КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2017 р. Справа№ 910/16771/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Чорногуза М.Г.

Мальченко А.О.

секретар Драчук Р.А.

за участю представників:

від позивача Вікентьев В.Г. - дов. № 30/40 від 19.01.2017

від відповідача Сауріна Т.А. - дов. б/н від 23.03.2017

розглядаючи у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю

«Інтергума-2010»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 19.10.2016 (суддя Пукшин Л.Г.)

у справі № 910/16771/16

за позовом Публічного акціонерного товариства

«Марганецький Гірничо-збагачувальний комбінат»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтергума-2010»

про стягнення 181 120, 00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.10.2016 у справі № 910/16771/16 позов задоволено у повному обсязі, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРГУМА-2010» на користь Публічного акціонерного товариства «Марганецький Гірничо-збагачувальний комбінат» штраф у розмірі 22 640, 00 грн.; пеню у розмірі 158 480, 00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 716, 80 грн.

Не погоджуючись із згаданим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, просив скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що прострочення ним строків поставки товару виникло в зв'язку зі зміною істотних обставин (підтверджуються висновком Київської торгово-промислової палати), які перешкоджали відповідачу виконати свої зобов'язання та не були йому відомі в момент укладення договору. Крім цього, за твердженнями апелянта, він вжив всіх можливих заходів щодо виконання своїх обов'язків, зокрема, запропонував позивачу альтернативну заміну товару, а також надсилав запити постачальнику з вимогами щодо негайного вжиття заходів по наданню необхідного товару тощо.

Відповідно до повторного автоматизованого розподілу справ між суддями, справу № 910/16771/16 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Дикунської С.Я., суддів: Жук Г.А., Мальченко А.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.04.2017 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтергума-2010» прийнято до провадження у визначеному складі суду, розгляд справи призначено на 23.05.2017.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.05.2017 продовжено строк розгляду справи № 910/16771/16 на п'ятнадцять днів.

В судовому засіданні 23.05.2017 на підставі ст. 77 ГПК України оголошено перерву на 20.06.2017.

В зв'язку з перебуванням судді Жук Г.А. у відпустці, 19.06.2017 системою автоматичного розподілу проведено заміну цього судді й згідно протоколу автоматичної зміни складу суду визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Дикунська С.Я., судді: Мальченко А.О., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.06.2017 згадану апеляційну скаргу прийнято до провадження у визначеному складі суду.

В судове засідання апеляційної інстанції 20.062017 з'явились представники сторін, представник відповідача підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити за наведених в ній підстав, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про відмову в позові повністю.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції доводи апеляційної скарги заперечив, просив не брати їх до уваги, відтак оскаржуване рішення як законне та обґрунтоване залишити без змін з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

Так, Публічне акціонерне товариство «Марганецький Гірничо-збагачувальний комбінат» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтергума-2010» про стягнення 181 120,00 грн. В обґрунтування своїх вимог посилалось на порушення відповідачем зобов'язань за Договором поставки №41 від 04.02.2016 та Специфікацією до нього від 02.03.2016 щодо повної та своєчасної поставки шин на загальну суму 226 400,00 грн., відтак просило стягнути з відповідача за порушення термінів поставки пеню в розмірі 158 480,00 грн. та штраф в розмірі 22 640,00 грн.

Як встановлено матеріалами справи, 04.02.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Марганецький Гірничо-збагачувальний комбінат» (позивачем, покупцем за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРГУМА-2010» (відповідачем, постачальником за договором) укладено договір поставки № 41(далі Договір), за умовами п. 1.1. якого сторони погодили, що з метою здійснення господарської діяльності постачальник зобов'язується передати у власність покупця товар, повне найменування якого, номенклатура, асортимент, марка, вид, сорт, кількість і вимоги до його якості вказуються у Специфікації (додатку до Договору) (надалі - товар), який є невід'ємною частиною Договору, а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар та оплатити його в порядку та на умовах, передбачених Договором.

Постачальник зобов'язується поставити покупцю товар, способом і на умовах, зазначених у специфікаціях (додатках до Договору). Умови поставки визначаються відповідно до Міжнародних правил тлумачення торгових термінів Інкотермс 2010 (п. 3.1 Договору).

Поставка товару згідно п. 3.2 Договору здійснюється постачальником за умовами 3.1 Договору тільки після отримання письмового підтвердження (належним чином оформленої заявки) покупця, яка направляється постачальнику в електронному вигляді на електронну адресу (e-mail): .

Відповідно до п. 3.2 Договору у письмовому підтвердженні (заявці) покупець вказує графік поставки, який містить обсяги і терміни поставки товару в межах періоду поставки, який сторони вказують в специфікаціях (додатках) до Договору. Постачальник зобов'язаний направити письмове підтвердження про отримання ним від покупця письмової заявки на постачання товару в електронному вигляді на електронну адресу (e-mail): .

Пунктом 3.3 Договору сторони погодили, що разом з товаром постачальник зобов'язаний надати покупцю наступні оригінали документів, оформлених державною мовою і відповідно до вимог розділу 2 положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому наказом Мінфіну України № 88 від 24.05.1995р.

Відповідно до п. 3. 8 Договору датою поставки товару є:

- дата передачі товару постачальником покупцеві, яка зазначена в підписаній обома сторонами видатковій накладній, товарно-транспортній накладній;

- дата передачі товару згідно залізничної накладної постачальником органу залізничного транспорту при поставці товару на умовах FCA, CPT - станція відправлення;

- дата отримання товару згідно залізничної накладної покупцем від органу залізничного транспорту при поставці товару на умовах DDP - станція призначення.

Дата поставки товару визначається у специфікації до Договору (п. 3.12 ).

Ціна,найменування товару, його марки, виду, сорту, одиниці виміру, а також загальна вартість кожної партії товару вказується в Специфікаціях (додатках) до Договору згідно його п. 2.2.

Цей договір на підставі 13.1 набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2016, а в частині гарантійних зобов'язань постачальника протягом усього гарантійного строку на товар.

02.03.2016 між сторонами була підписана специфікація №4 до Договору, в якій погоджено строк поставки товару (шини 12.00R24 BEL - 238 160/156к з камерою та о/с в кількості 20 шт. за ціною 11 320,00 на загальну суму 226 400,00 та шини 185/65R14 86H Riken Allstar в кількості 4 шт. за ціною 780,00 грн. на загальну суму 3 120,00 грн. Термін поставки вказано протягом 15 календарних днів з моменту відкриття акредитиву.

Відповідно до умов Специфікації № 4 від 02.03.2016, позивачем 23.03.2016 відкрито акредитив № Г11-16/0208 від 23.03.2016 на поставку шин 12.00R24 BEL - 238 160/156к в кількості 20 шт. та шин 185/65R14 86H Riken Allstar в кількості 4 шт., про що відповідача повідомлено листом № 375 від 24.03.2016.

Таким чином, строк поставки товару відповідно до згаданої Специфікації та з урахуванням дати відкриття акредитиву - 07.04.2016 включно.

Цивільні права та обов'язки на підставі ч. 1 ст. 11 ЦК України виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом ( п. 2 ч. 1 ст. 193 ГК України).

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

В силу приписів ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товари у власність покупця для виконання його підприємницької діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар та сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За приписами ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин згідно ст. ст. 193 ГК України, 525, 526 ЦК України повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено матеріалами справи, на виконання умов Договору, зокрема, Специфікації № 4 від 02.03.2016, відповідачем поставлено позивачу товар - шини 185/65R14 86H Allstar в кількості 4 шт. за ціною 780,00 грн. з ПДВ на загальну суму 3 120,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №2042 від 26.04.2016.

Проте, поставки решти товару, а саме шини 12.00R24 BEL - 238 160/156к в кількості 20 шт. за ціною 11 320,00 грн. з ПДВ на загальну суму 226 400,0 грн., відповідачем не здійснено. Термін прострочення поставки товару складає 140 календарних днів (з 08.04.2016 по 25.08.2016).

З метою досудового врегулювання спору, позивач звернувся до відповідача з претензією про оплату штрафних санкцій за непоставку товару, яка останнім залишена без відповіді та задоволення, що й стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача пені та штрафу за порушення термінів поставки.

Умовами Договору (п. 11.2) сторони погодили, що у разі порушення термінів поставки товару покупець має право стягнути пеню в розмірі 0,5% від ціни непоставленого (недопоставленого) товару за кожен день прострочення. У разі продовження прострочення понад 10 календарних днів покупець має право додатково стягнути з постачальника штраф в розмірі 10% від суми (непоставленого) недопоставленого товару.

Порушенням зобов'язання на підставі ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Штрафними санкціями на підставі ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойки, штрафу, пені), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

В силу положень ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України).

Господарський кодекс називає неустойку, штраф і пеню різновидами штрафних санкцій, але не визначає ні один із цих різновидів.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Не може бути підставою відмови у задоволенні вимоги про сплату неустойки те, що вона встановлена за кожен день прострочення іншого (а не грошового) зобов'язання, що така неустойка не підпадає під визначення пені, яке наведено в ч.3 ст.549 ЦК України. Коли обов'язок боржника сплатити грошову суму чи передати майно кредиторові в зв'язку з порушенням зобов'язання не підпадає під визначення штрафу чи пені, слід керуватися визначенням неустойки, яке наводиться у ч.1 ст. 549 ЦК України, оскільки штраф та пеня є різновидом неустойки, які не вичерпують всього змісту поняття неустойки.

Таким чином, пенею може забезпечуватись не лише грошове зобов'язання. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 24.03.2009 у справі №8/411/08.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам положеннями ч. 4 ст. 231 ГК України (постанова Вищого господарського суду України від 28.02.2013 у справі №16/5005/8055/212).

У випадках порушення виконання господарських зобов'язань, чинним законодавством не встановлено для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою ст. 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить приписам ст. 61 Конституції України, оскільки згідно ст. 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а на підставі ст. 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. В межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Аналогічна правова позиція відображена в постановах Верховного Суду України від 09.04.2012 р. № 3-88гс11, від 28.02.2011 у справі № 23/225 та від 27.04.2012 у справі №06/5026/1052/2011, є обов'язковою для виконання відповідно до вимог ст. 111-28 ГПК України.

Доводи відповідача (апелянта) про прострочення ним строків поставки товару в зв'язку зі міною істотних обставин, які перешкоджали відповідачу виконати свої зобов'язання й не були йому відмові в момент укладення Договору, не заслуговують на увагу.

Так, за умовами п. 8.1 Договору сторони не несуть відповідальності за повне або часткове невиконання будь-яких із своїх зобов'язань за Договором, якщо таке невиконання стало наслідком настання таких обставин непереборної сили, як повінь, пожежа, землетрус, інші стихійні лиха. ембарго, війна або військові дії, рішення органів влади, а також будь-яких інших обставин, що знаходяться поза контролем сторін.

Настання форс-мажорних обставин засвідчується сертифікатом Торгово-промислової палати, виданим згідно чинного законодавства або підтверджується висновком компетентного державного органу(п.8.3 Договору).

Відповідно до п. 8.4 Договору сторона зобов'язана негайно, не пізніше 3 календарних днів з моменту настання форм-мажорних обставин, у письмовій формі повідомити іншу сторону про їх настання, передбачений термін їх дії та їх припинення.

За приписами ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили

Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати на підставі ст.14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб'єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб'єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об'єктивно унеможливлюють виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади тощо.

Як встановлено положеннями ст.217 ГГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до ст.42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Підприємництво здійснюється (ст.43 ГК України) на основі комерційного розрахунку та власного комерційного ризику. Отже, зміна вимог щодо оформлення документів на поставку продукції є комерційним ризиком постачальника, а тому не може бути підставою для невиконання зобов'язань по договору.

Наданий відповідачем суду апеляційної інстанції висновок Київської торгово-промислової палати про істотну зміну обставин, не приймається апеляційним судом до уваги, адже за вищезгаданим висновком у зв'язку з настанням істотної зміни обставин на підставі ст. 652 ЦК України відповідач має право вимагати внесення змін до Договору в частині строків поставки товару. Проте матеріали справи не містять жодних доказів повідомлення позивача про істотну зміну обставин або звернення до останнього з пропозицією внести зміни до Договору в частині строків поставки товару.

Таким чином, існування форс-мажорних обставин, на які посилається апелянт, як на підставу для звільнення його від відповідальності, матеріалами справи не підтверджується.

Оскільки поставка товару - шини 12.00R24 BEL - 238 160/156к в кількості 20 шт. на загальну суму 226 400,0 грн. не відбулася, нарахування позивачем пені та штрафу за порушення термінів поставки є правомірним та обґрунтованим.

За висновками суду, здійсненні позивачем розрахунки пені та штрафу є арифметично вірними, відтак з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 158 480, 00 грн. пені та 22 640, 00 грн. штрафу.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті скарги, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтергума-2010» залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 19.10.2016 у справі № 910/16771/16 - без змін.

Матеріали справи № 910/16771/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді М.Г. Чорногуз

А.О. Мальченко