КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2017 р. Справа№ 910/22169/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Власова Ю.Л.

Буравльова С.І.

за участю представників:

позивача: Внучко С.М., довіреність № 11/06-17 від 02.06.2017,

відповідача: не з'явився,

третьої особи: Мельник О.В., довіреність б/н від 07.04.2015.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Всеукраїнської профспілки працівників-мігрантів в Україні та за її межами

на рішення Господарського суду м. Києва від 23.03.2015

у справі №910/22169/14 (суддя - Трофименко Т.Ю. (головуюча), судді - Гулевець О.В., Пригунова А.Б.)

за позовом Професійної спілки працівників вільного підприємництва України

до Федерації професійних спілок працівників малого та середнього підприємництва України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Всеукраїнська профспілка працівників-мігрантів в Україні та за її межами

про визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:

Професійна спілка працівників вільного підприємництва України звернулась до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Федерації професійних спілок працівників малого та середнього підприємництва України про визнання недійсним рішення Пленуму Ради Федерації профспілок працівників малого та середнього підприємництва України від 15.11.2011.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 23.03.2015 у справі №910/22169/14 позов задоволено повністю. Визнано недійсним рішення Пленуму Ради Федерації профіспілок працівників малого та середнього підприємництва України від 15 листопада 2011 року. Стягнуто з Федерації професійних спілок працівників малого та середнього підприємництва України на користь Професійної спілки працівників вільного підприємництва України 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн 00 коп. - витрати по сплаті судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Всеукраїнська профспілка працівників-мігрантів в Україні та за її межами подала апеляційну скаргу, в якій просила суд скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 23.03.2015 у справі №910/22169/14.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.04.2015 апеляційну скаргу Всеукраїнської профспілки працівників-мігрантів в Україні та за її межами було передано для розгляду колегії суддів під головуванням судді Андрієнка В.В., суддів Буравльова С.І., Пономаренка Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.04.2015 апеляційну скаргу Всеукраїнської профспілки працівників-мігрантів в Україні та за її межами прийнято до провадження та призначено до розгляду на 21.05.2015.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.05.2015 провадження у справі №910/22169/14 зупинено до розгляду Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ справи №757/33794/14-ц.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.06.2017 поновлено провадження у даній справі та призначено до розгляду на 27.06.2017.

20.06.2017 до відділу забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (прийом документів) Київського апеляційного господарського суду від відповідача надійшли письмові пояснення, в яких останній також просив суд здійснити розгляд справи за відсутності представника відповідача.

У зв'язку з перебуванням судді Пономаренка Є.Ю. у відпустці, який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, протоколом автоматичної зміни складу суду від 27.06.2017 у справі № 910/22169/14 визначена колегія для розгляду апеляційної скарги Всеукраїнської профспілки працівників-мігрантів в Україні у складі: головуючий суддя Андрієнко В.В., судді Буравльов С.І., Власов Ю.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.06.2017 прийнято апеляційну скаргу Всеукраїнської профспілки працівників-мігрантів в Україні до провадження у визначеному складі суддів.

В судове засідання, яке відбулось 27.06.2017 не з'явився представник відповідача, присутні представники надали суду усні пояснення стосовно доводів наведених в апеляційній скарзі.

Приписами ст. 99 ГПК України визначено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши матеріали апеляційної скарги, дослідивши наявні докази у справі, заслухавши пояснення, встановила наступне.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, Професійна спілка працівників вільного підприємництва України звернулася до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Федерації професійних спілок працівників малого та середнього підприємництва України про визнання недійсним рішення Пленуму Ради Федерації профспілок працівників малого та середнього підприємництва України від 15.11.2011.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з наступного, що 15 листопада 2011 року відбувся Пленум Ради Федерації професійних спілок працівників малого та середнього підприємництва України, на якому були присутні 12 членів Ради Федерації, а саме: ОСОБА_5; ОСОБА_6; ОСОБА_7; ОСОБА_8; ОСОБА_9; ОСОБА_10; ОСОБА_11; ОСОБА_12; ОСОБА_13; ОСОБА_14, в тому числі надано 2 довіреності: ОСОБА_15; на ім`я ОСОБА_5, № 12 від 14.11.2011; ОСОБА_16 на ім`я ОСОБА_11 без номеру від 14.11.2011, з 22 членів Ради Федерації та запрошений представник від Всеукраїнської професійної спілки "Столиця-Регіони" ОСОБА_17 без довіреності.

Відповідно до п.7.2.5 Статуту Федерації професійних спілок працівників малого та середнього підприємництва України члени ради мають право делегувати свої повноваження за довіреністю іншим членам Ради Федерації. При цьому присутній на Пленумі член Ради Федерації не може мати більше трьох голосів.

Відповідно до п.7.2.3 Статуту Пленум Ради Федерації правомочний приймати рішення, якщо в його роботі бере участь не менше половини його членів.

За результатами Пленуму прийнято рішення, яке оформлено протоколом № 4 від 15.11.2011, на якому вирішили:

- дозволити ОСОБА_17 бути присутнім на Пленумі Ради Федерації без довіреності;

- вважати заяву Всеукраїнської профспілки працівників-мігрантів в Україні та за її межами про вихід зі складу Федерації недійсною у зв'язку з її відкликанням;

- звільнити із займаної посади заступника голови ОСОБА_18;

- обрати заступником Голови Федерації ОСОБА_14; затвердити звіт Почесної Голови Федерації за II-III квартали 2011 року;

- достроково звільнити голову Федерації ОСОБА_19;

- обрати Головою Федерації професійних спілок працівників малого та середнього підприємництва України ОСОБА_14;

- подати на затвердження Позачерговому З`їзду, Голову Федерації ОСОБА_14;

- заступником Голови Федерації обрати ОСОБА_5;

- провести Позачерговий З`їзд Федерації професійних спілок працівників малого та середнього підприємництва України у закритій формі до січня 2012 року;

- створити робочу групу для підготовки позачергового з`їзду у складі: ОСОБА_14; ОСОБА_11; ОСОБА_5; ОСОБА_12; ОСОБА_13;

- установити квоту: 5 делегатів від Всеукраїнських організацій, 3 делегати від обласних та місцевих профспілок;

- затвердити питання проекту порядку денного позачергового закритого З`їзду;

- про затвердження Голови Федерації;

- про зміну назви Федерації;

- вважати дії ОСОБА_19 щодо участі у акціях та мирних зборах такими, що не відповідають спільній концепції Федерації;

- розробити членським організаціям пропозиції щодо затвердження оновленої концепції Федерації.

Доказів повідомлення позивача про дату, місце проведення засідання Пленуму Ради Федерації, що відбулося 15.11.2011 матеріали справи не містять. Таким чином суд першої інстанції дійшов висновку, що в порушення п. 4.1 Статуту було порушено права членської організації Федерації профспілки працівників вільного підприємництва України.

Пунктом 7.2.1 Статуту передбачено, що рада Федерації формується в чисельності, встановленого З'їздом Федерації, але не менше 2 представників від кожної Всеукраїнської членської організації, від обласних, місцевих, інших галузевих, міжгалузевих, регіональних членських організацій - не менше одного представника. Членами Ради за посадами є Почесний Голова-Голова Ради, Голова, перший заступник Голови та заступники Голови Федерації.

Судом також було зазначено, що станом на 15 листопада 2011 року до складу Ради Федерації входило 22 особи. Статут Федерації (п.7.2.5) передбачає можливість делегування членами Ради своїх повноважень за довіреністю іншим членам Ради. При цьому присутній на Пленумі Ради Федерації не може мати більше трьох голосів.

В порушення п.7.2.3 статуту, яким передбачено, (Пленум Ради Федерації правомочний приймати рішення, якщо в його роботі бере участь не менше половини його членів) на Пленумі Ради Федерації профіспілок працівників малого та середнього підприємства України від 15.11.2011 право голосу мали лише 8 з 22 членів Ради.

Тобто, рішення Пленуму Ради Федерації профспілок працівників малого та середнього підприємства України від 15.11.2011, оформлене протоколом № 4 від 15.11.2011 прийнято з порушенням п.7.2.3 Статуту.

Відповідно до ч. 7 п.6.5 Статуту Голова Федерації вносить пропозиції про обрання заступників Голови Федерації та їх кількість. Таким чином суд дійшов висновку, що в порушення зазначеного, процедура введення ОСОБА_14 до складу ради Федерації за посадою заступника Голови Федерації була проведена з порушенням п.6.5 частини 7 статуту та п.6.2 ч. 5 Статуту.

Під час розгляду справи у апеляційній інстанції, від представника позивача надійшло письмове клопотання про зупинення провадження у справі. В обґрунтування свого клопотання позивач зазначив, що розгляд даної справи неможливий до вирішення пов'язаної з нею справи №757/33794/14-ц за позовом ОСОБА_19 до Федерації професійних спілок працівників малого та середнього підприємництва України про визнання незаконним та скасування рішення про дострокове звільнення Голови Федерації, що розглядається Вищим спеціалізованим судом України.

У листопаді 2014 року ОСОБА_19 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Федерації професійних спілок працівників малого та середнього підприємництва України про визнання незаконним та скасування рішення про звільнення від 15 листопада 2011 року, яке оформлено протоколом від 15 листопада 2011 року № 4, та рішення VIII позачергового з'їзду Федерації професійних спілок працівників малого та середнього підприємництва України, оформлене протоколом від 24 січня 2012 року.

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 16 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 18 березня 2015 року, указаний позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення пленуму Ради Федерації від 15 листопада 2011 року, яке оформлено протоколом від 15 листопада 2011 року № 4, та рішення VIII позачергового з'їзду Федерації професійних спілок працівників малого та середнього підприємництва України, оформлене протоколом від 24 січня 2012 року.

Як стало відомо суду апеляційної інстанції, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 18.11.2015 рішення Печерського районного суду м. Києва від 16 грудня 2014 року, ухвалу апеляційного суду м. Києва від 18 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 30 січня 2015 року залишено без змін.

При цьому суди при розгляді справи №757/33794/14-ц дійшли висновку, що рішення про дострокове звільнення Голови Федерації ОСОБА_19 було прийнято із порушенням п. 7.2.3 статуту, оскільки в пленумі Ради Федерації брали участь 8 членів із 22, тобто був неповноважний кворум.

Вказаний висновок судів є аналогічним із висновком Господарського суду м. Києва у справі №910/22169/14.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У преамбулі та статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, рішенні Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України", а також рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі за заявою № 28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

В силу частини 3 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" згадані судові рішення та зміст самої Конвенції про захист прав та свобод людини є пріоритетним джерелом права для національного суду.

Пункт 2.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2012 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" визначає, що не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Отже, враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки рішенням Печерського районного суду від 16.12.2014 визнано незаконним та скасовано рішення пленуму Ради Федерації від 15 листопада 2011 року, яке оформлено протоколом від 15 листопада 2011 року № 4, та рішення VIII позачергового з'їзду Федерації професійних спілок працівників малого та середнього підприємництва України, оформлене протоколом від 24 січня 2012 року, то у суду апеляційної інстанції відсутні підстави щодо визнання недійсним рішення Пленуму Ради Федерації профспілок працівників малого та середнього підприємництва України від 15.11.2011 у розумінні ст.. 1 ГПК України, тому у задоволенні позову належить відмовити. В апеляційній скарзі заявник просив припинити провадження у справі №910/2219/14 та скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 23.03.2015, з урахуванням вищенаведеного колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги Всеукраїнської профспілки працівників-мігрантів в Україні та за її межами.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Всеукраїнської профспілки працівників-мігрантів в Україні та за її межами задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 23.03.2015 у справі № 910/22169/14 скасувати повністю та прийняти нове рішення.

3. В позові відмовити повністю.

4. Стягнути з Професійної спілки працівників вільного підприємництва України (79044, Львівська область, м. Львів, вул. Конотопська, буд. 6; ) на користь Всеукраїнської профспілки працівників-мігрантів в Україні та за її межами (01135, м. Київ, вул. Чорновола 26/2, оф. 56, ) 304,50 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Видачу наказу на виконання даної постанови доручити Господарському суду міста Києва.

6. Матеріали справи № 910/22169/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді Ю.Л. Власов

С.І. Буравльов