РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2017Справа №910/8888/17
За позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна"

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія"

про стягнення 40870,70 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін:

від позивача Гаркуша Г.В. (за дов.)

від відповідача Шаповалова Т.М. (за дов.)

В судовому засіданні 03.07.2017 на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення суду.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось з позовом Приватне акціонерне товариство "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу в сумі 40870,70 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що автомобіль Nissan Tiida, реєстраційний номер НОМЕР_1, на момент ДТП був застрахований у ПрАТ "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" відповідно до договору страхування № 650592700.14 від 17.06.2014.

05.01.2015 в на автодорозі Одеса - Новоазовськ відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Nissan Tiida д.р.н. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, та транспортного засобу Sterling , д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5

Страхувальник звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування.

На виконання вимог договору страхування, страховик сплатив страхове відшкодування у розмірі 41870,70 грн., що підтверджується платіжним дорученням.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси встановлено, що вказана вище дорожньо-транспортна пригода сталась з вини ОСОБА_5, в зв'язку з порушенням Правил дорожнього руху.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 застрахована, згідно полісу № АІ/1036094 у ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія".

Ухвалою суду від 07.06.2017 порушено провадження у справі № 910/8888/17, розгляд останньої призначено на 03.07.2017.

Від МТСБУ надійшла відповідь на запит.

Через загальний відділ діловодства суду 21.06.2017 від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

Через загальний відділ діловодства суду 22.06.2017 від відповідача надійшов відзив, в якому він проти позову заперечував, оскільки позивачем не застосований коефіцієнт фізичного зносу при зверненні з вимогою до відповідача. Крім того відповідач наполягає на тих обставинах, що страхове відшкодування перераховане ФОП Булахов без ПДВ, оскільки останній не є платником ПДВ, у той же час в Звіті суб»єкта оціночної діяльності №06/01-15 сума збитку розрахована з врахуванням ПДВ. А тому відповідач просив відмовити у позові повністю.

В судовому засіданні представник позивача не заперечувала щодо необхідності застосування коефіцієнту фізичного зносу при визначенні розміру страхового відшкодування, що підлягає стягненню з відповідача.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

17.06.2014 між Приватним акціонерним товариством "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" (страховик) та ОСОБА_4 (страхувальник), укладено договір страхування № 650592700.14, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов'язані з володінням транспортним засобом марки Nissan Tiida д.р.н. НОМЕР_1.

05.01.2015 на автодорозі Одеса-Новоазовськ відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Nissan Tiida д.р.н. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 (власник ОСОБА_4.), транспортного засобу Sterling , д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 (власник - ОСОБА_7). Довідка про ДТП № 55739473.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_5 п. 13.1, Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 05.03.2015 № 521/2481/15-п (набрала законної сили), відповідно до якої ОСОБА_5 визнано винними у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно акту огляду транспортного засобу, ремонтної калькуляції зробленої за допомогою системи AUDATEX та звіту № 06/01-15 про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу від 30.01.2015 вартість відновлювального ремонту становить 41301,62 грн. з урахуванням ПДВ, коефіцієнт фізичного зносу становить 0,4373, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 28591,99 грн. з урахуванням ПДВ.

Згідно рахунку-фактури № 5-00000005 від 16.01.2015, виставленого ФОП ОСОБА_6, вартість відновлювального ремонту автомобіля Nissan Tiida д.р.н. НОМЕР_1, завданого в результаті ДТП, становить 41870,70 грн. без урахування ПДВ.

Відповідно до страхового акту № 124508 від 03.02.2015 року сума страхового відшкодування складає 41870,70 грн.

На підставі страхового акту № 124508 від 03.02.2015 року та заяви про виплату страхового відшкодування позивач, виконуючи свої зобов'язання за договором, здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок ДТП шляхом перерахування коштів у сумі 41870,70 грн. без ПДВ згідно платіжного доручення № 1109 від 20.02.2015 на рахунок ФОП ОСОБА_6

Тобто сума розрахована позивачем та виплачена на ремонт автомобіля Nissan Tiida д.р.н. НОМЕР_1 становить суму визначену у страховому акті № 124508 від 03.02.2015 та складає 41870,70 грн.

Позивач звернувся до відповідача з претензією від 04.02.2016 № 266 щодо суми виплаченого страхового відшкодування на суму 41870,70 грн.

Відповідач суму страхового відшкодування не сплатив, відповіді на претензію не надав.

Позивач просить стягнути з відповідача суму виплаченого ним страхового відшкодування з урахуванням нульової франшизи у розмірі 41870,70 грн.

Відповідно до ст.ст.8, 9 Закону України "Про страхування" страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ст.25 Закону України "Про страхування").

Згідно із Законом України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" (ст.ст.9, 22, 28, 29) страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того

власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Ст. 36 зазначеного Закону передбачений порядок виплати страхового відшкодування. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення

страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у

зв'язку з визнанням майнових вимог заявника тощо.

У разі визнання вимог заявника обґрунтованими страховик зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Виплата страхового відшкодування здійснюється шляхом безготівкового розрахунку.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Тобто, до позивача перейшло право вимоги до відповідача за сплаченою ним сумою страхового відшкодування.

Частинами 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина учасника ДТП, який керував автомобілем Sterling , д.р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_5, встановлена у судовому порядку постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 05.03.2015 № 521/2481/15-п (набрала законної сили).

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля Sterling , д.р.н. НОМЕР_2, на момент ДТП була застрахована Приватним акціонерним товариством "Українська транспортна страхова компанія" на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/1036094.

Згідно витягу з МТСБУ, договором (полісом) № АІ/1036094 передбачено, що франшиза становить 1000,00 грн., а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 50000,00 грн.

Відповідно до п. 22.1, ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Положеннями ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Позивач виплатив страхове відшкодування у розмірі 41870,70 грн. шляхом перерахування на рахунок станції технічного обслуговування. Отже позивач поніс фактичні затрати у розмірі 41870,70 грн. без ПДВ.

Позивач, при визначенні основної суми заборгованості, врахував розмір франшизи (1000,00 грн.) за полісом № АІ/1036094 та наявність вини ОСОБА_5 і просив стягнути з відповідача 40870,70 грн., однак не врахував коефіцієнт фізичного зносу, який має застосовуватись.

Суд погодився з доводами відповідача, що вартість відновлювального ремонту, що стягується з відповідача має бути визначена з урахування коефіцієнту фізичного зносу.

Проте, вартість відновлювального ремонту має визначатись не на підставі звіту, що є попередньою оцінкою завданих збитків, а з урахуванням реально понесених позивачем витрат у вигляді вартості роботи, вартості матеріалів та вартості запчастин (вартість запасних частин розраховується з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу), визначеної у рахунку-фактурі.

На підставі рахунку-фактури № 5-00000005 від 16.01.2015 та платіжного доручення, що підтверджує суму понесених позивачем витрат, суд розрахував суму відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу на запчастини та франшизи. Згідно розрахунку суду сума відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу у розмірі 0,4373 становить 30318,24 грн. без ПДВ (7956,00+7497,00+26417,70*(1-0,4373)). Сума відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та франшизи становить 29318,24 грн. без ПДВ (30318,24-1000,00) і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо заперечень відповідача з приводу зменшення суми страхового відшкодування на суму податку на додану вартість, суд не приймає його до уваги, оскільки сума страхового відшкодування була сплачена позивачем згідно рахунку-фактури без включення до неї податку на додану вартість, а тому відсутні підстави для зменшення суми страхового відшкодування на суму ПДВ.

Судом встановлено, що станом на момент ухвалення судом рішення у даній справі права позивача порушені, а строк виплати страхового відшкодування є таким, що настав.

Таким чином, позовні вимоги позивача визнаються судом обґрунтованими в частині та такими, що підлягають частковому задоволенню у розмірі 29318,24 грн.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно сумі задоволених вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, будинок 77, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" (01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, будинок 33, ) страхове відшкодування у розмірі 29318,24 грн. (двадцять дев'ять тисяч триста вісімнадцять гривень 24 коп.) та 1147,75 грн. (одна тисяча сто сорок сім гривень 75 коп.) судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 04.07.2017

Суддя І.В.Усатенко