КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" червня 2017 р. Справа№ 902/219/16
Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: Отрюха Б.В.
суддів: Михальської Ю.Б.
Тищенко А.І.
За участю представників:
Від позивача-1: Ткачук О.С. - представник;
Від позивача-2: Ткачук О.С. - представник;
Від відповідача-1: не з`явились;
Від відповідача-2: Молчанова Н.К. - представник;
Від відповідача-3: не з`явились;
Від третьої особи: не з`явились;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Жмеринської об`єднаної державної податкової інспекції у Вінницькій області
на рішення Господарського суду міста Києва від 12.04.2017
у справі № 902/219/16 (суддя Сташків Р.Б.)
за позовом 1)Міністерства оборони України
2) Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниця
до 1)Мурованокуриловецької районної державної адміністрації
2) Жмеринської об`єднаної державної податкової інспекції у Вінницькій області
3)Міністерства доходів і зборів України
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача- ІНФОРМАЦІЯ_1
про визнання рішень недійсними та визнання права власності

ВСТАНОВИВ:
До Господарського суду Вінницької області звернулись з позовом Міністерство оборони України та Квартирно-експлуатаційний відділ м. Вінниці до Мурованокуриловецької районної державної адміністрації, Могилів-Подільської об`єднаної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Вінницькій області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача- ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання рішень недійсними та визнання права власності.
Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 21.06.2016 було замінено Могилів-Подільську об`єднану податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Вінницькій області на його правонаступника - Жмеринську об`єднану державну податкову інспекцію у Вінницькій області.
Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 21.09.2016 було залучено до участі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Міністерство доходів і зборів.
Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 18.01.2017 було виключено Міністерство доходів і зборів України зі складу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача та залучено Міністерство доходів і зборів України в якості відповідача-3.
Ухвалою від 18.01.2017 Господарський суд Вінницької області направив справу № 902/219/16 за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва, у редакції прийнятої судом в порядку ст.ст. 22, 55 ГПК України заяви, поданої 27.10.2016, про зміну предмету позову (в частині), у якому позивач просив суд:
- визнати недійсним розпорядження Мурованокуриловецької районної державної адміністрації Вінницької області від 14 листопада 2006 року № 376 Про утворення комісії для прийняття до сфери управління ДПА України частини приміщення філії Барсько-Мурованокуриловецького об`єднаного районного військового комісаріату;
- визнати недійсним розпорядження Мурованокуриловецької районної державної адміністрації Вінницької області від 24 січня 2007 року № 15 Про передачу до сфери державної власності в управління ДПА України на баланс Барської міжрайонної податкової інспекції приміщення;
- визнати за Міністерством оборони України право власності на адміністративну будівлю № 1, площею 617 кв.м., яка розташована по вул. Соборна 115, в селищі Муровані-Курилівці, Вінницької області;
- скасувати свідоцтво за номером 23719061 від 02.07.2014 про право власності на нерухоме майно загальною площею 226,8 кв.м., розташоване за адресою Вінницька обл., Мурованокуриловецький район, смт Муровані Курилівці, вул. Леніна, 115.
Позов вмотивовано тим, що всупереч волі особи, уповноваженої державою управляти військовим майном Міністерства оборони України, спірне майно було вилучено та передано у власність іншій особі.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.04.2017 позовні вимоги задоволено частково.
Визнано за Міністерством оборони України право оперативного управління державним майном адміністративною будівлею № 1, площею 617 кв.м., яка розташована по вул. Соборна 115, в селищі Муровані-Курилівці, Вінницької області.
Скасвано свідоцтво за номером 23719061 від 02.07.2014 про право власності на нерухоме майно загальною площею 226,8 кв.м., розташоване за адресою Вінницька обл., Мурованокуриловецький район, смт Муровані Курилівці, вул. Леніна, 115.
Визнано недійсним розпорядження Мурованокуриловецької районної державної адміністрації Вінницької області від 14 листопада 2006 року № 376 Про утворення комісії для прийняття до сфери управління ДПА України частини приміщення філії Барсько-Мурованокуриловецького об`єднаного районного військового комісаріату.
Визнано недійсним розпорядження Мурованокуриловецької районної державної адміністрації Вінницької області від 24 січня 2007 року № 15 Про передачу до сфери державної власності в управління ДПА України на баланс Барської міжрайонної податкової інспекції приміщення.
В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.
Присуджено до стягнення з Мурованокуриловецької районної державної адміністрації на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниця 1607,67 грн. судового збору.
Присуджено до стягнення з Жмеринської об`єднаної державної податкової інспекції у Вінницькій області на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниця 1607,67 грн. судового збору.
Присуджено до стягнення з Міністерства доходів і зборів України на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниця 1607,67 грн. судового збору.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, Жмеринська об`єднана державна податкова інспекція у Вінницькій області звернулася до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського міста Києва від 12.04.2017 у справі № 902/219/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні, обставинам справи.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Жмеринської об`єднаної державної податкової інспекції у Вінницькій області у справі № 902/219/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді: Отрюха Б.В., суддів: Михальської Ю.Б., Тищенко А.І.
Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.05.2017 поновлено строк на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу Жмеринської об`єднаної державної податкової інспекції у Вінницькій області прийнято до провадження та призначено до розгляду на 22.06.2017.
15.06.2017 через канцелярію Київського апеляційного господарського суду від відповідача 1 надійшли пояснення по справі № 902/219/16 в якому відповідач 1 підтримує доводи викладені в апеляційній скарзі відповідача 2, які колегія суддів оглянула та долучила до матеріалів справи.
22.06.2017 через канцелярію Київського апеляційного господарського суду від позивача 1 надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких позивач 1 заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив Апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 12.04.2017 залишити без змін, яке колегія суддів оглянула та долучила до матеріалів справи.
В судовому засіданні 22.06.2017 представник відповідача - 2 надав пояснення по суті спору та просив задовольнити апеляційну скаргу Жмеринської об`єднаної державної податкової інспекції у Вінницькій області, рішення Господарського суду міста Києва від 12.04.2017 скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Представник позивача 1 та позивача - 2 в судовому засіданні 22.06.2017 надав пояснення по суті спору та просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги Жмеринської об`єднаної державної податкової інспекції у Вінницькій області, рішення Господарського суду міста Києва від 12.04.2017 залишити без змін.
В судове засідання, призначене на 22.06.2017, повноважні представники відповідача-1, відповідача-3 та третьої особи не з`явилися.
Як зазначено у пункті 3.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з`явилися у засідання. Відповідно до пункту 3.9.1. вказаної постанови, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.
За змістом зазначеної статті 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.
Відповідно до пункту 2.6.10. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 № 28 оригінал судового рішення залишається в матеріалах справи; згідно з пунктом 2.6.15. вказаної Інструкції на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата.
Дана відмітка є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам судового процесу.
Як вбачається із матеріалів справи, копії ухвали Київського апеляційного господарського суду були надіслані учасникам судового процесу на адреси, зазначені в апеляційній скарзі, що підтверджується відміткою суду на зворотній стороні ухвали.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представників відповідача-1, відповідача-3 та третьої особи, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв`язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.
Беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення суду, апеляційний господарський суд встановив наступне.
Згідно із статтею 1 Закону України Про правовий режим майна у Збройних Силах України, військове майно це державне майно, закріплене, зокрема, за військовими частинами Збройних Сил України, так до такого військового майна, зокрема, належать будинки і споруди.
Вирішення питань щодо забезпечення Збройних Сил України військовим майном, а також визначення порядку його вилучення і передачі, відповідно до статті 2 Закону, належить до компетенції Кабінету Міністрів України. Міністерство оборони України як центральний орган управління Збройних Сил України здійснює відповідно до закону управління військовим майном, у тому числі закріплює військове майно за військовими частинами (у разі їх формування, переформування), приймає рішення щодо перерозподілу цього майна між військовими частинами Збройних Сил України, в тому числі у разі їх розформування.
Відповідно до статті 3 Закону, військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління, з урахуванням тих особливостей, що з моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна; військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням; облік, інвентаризація, зберігання, списання, використання та передача військового майна здійснюються у спеціальному порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України. Військові частини ведуть облік закріпленого за ними майна у кількісних, якісних, обліково-номерних та вартісних показниках і враховують по відповідних службах.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме інвентарної картки № 2791 обліку основних засобів в Бюджетних установах відображено, що на балансі Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниця перебуває та в експлуатацію Барсько-Мурованокуриловецького ОВК (військового комісаріату) була передана адміністративна будівля №1, яка розташована по вул. Соборна 115, в селищі Муровані-Курилівці Вінницької області, інвентарний номер 10301867.
Крім того, перебування вказаної будівлі на балансі Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниця підтверджується рішенням Господарського суду Вінницької області від 29.07.2014 у справі №902/678/14, а тому в силу ст. 35 ГПК України не доводиться знову при вирішенні даного спору.
Зі змісту протоколу №7 від 14.03.1959 вбачається, що у 1959 році відбувся обмін будинками, що належать райвоєнкомату і дитячому садку, внаслідок чого приміщення райвійськкомату було передано дитячому садку, а садок в свою чергу передав воєнкомату приміщення за адресою: вул. Леніна, 54 та земельну ділянку площею 0,24 га. В подальшому, Рішенням виконкому Мурованокуриловецької РР депутатів трудящих № 61 від 03.03.1967 райвоєнкомату було передано гараж та кладову де колись розміщувалась їдальня відділення Сільгосптехніки для розміщення і роботи райвійськкомату.
Таким чином, у Збройних Сил України (райвоєнкомату) виникло право користування спірним нерухомим майном, що розташоване за адресою: вул. Леніна, 54 та земельною ділянкою площею 0,24 га.
Зі змісту державного акта на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ №015120 вбачається, що вказана адміністративна будівля №1 відповідно до інвентаризаційної картки входить в склад військового містечка №123, розташована на земельній ділянці земель оборони кадастровий номер 020020040, право користування якою Барсько-Мурованокуриловецького об`єднаного районного військового комісаріату та використовується для розміщення Барсько-Мурованокуриловецького об`єднаного районного військового комісаріату, тобто являється військовим майном.
Вказане військове майно частина адміністративної будівлі №1 площею 263,2 кв.м. розпорядженнями Мурованокуриловецької районної державної адміністрації Вінницької області була вилучена у 2006 2007 роках з користування Міністерства оборони України в особі КЕВ м. Вінниця і Барсько-Мурованокуриловецького ОВК та передано до сфери управління Барської міжрайонної ДПІ для розміщення Мурованокуриловецького відділення Барської міжрайонної ДПІ, на даний час Міністерство доходів і зборів України.
14.11.2006 Мурованокуриловецькою РДА прийнято розпорядження №376 Про утворення комісії для прийняття до сфери державної власності в управління частини приміщення Барсько-Мурованокуриловецького об`єднаного районного військового комісаріату, пунктом 2 якого доручено комісії до 17.11.2006 здійснити прийом-передачу частини приміщення Барсько-Мурованокуриловецького об`єднаного районного військового комісаріату.
Мурованокуриловецькою РДА 24.01.2007 видано розпорядження №15 Про передачу до сфери державної власності в управління ДПА України на баланс Барської міжрайонної державної податкової інспекції приміщення, пунктами 1.1 і 1.2 якого вирішено зняти з балансового обліку приміщення, що знаходиться за адресою: вул. Леніна (Соборна) 115, смт. Муровані-Курилівці, Вінницької області, 9 кімнат площею 155,58 кв.м. та коридор площею 54,9 кв.м. (разом 210,48 кв.м.) та передати безоплатно до сфери державної власності в управління ДПА України на баланс Барської міжрайонної ДПІ для розміщення Мурованокуриловецького відділення Барської міжрайонної ДПІ.
Зі змісту інформаційної довідки № 24789911з Державного реєстру речових прав вбачається, що 02.07.2017 Реєстраційною службою Мурованокуриловецького районного управління юстиції Вінницької області на підставі указаного розпорядження №15 від 24.01.2007 Мурованокуриловецькою РДА видано, а також на підставі акта приймання-передачі від 24.01.2007, було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, серія та номер 23719061, суб`єкт управління власністю держава в особі Міністерства доходів і зборів, балансоутримувач Могилів-Подільська ОДПІ ГУ Міндоходів у Вінницькій області.
Розпорядженням №15 від 24.01.2007 року Мурованокуриловецькою РДА було передано до сфери державної власності в управління ДПА України кімнати площею 155,58 кв.м. та коридор площею 54,9 кв.м., а разом 210,48 кв.м., тоді як на підставі указаної реєстраційної дії було видано свідоцтво про вибуття з військового майна приміщень навіть більшою площею 226,8 кв.м., при цьому доказів на підставі яких документів відбулась реєстрація права на різницю площ між розпорядженням РДА та фактично зареєстрованих - 16,32 кв.м. матеріали справи не містять.
Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку вилучення і передачі військового майна Збройних Сил затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.08.2002 № 1282, передача військового майна органам, уповноваженим управляти державним майном, самоврядним установам і організаціям та у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст або у їх спільну власність проводиться за рішенням:
1) Кабінету Міністрів України - щодо цілісних майнових комплексів;
2) Міноборони - щодо:
- іншого окремого індивідуально визначеного майна;
- житлового фонду та інших об`єктів соціальної інфраструктури, які перебувають в оперативному управлінні військових частин і передаються не у складі цілісних майнових комплексів.
До прийняття Кабінетом Міністрів України чи Міноборони рішення, зазначеного у пункті 4 цього Порядку, Міноборони проводить вилучення військового майна з оперативного управління військових частин. У разі прийняття рішення про вилучення військового майна воно знімається з обліку в порядку, що визначається Міноборони, і залишається на тимчасовому зберіганні та обслуговуванні цих військових частин.
Тобто, ІНФОРМАЦІЯ_2 не мав права та повноважень надавати згоду та вилучення майна військового містечка та передачу його в управління держави в особі Мурованокуриловецькою РДА, оскільки таке рішення мало право приймати та проводити відповідне вилучення військового майна щодо спірного майна виключно Міністерство оборони України.
Таким чином, оспорювані розпорядження про вилучення спірного військового майна, розташованого за адресою Вінницька обл., Мурованокуриловецький район, смт Муровані Курилівці, вул. Леніна (Соборна), 115, у складі 9 кімнат площею 155,58 кв.м. та коридору площею 54,9 кв.м., а разом 210,48 кв.м., винесені Відповідачем-1 з перевищенням наданих йому повноважень, так як згода особою, уповноваженою державою надавати дозволи та здійснювати вилучення і передачу військового майна, у даному випадку не наддавалась.
Згідно із статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 387 ЦК України визначено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, а також відповідно до статті 391 ЦК України вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до статті 59 Закону України Про місцеве самоврядування акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.
Згідно із статтею 43 Закону України Про місцеві державні адміністрації, розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, Кабінетом Міністрів України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.
Враховуючи той факт, що розпорядження Мурованокуриловецької районної державної адміністрації Вінницької області від 14.11.2006 № 376 Про утворення комісії для прийняття до сфери управління ДПА України частини приміщення філії Барсько-Мурованокуриловецького об`єднаного районного військового комісаріату та від 24.01.2007 № 15 Про передачу до сфери державної власності в управління ДПА України на баланс Барської міжрайонної податкової інспекції приміщення, як таких, що винесені з перевищенням повноважень, всупереч Закону України Про правовий режим майна у Збройних Силах України та порушили право власності Держави Україна в особі Міністерства оборони України, оскільки Мурованокуриловецька районна державна адміністрація розпорядилася військовим майно, без відповідного на це права за відсутності рішення власника в особі Міністерства оборони України, і як наслідок законних підстав приймати розпорядження у Мурованокуриловецької РДА про передачу вказаного майна у власність іншій особі не було, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги в частині визнання розпоряджень недійсними підлягають задоволенню.
Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що підлягає задоволенню позов в частині скасування свідоцтва за номером 23719061 від 02.07.2014 про право державної власності в особі Міністерства доходів і зборів України на нерухоме майно загальною площею 226,8 кв.м., розташоване за адресою Вінницька обл., Мурованокуриловецький район, смт Муровані Курилівці, вул. Леніна, 115, оскільки розпорядження, на підставі якого видано свідоцтво, та оскільки даним свідоцтвом порушується право державної власності на це ж майно в особі Міністерства доходів і зборів України, з власності якого майно вибуло протиправно.
Що стосується вимог про відновлення порушеного права власності позивача-1 на спірне майно та визнання за ним права державної власності на майно в особі позивача-1 слід наголосити, що та обставина, що право власності на спірне майно належить державі, не заперечується жодною зі сторін спору та право власності держави Україна на спірне майно не є порушеним, спір фактично існує про те, який орган уповноважений від імені держави управляти цим майном.
Згідно із статтею 1 Закону України Про правовий режим майна у Збройних Силах України військове майно це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України.
Відповідно до статті 3 Закону військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління з урахуванням особливостей, передбачених частиною 2 статті 3 Закону.
Статтею 137 ГК України визначено, що право оперативного управління захищається законом відповідно до положень, встановлених для захисту права власності.
Таким чином, позовні вимоги в частині визнання права власності за Міністерством оборони України право оперативного управління державним майном адміністративною будівлею № 1, площею 617 кв.м., яка розташована по вул. Соборна 115, в селищі Муровані-Курилівці, Вінницької області, в іншій частині вимог позову слід відмовити про що вірно вказав суд першої інстанції.
Що стосується заяв відповідачів про застосування строків позовної давності суд слід зазначити наступне, позивачі довідалися або могли довідатися про порушення їх прав лише з моменту, коли у ЄДР було внесено запис про право власності відповідача-3 на спірне майно, тобто з 02.07.2014 коли інформація про вибуття права власності на майно та реєстрації його за відповідачем-3 було внесена до відкритого державного реєстру та оскільки відповідно до ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. А обізнаність ІНФОРМАЦІЯ_1 про відчуження майна не свідчить, що про це було відомо Міністерству оборони України та Квартирно-експлуатаційний відділу м. Вінниця.
Таким чином, позивачем не було пропущено строк позовної давності на звернення до суду з даним позовом, встановлений ст. 257 ЦК України, про що вірно вказав суд першої інстанції.
Доводи, які наведені скаржником в апеляційній скарзі, судовою колегією до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно з положеннями ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.
Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.
Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що рішення у даній справі прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, повним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та відповідністю висновків, викладених в рішенні, дійсним обставинам справи, тому рішення є законним та обґрунтованим. Підстав для скасування або зміни вказаного рішення та задоволення апеляційної скарги колегія суддів Київського апеляційного господарського суду не знаходить.
Керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Жмеринської об`єднаної державної податкової інспекції у Вінницькій області залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду міста Києва від 12.04.2017 у справі № 902/219/16 залишити без змін.
Матеріали справи № 902/219/16 повернути Господарському суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.
Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко