ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 року Справа № 910/16635/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Самусенко С.С. - головуючого,
Кролевець О.А.,
Шевчук С.Р.,

розглянувши касаційну скаргуГоловного територіального управління юстиції у місті Києві
на рішення та постановугосподарського суду міста Києва від 23.11.2016 Київського апеляційного господарського суду від 26.04.2017
у справі№ 910/16635/16
господарського судуміста Києва
за позовомКомунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація"
доГоловного територіального управління юстиції у місті Києві
простягнення заборгованості,
за участю представників:
від позивача: Мазурок Я.В.,від відповідача: Субота О.В.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 13.06.2017 касаційну скаргу Головного територіального управління юстиції у місті Києві прийнято до провадження у складі колегії суддів: Самусенко С.С. - головуючий, Владимиренко С.В., Малетич М.М. у відповідності до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 09.06.2017.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Вищого господарського суду України від 26.06.2017 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи №910/16635/16 у зв`язку з відпусткою суддів Владимиренко С.В., Малетича М.М.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 26.06.2017 касаційну скаргу прийнято до свого провадження у складі колегії суддів: Самусенко С.С. - головуючий, Кролевець О.А., Шевчук С.Р. згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.06.2017.

1. Зміст позовних вимог та стислий виклад підстав подання позову

КП "Київжитлоспецексплуатація" звернулося до господарського суду із позовом до Головного територіального управління юстиції у місті Києві , з урахуванням заяви про зменшення позову, про стягнення 97 853,36 грн.

Позов обґрунтовано тим, що всупереч умовам укладеного між сторонами договору №2018 від 01.10.2012 про надання послуг на теплопостачання та технічне обслуговування і утримання внутрішньобудинкових інженерних систем ЦО та їх абонентських уводів, відповідачем неналежно виконувались зобов`язання щодо оплати вартості теплової енергії та вартості технічного обслуговування системи центрального опалення, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість в період з жовтня 2014 по лютий 2016 у розмірі 123 795,59 грн.

2. Стислий виклад суті рішення місцевого та постанови апеляційного господарських судів та мотиви їх прийняття

Рішенням господарського суду міста Києва від 23.11.2016 у справі № 910/16635/16 (суддя Пукшин Л.Г.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.04.2017 (судді: Куксов В.В. - головуючий, Тищенко А.І., Скрипка І.М.), позовні вимоги задоволено.

Судові рішення мотивовано тим, що відповідач з жовтня 2014 року по лютий 2016 року користувався наданими позивачем послугами, проте доказів оплати послуг суду надано не було.

3. Підстави, з яких оскаржено судові рішення господарських судів

Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, не погоджуючись із судовими рішеннями, звернулося до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати, прийняти нове рішення про відмову у позові.

У скарзі зазначається про необґрунтоване стягнення з відповідача заборгованості за період з жовтня 2014 по лютий 2016, оскільки Головне територіальне управління юстиції у місті Києві зверталося до позивача з листом від 22.09.2015 та просило припинити дію договору теплопостачання. На зазначений лист позивач відповіді не надав.

Позивач має правові підстави для стягнення заборгованості лише за жовтень, листопад та грудень 2014 року. Крім того, 31.12.2015 закінчується дія договору теплопостачання. А тому заборгованість має стягуватись лише до 31.12.2015.

4. Обставини справи, встановлені господарськими судами попередніх інстанцій

КП "Київжитлоспецексплуатація" як балансоутримувачем будинку за адресою: м. Київ, вул. Героїв Космосу, 17-А укладено договір з ПАТ "Київенерго" на постачання теплової енергії у гарячій воді та договори з орендарями та власниками нежитлових приміщень про надання послуг з теплопостачання та технічного обслуговування систем центрального опалення.

01.10.2012 між КП "Київжитлоспецексплуатація" та Головним управлінням юстиції у місті Києві (замінено назву на підставі додаткової угоди про внесення змін на Головне територіальне управління юстиції у місті Києві) як споживачем укладено договір №2018 про надання послуг на теплопостачання та технічне обслуговування і утримання внутрішньобудинкових інженерних систем ЦО та їх абонентських уводів.

Відповідно до п.1.1 предметом цього договору є надання послуг на теплопостачання та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої у гарячій воді та експлуатаційних витрат; обслуговування та утримання внутрішньобудинкових інженерних систем ЦО та їх абонентських уводів в нежилому приміщенні (будинку) за адресою: вул. Героїв Космосу, 17 літ А.

Згідно п.2.2 договору підприємство зобов`язано, в тому числі, розподіляти, надану енергопостачальною організацією в цілому на будинок, теплову енергію у вигляді гарячої води на потреби: опалення (під час опалювального сезону), в кількості та в обсягах, що відповідають технічній документації будинку та площі, займаній споживачем (звернення-доручення); надавати послуги по розрахунковому обслуговуванню абонентів з енергопостачальною організацією за спожиту теплову енергію, проводити засобами дирекції, як структурного підрозділу підприємства, технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем опалення, абонентських уводів згідно з наданою калькуляцією.

За п.п.2.3.5, 2.3.6 споживач зобов`язаний забезпечувати належну експлуатацію теплосистем у займаних приміщеннях та своєчасне вжиття заходів з утеплення приміщень та місць загального користування. Своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати (сплачувати) на розрахунковий рахунок Дирекції по експлуатації нежилих будинків (структурного підрозділу підприємства) вартість спожитої теплової енергії та технічного обслуговування теплосистеми.

За п.2.3.10 договору при наявності заборгованості за отримані послуги в забезпеченні тепловою енергією споживач зобов`язаний сплачувати всю суму боргу до закінчення опалювального сезону.

У додатку №2 до договору №2018 від 01.10.2012 визначено порядок розрахунків за теплову енергію, зокрема, п.п. 2, 3 додатку визначено, що споживач щомісяця з 14 по 18 число самостійно отримує у підприємства (за адресою: вул. Артема, 58/2-Д, договірно-розрахунковий відділ) акт звірки на початок розрахункового періоду (один примірник оформленого акту звірки споживач повертає підприємству), розрахунок фактичного споживання теплової енергії за попередній та поточний місяці та технічного обслуговування, з урахуванням остаточного сальдо розрахунків на початок розрахункового періоду та акт виконаних робіт. Сплату за вказаними документами, споживач виконує не пізніше 23 числа поточного місяця.

Відповідно до п.п.6.1, 6.4 договору він №2018 від 01.10.2012 набуває чинності з 23.06.2012 та діє до 31.12.2012. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією зі сторін.

За п.6.3. договору припинення дії договору не звільняє споживача від обов`язку повної сплати фактично спожитих послуг за отриману теплову енергію та технічне обслуговування системи ЦО до моменту звільнення приміщення та передачі його за актом іншому споживачу (орендарю, власнику, або балансоутримувачу приміщення).

Судами встановлено, що укладений між сторонами договір №2018 від 01.10.2012 про надання послуг на теплопостачання та технічне обслуговування і утримання внутрішньобудинкових інженерних систем ЦО та їх абонентських уводів за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Суди встановили, що позивач виконав свої зобов`язання за договором належним чином, надав передбачені договором комунальні послуги (теплопостачання та технічне обслуговування і утримання внутрішньобудинкових інженерних систем ЦО), які прийнято відповідачем.

Відповідач в період з жовтня 2014 року по лютий 2016 року заборгував 97 853,36 грн. вартості теплової енергії.

Позивачем 12.02.2016 на адресу відповідача направлялась претензія, в якій Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація" повідомило, що за відповідачем рахується заборгованість за спожиту теплову енергію та послуги по технічному обслуговуванню системи ЦО, запропонувало провести звірку розрахунків та здійснити погашення заборгованості.

Відповідач на зазначену вище претензію відповіді не надав, заборгованість не погасив.

Представником Головного територіального управління юстиції у місті Києві отримано платіжні вимоги-доручення за жовтень 2014 року - лютий 2016 року, проте оплати наданих позивачем комунальних послуг відповідач не провів, доказів зворотного матеріали справи не містять.

Судами встановлено, що 26.02.2016 Головне територіальне управління юстиції у місті Києві передало, а Департамент комунальної власності міста Києва прийняв приміщення загальною площею 591,2 кв. м., розташоване за адресою: м. Київ, вул. Героїв Космосу, 17, літера А., яке було в орендному користуванні за договором №469 від 23.06.2016 та перебуває на балансі КП "Київжитлоспецексплуатація", що оформлено актом приймання-передачі нерухомого майна.

5. Норми права, на які звертається увага при вирішенні спору

За ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як встановлено ст.903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно п. 5 ч.3 ст.20 цього Закону споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

6. Норми права та мотиви, з яких виходить касаційна інстанція при прийнятті постанови

Відповідно до вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання за договором належним чином, натомість відповідач, прийнявши надані послуги в період з жовтня 2014 року по лютий 2016 року, заборгованість не оплатив.

Судами попередніх інстанцій правильно відхилено посилання відповідача на відсутність правових підстав для нарахування заборгованості з 22.10.2015, з огляду на відправлений відповідачем лист №9/22/13815 від 22.09.2015 про припинення дії договору № 2018 від 01.10.2012.

Як правильно враховано судами, за п.6.3 договору, який є обов`язковим для виконання сторонами, припинення дії договору не звільняє споживача від обов`язку повної сплати фактично спожитих послуг за отриману теплову енергію та технічне обслуговування системи ЦО до моменту звільнення приміщення та передачі його за актом іншому споживачу (орендарю, власнику, або балансоутримувачу приміщення).

Звільнено приміщення відповідачем лише 26.02.2016.

Також суд касаційної інстанції звертає увагу, що оскільки вказаний лист було направлено відповідачем у порушення п.6.4 договору (не у місячний строк до 31.12.2015), він не може вважатись належним повідомленням про припинення дії спірного договору.

Посилання скаржника на непідписання відповідачем актів прийому виконаного опалення та технічного обслуговування після 22.09.2015, за умови існування у відповідача обов`язку самостійного їх отримання, не може свідчити про відсутність у нього обов`язку з оплати отриманих послуг.

При цьому, сам відповідач вказує про отримання вказаних актів, проте вони не були підписані з його сторони.

З огляду на встановлений факт споживання відповідачем наданих позивачем послуг з жовтня 2014 року по лютий 2016 року, господарські суди дійшли правильного висновку про задоволення позову.

За ч.2 ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

7. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

З дотриманням передбачених законодавством меж перегляду справи в касаційній інстанції, заслухавши суддю-доповідача, представників позивача та відповідача, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права господарськими судами попередніх інстанцій, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судами обставин.

Колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що оскаржувані рішення та постанова судів попередніх інстанцій прийнято із повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим для задоволення касаційної скарги правові підстави відсутні.

Відповідно до ст.1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного територіального управління юстиції у місті Києві залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.04.2017 у справі №910/16635/16 залишити без змін.

Головуючий суддя С. Самусенко

Судді: О. Кролевець

С. Шевчук