ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2017р. Справа № 914/773/17

За позовною заявою: Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ в особі регіональної філії Львівська залізниця ПАТ Укрзалізниця, м. Львів

до відповідача: Приватного підприємства Тювик, м. Сколе, Сколівський район, Львівська область

про стягнення штрафних санкцій за невиконання договірних зобовязань на суму 121 793 грн.

Суддя Ділай У.І.

Секретар Климишин Ю.О.

За участю представників:

Від позивача: ОСОБА_1 та ОСОБА_2- представники (Довіреність б/н від 25.10.2016р.)

Від відповідача: ОСОБА_3 представник (Довіреність б/н від 04.01.2017р.)

Права і обовязки передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України розяснено. Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не надходило. У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглядається справа за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, в особі регіональної філії Львівська залізниця ПАТ Укрзалізниця, до відповідача: Приватного підприємства Тювик, про стягнення штрафних санкцій за невиконання договірних зобовязань на суму 121 793 грн.

Ухвалою суду від 21.04.2017р. за даним позовом порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 11.05.2017р.

В судових засіданнях від 11.05.2017р. та від 06.06.2017р. оголошувалась перерва.

12.06.2017р. представник відповідача подав до суду клопотання про долучення до матеріалів справи доказів.

19.06.2017р. представник позивача подав до суду клопотання про долучення до матеріалів справи доказів.

19.06.2017р. представник відповідача подав до суду клопотання про долучення до матеріалів справи доказів.

Представники позивача в судовому засіданні 20.06.2017р. подали додаткові письмові пояснення № 3, підтримали позовні вимоги, з підстав наведених у позовній заяві та з посиланням на матеріали справи.

У судовому засіданні 20.06.2017р. представник відповідача заперечив проти позовних вимог частково, зазначивши, що розрахунок штрафних санкцій має бути здійснений із суми 23763,12грн.

У відповідності до ст. 69 ГПК України, спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. Строк вирішення спору завершується 20.06.2017р. Оскільки за час розгляду справи сторонами не було подано клопотання про продовження строку його вирішення, в суду відсутні підстави для подальшого відкладення розгляду справи поза межами двохмісячного строку, встановленого для вирішення спору.

В процесі розгляду матеріалів справи суд

встановив:

07.12.2016р. між позивачем та відповідачем укладено договір підряду № Л/Е-161488/НЮ, відповідно до п. 1.1 якого позивач доручив, а відповідач зобов'язався на власний ризик виконати у встановлений строк будівельно-монтажні роботи об'єкту «Технічне переоснащення тягової підстанції Добрівляни (заміна трансформаторів струму ТФЗМ-110 на ВРП-110)», а позивач зобов'язаний, після затвердження Акту здачі-приймання робіт, прийняти надані роботи й оплатити відповідачу їх вартість відповідно до умов цього договору.

Сума договору становить 889000,00 гри. у тому числі ПДВ-148166,66 гри. (п.п.3.1 договору). Ціна нього договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін. (п.п.3.2 договору).

У додатку №1 до договору від 07.12.2016р. № Л/Е-161488/НЮ договірна ціна складається з вартості робіт в розмірі 44033,52грн., в т.ч. 1230,44грн. ПДВ, та вартості устаткування в розмірі 844966,49грн., в т.ч. 140827,75грн.

Розрахунки за виконані роботи здійснюються протягом 10 календарних днів після підписання актів здачі-приймання робіт, (п.п.4.2 договору).

Пунктом 5.2 договору передбачено, що роботи виконуються з матеріалів підрядника.

Згідно із п. 6.5.2, замовник має право зменшувати обсяг виконання робіт та загальну вартість цього договору незалежно від реального фінансування видатків. У такому разі сторони вносять відповідні зміни до цього договору.

У пункті 5.1. договору сторони узгодили, що термін виконання робіт з моменту підписання сторонами договору і до 31.12.2016р.

Відповідно до п. 7.1 договору, виконані роботи приймаються замовником з обовязковим складанням відповідного акту здачі-приймання робіт (КБ-2, КБ-3), який підписується уповноваженими представниками замовника та підрядника.

Згідно з п. 11.1 договору, цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2016р., а в частині розрахунків до повного виконання.

На виконання умов договору відповідач придбав та передав позивачу відповідно до видаткової накладної №91 від 30.12.2016р електричні лічильники в кількості 4 штуки на загальну суму 33273,98 грн., в т.ч. ПДВ - 5545,66 грн.

Придбані електричні лічильники позивач передав відповідачу для монтажу 30 грудня 2016 року, що підтверджується актом приймання-передачі.

Позивач оплатив отримані електричні лічильники платіжним дорученням №118 від 28.02.2017р.

На виконання умов договору відповідач придбав та передав позивачу відповідно до видаткової накладної №6 від 17.02.2017р. трансформатори струму опорні в кількості 6 штук на загальні суму 811692,50 грн., в т.ч. ПДВ-135282,08 грн.

Придбані трансформатори струму позивач передав відповідачу для монтажу 17 лютого 2017 року, що підтверджується актом приймання-передачі.

І7 лютого 2017 року між сторонами підписані акт приймання виконаних будівельних робіт №7 за лютий 2017 року (форма №КБ-2в), довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за лютий 2017 року (форма КБ-3), відповідно до яких вартість виконаних робіт становить 23763,12 грн.. в т.ч. ПДВ-3960,52 грн., а також акт про передачу відповідачем позивачу трансформаторів струму та електричних лічильників з монтажу. За взаємною згодою сторін, у відповідності до положень договору була зменшена ціна договору на 20270,40 грн. (44033,52 - 23763,12) в частині вартості виконаних робі.

Відповідно до п. 8.3. договору, за несвоєчасне виконання робіт згідно з умовами цього договору Підрядник сплачує Замовнику пеню в розмірі 0,1% договірної базової ціни робіт за кожну прострочену добу затримки, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від вказаної вартості.

У п. 8.4 договору сторони узгодили, що за невиконання обсягів виконаних робіт відповідач сплачує позивачу штраф в розмірі 2% вартості невиконаних робіт.

Як зазначив позивач, станом на 16.02.2017р. ПП «Тювик» не виконало в строк взяті на себе зобов'язання за спірним договором, а саме, порушило вимоги п.п.1.1 та 5.1 Договору.

Спір виник внаслідок того, що відповідач в порушення умов договору не дотримався терміну виконання договору. Відтак, ПАТ Українська залізниця звернулося до господарського суду Львівської області з позовною заявою про стягнення з відповідача 41783 грн. пені та 62230 грн. штрафу за невиконання договірних зобовязань.

Відповідач не погодився із позовними вимогами та зазначив наступне.

За правовою природою договір №Л/Е-161488/НЮ є змішаним та містить елементи договору купівлі-продажу та договору підряду.

За твердженням відповідача, виходячи із умов п. 8.3 спірного договору, до підрядника може бути застосована господарсько-правова відповідальність у вигляді штрафних санкцій лише за несвоєчасне виконання робіт вартістю 23763,12 грн. по заміні трансформаторів струму ТФЗМ-110 на ВРП-110 в розмірі 2780,29 грн., яка складається з 1116,87грн. пені (0,1% договірної бази ціни робіт) та 1663,42грн. штрафу (7% договірної бази ціни робіт).

Позивач не погодився із твердженням відповідача про визначення договірної бази ціни робіт, зазначивши, що відповідно до ч. 1 ст. 632 ЦК України, ціна в договорі, яка є однією з істотних умов Договору, встановлюється за домовленістю сторін і відповідно до п.3.1 Договору становить 889 000,00 грн. з ПДВ. Сума визначається Договірною ціною та Кошторисними розрахунками.

Відтак, позивач вважає, що договірною базовою ціною спірного договору є сума в розмірі 889 000,00 грн. з ПДВ, а вказаний правочин є договором підряду .

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Позивач та відповідач уклали договір № 10/14 від 16.12.2014р., у звязку із чим набули взаємних прав і обовязків.

Як встановлено судом, укладений сторонами вищевказаний договір за своєю правовою природою відноситься до договорів підряду, з огляду на наступне.

За договором підряду, відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України, одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Підрядник зобов'язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором (ст. 839 ЦК України).

За умовами договору та обставинами справи, відповідач передав позивачу необхідне обладнання для проведення будівельно-монтажних робіт, що підтверджується видатковими накладними №91 від 30.12.2016р. та №6 від 17.02.2017р.

Згідно із ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України, замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Факт виконання відповідачем своїх зобовязань підтверджується матеріалами справи та не заперечено позивачем. Згідно із матеріалами справи, жодних зауважень зі сторони позивача в акті приймання виконаних будівельних робіт №7 за лютий 2017 року (форма №КБ-2в) не зазначено. Відтак, позивач підписуючи вказані акти, та скріплюючи їх печаткою погодився з обємом та вартістю робіт виконаних позивачем. Крім того, позивачем не спростовано факт виконання вказаних робіт відповідачем.

Однак, за умовами договору (п.5.1) термін виконання робіт визначений до 31.12.2016р. При цьому, у звязку із порушенням термінів виконання будівельно-монтажних робіт повне виконання договору відповідачем відбулося 17.02.2017р.

Згідно з положеннями статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне зобов'язання).

За змістом ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п. 8.3 договору, за несвоєчасне виконання робіт згідно з умовами цього договору Підрядник сплачує Замовнику пеню в розмірі 0,1% договірної базової ціни робіт за кожну прострочену добу затримки, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % від вказаної вартості.

У п. 8.4 договору сторони узгодили, що за невиконання обсягів виконаних робіт відповідач сплачує позивачу штраф в розмірі 2% вартості невиконаних робіт.

В матеріалах справи відсутні та сторонами не надані докази пролонгації спірного договору.

У статті 631 ЦК України визначено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Частиною 1 ст. 846 ЦК України передбачено, що строки виконання робіт, їх окремих етапів встановлюються в договорі підряду.

Підписавши договір відповідач прийняв на себе обов'язок виконати роботи у визначений термін. Відповідач прострочив термін виконання робіт, на підставі чого позивачем нарахована договірна санкція.

Відповідач не заперечив проти дійсності порушення термінів виконання робіт, проте, не погодився із визначеною позивачем сумою штрафних санкцій. За твердженням відповідача, в розрахунку суми штрафу та пені необхідно враховувати суму договірної вартості виконаних робіт в розмірі 23763,12 грн., яка була зменшена за взаємною згодою сторін з 44033,52грн. на 20270,40 грн.

Водночас, позивач проводив нарахування, виходячи з п. 3.1 договору, із суми договору, яка становить 889000,00грн.

Пояснення сторін про визначення договірної базової ціни робіт судом відхиляються, зважаючи на наступне.

Як встановлено судом, у додатку №1 до договору від 07.12.2016р. № Л/Е-161488/НЮ договірна ціна складається з вартості робіт в розмірі 44033,52грн., в т.ч. 1230,44грн. ПДВ, та вартості устаткування в розмірі 844966,49грн., в т.ч. 140827,75грн.

Тобто, додатком №1 до договору сторони погодили та розмежували вартість робіт та вартість товару, які є базовими.

За вказаних обставин, виходячи із змісту п.п. 8.3, 8.4 договору, в якості договірної базової ціни робіт для визначення штрафних санкцій має застосовуватися величина обумовлена в додатку №1 до договору від 07.12.2016р. № Л/Е-161488/НЮ, а саме, 44033,52грн. вартості робіт.

Таким чином, саме із суми 44033,52грн. вартості робіт має визначатися розмір пені та штрафу, визначені п.п. 8.3, 8.4.

Згідно з ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому цим Кодексом, іншими законами та договором.

Статтею 218 ГК передбачено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

У разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов'язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості (ч. 2 ст. 231 ГК України).

Судом самостійно здійснено перерахунок суми 7% штрафу, суми 0,1% пені, 2% штрафу, виходячи із суми 44033,52грн. вартості робіт. За розрахунком суду з відповідача слід стягнути на користь позивача 3082,35грн. 7% штрафу та 2113,61грн. 0,1% пені за період з 01.01.2017р. по 17.02.2017р.

Щодо стягнення 17780,00 грн. 2%штрафу, який передбачено п. 8.4. договору, суд зазначає наступне.

Згідно умов п. 8.4. договору, підставою для застосування штрафу у розмірі 2% вартості невиконаних робіт, є невиконання Підрядником передбаченого обсягу робіт, тобто, повна або часткова відмова від виконання робіт. Водночас, як убачається з матеріалів справи, зокрема, наданих Позивачем листів, Відповідач фактично виконав передбачені умовами договору роботи із запізненням від запланованого графіку, що є підставою для покладення на нього відповідальності, передбаченої п. 8.3. Договору, та відповідно виключає підстави для застосування санкцій, визначених п. 8.4 договору.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає заявлені позивачем вимоги такими, що підлягають задоволенню частково, шляхом стягнення з відповідача санкцій, передбачених п. 8.3. договору, в тому числі стягнення 3082,35грн. 7% штрафу та 2113,61грн. 0,1% пені, в решті позову слід відмовити.

Оскільки спір виник за вини відповідача, судовий збір покладається на нього, пропорційно розміру задоволених вимог. Водночас, слід зазначити, що при поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2300,00грн., який перевищує 1,5% від заявленої ціни позову. Тобто, подаючи позов, необхідно позивачу було сплатити 1826,90грн. судового збору. Оскільки, позивач не подавав клопотання до суду про повернення зайво сплаченого судового збору, у суду відсутні підстави для повернення позивачу 473,10грн. зайво сплаченого судового збору з державного бюджету.

Керуючись вимогами ст.ст. 28, 33, 34, 44, 48, 49, 82-84, 116 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задоволити частково.

2.Стягнути з Приватного підприємства Тювик (82600, Львівська область, м. Сколе, вул. Стрийська, 35А, ідентифікаційний код 22406381) на користь Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, в особі регіональної філії Львівська залізниця (79000, м. Львів, вул. Гоголя, 1, ідентифікаційний код 40081195) 3082,35грн. 7% штрафу, 2113,61грн. 0,1% пені та 78,01грн. судового збору.

3.В решті позовних вимог відмовити.

4.Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Повне рішення складено 26.06.2017р.

Суддя Ділай У.І.