ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року Справа № 5011-66/6958-2012

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіКондратової І.Д. (доповідач),
суддіКарабаня В.Я.,
суддіНєсвєтової Н.М.,
за участю представників:
від позивачаОСОБА_4,
від відповідачаБотеза В.П.,
від третьої особи Зденика Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Інновація"
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.03.2017 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2017 року
за заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Інновація"
проперегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2013 року
у справі № 5011-66/6958-2012 Господарського суду міста Києва
за позовомПублічного акціонерного товариства "Київське автотранспортне підприємство 13003"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Інновація"
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, - 1. Комунального підприємства Київської міської ради "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна", 2. Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), 3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Авто", 4. Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопарк-95"
за участю третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, - Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "АМК LTD"
про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності,
ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.03.2013 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2013 року та постановою Вищого господарського суду України від 25.09.2013 року, задоволено позов Відкритого акціонерного товариства "Київське автотранспортне підприємство 13003", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Київське автотранспортне підприємство 13003" (надалі - ПАТ "Київське автотранспортне підприємство 13003", позивач), витребувано з володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Інновація" (надалі - ТОВ "Авто-Інновація", відповідач) на користь позивача нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Перспективна, 3, а також визнано за позивачем право власності на це майно.

14.05.2016 року відповідач звернувся з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції від 19.03.2013 року та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Нововиявленими обставинами відповідач зазначав обставини відсутності у ОСОБА_4 (надалі - ОСОБА_4.) повноважень керівника ПАТ "Київське автотранспортне підприємство 13003" щодо подання позову у справі на момент вирішення спору по суті, що встановлено рішенням Господарського суду міста Києва від 03.07.2013 року у справі № 5011-74/16777-2012, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2013 року, про визнання недійсним рішення позачергових загальних зборів акціонерів позивача від 11.09.2012 року, яким на посаду голови правління (виконавчого органу) позивача було обрано ОСОБА_4, а також додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2016 року у справі № 5011-74/16777-2012, яким було скасовано реєстраційні дії, проведені після реєстраційної дії, стосовно якої прийнято судове рішення від 03.07.2013 року щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи - ПАТ "Київське автотранспортне підприємство 13003", а саме: - 27.08.2013 року № 8010466 внесення змін керівника юридичної особи; - 03.09.2013 року № 9010466 внесення змін керівника юридичної особи; - 14.11.2014 року №1010466 внесення змін керівника юридичної особи.

10.06.2016 року ТОВ "Авто-Інновація" подав додаткові пояснення щодо підстав для перегляду судового рішення. Відповідач вказував: "15.04.2016 року йому стало відомо, що "11.12.2015 року до ЄДР було внесено запис про скасування запису від 18.12.2012 року на підставі основного судового рішення від 03.07.2013 року у справі № 5011-74/16777-2012. Також з прийняттям постанови Київського апеляційного господарського суду від 28.04.2016 року набуло законної сили додаткове рішення від 22.02.2016 року у справі № 5011-74/16777-2012. Таким чином, наприкінці квітня 2016 року з'явились законні підстави для перегляду рішення від 19.03.2012 року у справі № 5011-74/16777-2012".

Окрім цього, заявник посилався на те, що 03.06.2016 року йому стало відомо про додаткові підстави для перегляду судового рішення. Зокрема, відповідач вказав, що 18.01.2012 року позачерговими зборами акціонерів ПАТ "Київське автотранспортне підприємство 13003" було прийнято рішення, яким надано згоду на передачу за балансовою вартістю спірного нерухомого майна до статутного фонду ТОВ "Спектр-Авто" та ТОВ "Автопарк-95" та уповноважено виконавчий орган ПАТ "Київське АТП 13003" вчинити передачу майна.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.03.2017 року (колегія суддів: головуючий суддя - Сівакова В.В., судді: Мельник В.І., Спичак О.М.) у задоволенні заяви ТОВ "Авто-Інновація" про перегляд рішення від 19.03.2013 року за нововиявленими обставинами відмовлено, а рішення суду залишено без змін.

Суд першої інстанції виходив з того, що підстави для здійснення перегляду рішення за нововиявленими обставинами відсутні, оскільки:

- додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2016 року скасовано постановою Вищого господарського суду України від 15.06.2016 року у справі № 5011-74/16777-2012;

- з тексту рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2013 року у справі № 5011-66/6958-2012 вбачається, що судом були досліджені обставини наявності у представників позивача повноважень на звернення до суду з позовом та встановлено, що "належними представниками позивача - Відкритого акціонерного товариства "Київське автотранспортне підприємство 13003" є ОСОБА_4, та особи, що діють на підставі виданих їм довіреностей головою правління";

- на момент звернення позивача з позовною заявою (28.05.2012 року) ОСОБА_4 не міг діяти на підставі рішення позачергових загальних зборів акціонерів ВАТ "Київське автотранспортне підприємство 13003", оформлених протоколом від 11.09.2012, оскільки вони відбулися пізніше;

- представник позивача у поясненнях від 10.06.2016 року схвалює дії ОСОБА_4 щодо здійснення представницьких функцій від імені позивача при розгляді справи по суті;

- обставина щодо наявності/відсутності повноважень у ОСОБА_4 на представництво інтересів позивача не спростовує висновків суду по суті спору, які було покладено в основу судового рішення у справі № 5011-66/6958-2012, тобто, не є істотною для розгляду цієї справи;

- з 29.04.2014 року заявнику було відомо про прийняте рішення Господарським судом міста Києва у справі № 5011-74/16777-2012, отже, заява подана з порушенням місячного строку, встановленого приписами ч. 1 ст. 113 ГПК України.

Подані заявником 10.06.2016 року та 09.03.2017 року додаткові пояснення до заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами суд не брав до уваги, оскільки "розділ ХІІІ "Перегляд рішення ухвали, постанови господарського суду за нововиявленими обставинами" Господарського процесуального кодексу України не передбачає подання стороною, прокурором, третіми осіб "додаткових пояснень" із зазначенням додаткових обставин у якості нововиявлених".

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.03.2017 року (колегія суддів: головуючий суддя - Мальченко А.О., судді: Руденко М.А., Чорногуз М.Г.) ухвала Господарського суду міста Києва від 12.09.2016 року залишена без змін.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстави для здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами. Водночас, підстави, які вказував заявник у додаткових поясненнях, господарським судом апеляційної інстанції були оцінені на предмет того, чи можуть вони розглядатися як нововиявлені обставини. Суд дійшов висновку, що "обставини щодо рішення позачергових загальних зборів акціонерів позивача від 18.01.2012 не можуть бути визнані нововиявленими обставинами, оскільки останні могли бути встановлені судом в разі виконання вимог процесуального закону, зокрема, ст. 38 ГПК України", а також врахування судом рішення позачергових загальних зборів акціонерів позивача від 18.01.2012 року мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте у даній справі.

ТОВ "Авто-Інновація", не погоджуючись з прийнятими ухвалою суду першої інстанції та постановою апеляційного господарського суду, звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення задовольнити, рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2013 року скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на те, що судами попередніх інстанцій порушено норми процесуального права (ст.ст. 42, 43, 47, 38, 43, 113 ГПК України) та неправильно застосовано норми ст.ст. 92, 202, 237, 241 Цивільного кодексу України до представницьких повноважень юридичної особи в суді, а також про безпідставність відхилення судами додаткових пояснень відповідача стосовно ще однієї нововиявленої обставини.

Заслухавши доповідь судді-доповідача та пояснення представників сторін та третьої особи, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку про часткове задоволення касаційної скарги з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 112 ГПК України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили за нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами, зокрема, є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Не можуть вважатися нововиявленими обставини, яки ґрунтуються на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи. Не можуть бути визнані нововиявленими нові обставини, тобто такі, що виникли чи змінилися після постановлення рішення.

Суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку, що обставини недійсності рішення позачергових загальних зборів акціонерів ВАТ "Київське автотранспортне підприємство 13003" від 11.09.2012 року про обрання головою правління ОСОБА_4, що встановлено рішенням Господарського суду міста Києва від 03.07.2013 року у справі № 5011-74/16777-2012, а також обставини внесення до Єдиного державного реєстру запису від 11.12.2015 року за номером 0466 щодо скасування реєстраційної дії за судовим рішенням про зміну керівника юридичної особи 2100466), на які посилається заявник, не можуть бути підставою для здійснення перегляду рішення у справі за нововиявленими обставинами, оскільки при вирішенні спору по суті суд надав правову оцінку обставинам щодо наявності у ОСОБА_4 повноважень щодо подання позову від імені позивача у справі, і визнав, що повноваження останнього підтверджується рішенням позачергових загальних зборів акціонерів ВАТ "Київське автотранспортне підприємство 13003", оформлених протоколом від 27.04.2012 року.

Як визнання рішення позачергових загальних зборів акціонерів ВАТ "Київське автотранспортне підприємство 13003" від 11.09.2012 року, так і скасування реєстраційної дії за судовим рішенням про зміну керівника юридичної особи 2100466), жодним чином не спростовує цей висновок, а також висновок суду щодо суті спору (вибуття майна з володіння позивача не з його волі), а тому такі обставини не можуть визнаватися нововиявленими.

Обставини щодо винесення додаткового рішення від 22.02.2016 року у справі № 5011-74/16777-2012 та скасування реєстраційних дій на його виконання, на що посилалося ТОВ "Авто-Інновація", також обґрунтовано відхилено судом першої інстанції, оскільки на момент розгляду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами додаткове рішення було скасовано постановою Вищого господарського суду України від 15.06.2016 року.

Посилання заявника у касаційній скарзі на те, що суди попередніх інстанцій порушили вимоги ст. ст. 47, 43 ГПК України, оскільки не брали до уваги те, що "обставина відсутності повноважень у ОСОБА_4 обумовлена не обставинами, встановленими рішеннями у справі № 5011-74/16777-2012, а скасуванням 11.12.2015 року реєстраційної дії (запису) від 18.12.2012 року у Єдиному державному реєстру", Вищий господарський суд України відхиляє, оскільки таким обставинам була надана оцінка.

Суди обох інстанції правильно зауважили, що при ухваленні рішення від 19.03.2013 року суд виходив з того, що повноваження ОСОБА_4 підтверджуються рішенням ВАТ "Київське автотранспортне підприємство 13003", оформленого протоколом від 27.04.2012 року, і відсутність у Єдиному державному реєстрі відомостей про таке рішення відповідно до вимог ч. 3 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" не позбавляє права позивача використовувати це рішення у спорі з третіми особами.

Тобто, при ухваленні рішення по суті суд не виходив і не посилався на відомості у Єдиному державному реєстрі, тому скасування 11.12.2015 року реєстраційної дії (запису) від 18.12.2012 року не можуть бути визнані нововиявленими, оскільки такі обставини виникли після постановлення рішення і в установленому порядку не спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення суті.

Доводи заявника касаційної скарги про те, що судами безпідставно не бралось до уваги, що "рішення зборів від 27.04.2012 року ніколи не були та не стали підставами для внесення змін відомостей щодо керівника позивача в Єдиному державному реєстрі, тобто, їх не було зареєстровано державою, не зважаючи на обов'язковість цієї реєстрації", Вищий господарський суд України не бере до уваги, оскільки фактично такі доводи стосуються оскарження висновків судів при вирішенні спору по суті.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - Суд), яке є джерелом права, одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду (див. рішення Суду у справі "Брумареску проти Румунії" від 28 жовтня 1999 року). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Перегляд судового рішення не повинен бути замаскованою апеляційною процедурою, а саме лише існування двох позицій щодо способу вирішення спору не є підставою для повторного судового розгляду. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин (див. п.п. 51 - 52 рішення Суду у справі "Рябих проти Росії" від 24 червня 2003 року; ухвала Суду щодо прийнятності заяви N 62608/00 "Агротехсервіс проти України"; п.п. 42-44 рішення Суду у справі "Желтяков проти України" від 9 червня 2011 року).

Водночас, суд касаційної скарги вважає слушними доводи заявника щодо порушення судом першої інстанції норм розд. XIII ГПК України. У цьому розділі, який визначає порядок перегляду рішень, ухвал, постанов господарського суду за нововиявленими обставинами, дійсно прямо не передбачено право заявника заявляти клопотання, подавати письмові додаткові пояснення господарському суду, тощо.

Разом з тим, таке право сторони закріплено у ст. 22 ГПК України, яка серед іншого, передбачає право позивача змінити підстави або предмет позову. Оскільки розгляд заяви здійснюється за загальними правилами розгляду справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розд. XIII ГПК України, у якому прямо не передбачено, що зміна заявником підстав для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами не допускається, на думку суду касаційної інстанції, заявник при здійсненні перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами не може бути обмежений у праві змінити визначені ним підстави до початку розгляду його заяви по суті.

При цьому, Вищий господарський суд України бере до уваги, що згідно з практикою Суду "при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до невілювання процедурних вимог, встановлених законом (див. рішення у справі "Walchli v. France", заява N 35787/03, п. 29, 26.07.2007 року; "ТОВ "ФРІДА" проти України", заява N 24003/07, п. 33, 08.12.2016 року).

У цій справі, Вищий господарський суд України зауважує, що заявник не має можливості подати знову нову заяву з визначеними ним підставами у додаткових поясненнях, оскільки така заява може бути подана не пізніше трьох років з дня набрання судовим рішенням господарського суду законної сили. Цей строк сплив 19.06.2016 року. Додаткові пояснення були подані до суду 10.06.2016 року, тобто, своєчасно. За цих обставин, суд касаційної інстанції вважає, що суд першої інстанції, вдаючись до надмірного формалізму під час відмови у розгляді додаткових підстав, суттєво обмежив право заявника на перегляд рішення господарського суду за нововиявленими обставинами відповідно до вимог ст.ст. 113, 114 ГПК України.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу, не погодився з висновком суду про неможливість розгляду по суті додаткової підстави перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами з огляду на недотримання заявником формальностей, передбачених законодавством, хоча і прямо про це у постанові не вказав. Такий висновок випливає з обґрунтування, наведеного судом апеляційної інстанції, зокрема, про те, що: "колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що обставини щодо рішення позачергових загальних зборів акціонерів позивача від 18.01.2012 року не можуть бути визнані нововиявленими обставинами, оскільки останні могли бути встановлені судом в разі виконання вимог процесуального закону, зокрема, ст. 38 ГПК України, тоді як матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження своєчасного звернення відповідача до суду з відповідним клопотанням в порядку ст. 38 ГПК України". Отже, суд апеляційної інстанції, на відміну від суду першої інстанції, розглянув по суті всі підстави, які визначені заявником, в тому числі і в додаткових поясненнях.

Водночас, суд касаційної інстанції вважає, що при оцінці останнього питання, суд апеляційної інстанції допустив порушення вимог ст. 38 ГПК України, оскільки звертаючись з клопотанням про витребування доказів до суду, заявник, з огляду на вимоги п. 1 ч. 2 ст. 38 ГПК України у клопотанні повинен зазначити, який доказ витребовується. Тобто, сторона у спорі достовірно повинна знати про існування конкретного доказу в іншої особи.

У цьому випадку, заявник звертаючись до суду з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами вказував, що не знав і не міг знати про існування рішення позачергових зборів акціонерів ПАТ "Київське автотранспортне підприємство 13003" від 18.01.2012 року, яким було надано згоду на передачу за балансовою вартістю спірного нерухомого майна до статутного фонду ТОВ "Спектр-Авто" та ТОВ "Автопарк-95" та уповноважено виконавчий орган ПАТ "Київське АТП 13003" вчинити передачу майна.

Суд апеляційної інстанції у постанові не навів належного обґрунтування про те, що заявник повинен був знати про таке рішення позачергових зборів акціонерів ПАТ "Київське автотранспортне підприємство 13003", і за його клопотанням це рішення могло бути витребувано в порядку ст. 38 ГПК України. У постанові відсутнє посилання на докази, які підтверджують обізнаність відповідача з таким рішенням.

Висновок суду апеляційної інстанції про те, що "відповідачем належним чином не обґрунтовано, що обставини стосовно рішення позачергових загальних зборів акціонерів позивача від 18.01.2012 року є істотними обставинами для розгляду справи № 5011-66/6958-2012, врахування яких судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте у даній справі", також не можна визнати обґрунтованим, оскільки суд жодним чином не надав оцінку аргументам заявника про те, що це рішення підтверджує наявність волі у позивача на відчуження майна і суттєво впливає на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні.

За цих обставин, прийняті у справі судові рішення (ухвала суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції) за результатами розгляду заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2013 року не можуть бути визнані законними та обґрунтованими, тому підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді суду слід з'ясувати: які обставини, підтверджуються рішенням позачергових загальних зборів акціонерів позивача від 18.01.2012 року; чи було відомо або чи могло бути відомо заявнику про існування такого рішення до ухвалення рішення у справі; коли та за яких обставин заявник дізнався про існування цього рішення. У разі встановлення, що таке рішення дійсно приймалось позачерговими загальними зборами акціонерів позивача від 18.01.2012 року, і про нього відповідачу не було нічого відомо і не могло бути відомо, надати оцінку обставинам, що підтверджуються цим рішенням на предмет їх істотності, зокрема, з'ясувати, чи спростовують такі обставини на факти, покладені в основу судового рішення, та чи впливають на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказані обставині були відомі відповідачу, то зміст судового рішення був би іншим. У разі встановлення, що ці обставини не впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається, навести достатнє обґрунтування свого висновку в судовому рішенні, прийнятому за наслідками провадження за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Інновація" задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.03.2017 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2017 року скасувати, а заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Інновація" про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2013 року у справі № 5011-66/6958-2012 за нововиявленими обставинами (стосовно обставин, які підтверджуються рішенням позачергових зборів акціонерів ПАТ "Київське автотранспортне підприємство 13003" від 18.01.2012 року) передати на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Кондратова І.Д.
Суддя Карабань В.Я.
СуддяНєсвєтова Н.М.