписи ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові

витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.11,509,627,628,629,632,901,903 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст.32,33,34,43,49, ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтеко", вул. Шевченка, буд. 102, с. Верхня, Калуський район, Івано-Франківська область до ОСОБА_1 міської лікарні вул. Січових Стрільців буд. 2, с. Старий Мізунь, Долинський район Івано-Франківська область

про стягнення заборгованості в сумі 163000,00 грн. задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 міської лікарні вул. Січових Стрільців буд. 2, с. Старий Мізунь, Долинський район Івано-Франківська область ( ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтеко", вул. Шевченка, буд. 102, с. Верхня, Калуський район, Івано-Франківська область () - 162 600,00грн. ( сто шістдесят дві тисячі грн. 00коп.) заборгованості та 2 445,00грн. (дві тисячі чотириста сорок п"ять грн.00коп.) судового збору.

Видати наказ.

В частині стягнення з ОСОБА_1 міської лікарні 400грн. заборгованості - провадження припинити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 05.07.17

СУДДЯ ШКІНДЕР П.А.