номер провадження справи 27/80/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06.07.2017 Справа № 908/1164/17

Суддя Дроздова С.С., розглянувши позовну заяву Фермерського господарства Лучисте-2А (72202 Запорізька область, Веселівський район, смт. Веселе, вул. Лучиста, буд. 2а)

до відповідача ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Запорізькій області (69095 м. Запоріжжя, вул. Українська, 50)

про визнання договору оренди землі № 29 від 27.04.2007р. поновленим та визнання укладеною додаткову угоду до договору оренди землі № 29 від 27.04.2007р. про поновлення договору на 49 років

ВСТАНОВЛЕНО:

06.06.2017р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Фермерського господарства Лучисте-2А до ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання договору оренди землі № 29 від 27.04.2007р. поновленим та визнання укладеною додаткову угоду до договору оренди землі № 29 від 27.04.2007р. про поновлення договору на 49 років.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.06.2017 р., позовну заяву передано на розгляд судді Дроздовій С.С.

Ухвалою суду від 07.06.2017 р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 908/1164/17, присвоєно справі номер провадження 27/80/17 та призначено судове засідання на 21.06.2017 р.

У судовому засіданні 21.06.2017 р., за участю представників сторін від позивача: ОСОБА_2, дов. НОМЕР_1 від 20.08.1996 р., голова фермерського господарства; ОСОБА_3, дов. № 2/01 від 01.01.2017 р.; від відповідача: ОСОБА_4, дов. № 27 від 20.04.2017 р., відповідно до ст. 81-1 господарського процесуального кодексу України, на вимогу позивача здійснювалося фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме програмно-апаратного комплексу Оберіг.

У судовому засіданні 21.06.2017 р. оголошувалася перерва до 06.07.2017 р., відповідно до ст. 77 ГПК України.

06.07.2017 р. до канцелярії господарського суду Запорізької області о 10-58 год. надійшла заява з запереченнями Фермерського господарства Лучисте-2А про відвід судді Дроздової С.С.

Свою заяву заявник мотивує тим, що прослухавши аудіо запис, зібравши нараду, вивчивши юридичні аспекти, проаналізувавши всі ті дії, які стали про двигатися силою за допомогою поважної судді Дроздової С.С., позивач вирішив виявити недовіру суду та особисто судді Дроздовій С.С., тому подальший розгляд справи таким намірами неможливий. Заявник зазначив, що суддею Дроздовою С.С. порушено верховенство права, відмовлено заявнику у наданні позивачу можливості слідкувати за ходом судового засіданні фотозйомкою.

Крім того, заявник зазначив: «суддя Дроздова С.С. у судовому засіданні склоняла мене заключити додаткову угоду на 7 років, дослівно із аудіо запису: «а ви б уклали на 7 років, а потім….» «У державі зараз наболевша тема з приводу оціх земельних ділянок».

Розглянувши заяву про відвід, господарський суд Запорізької області дійшов висновку про її безпідставність, необґрунтованість та визнав такою, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступного:

Відвід це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участь у конкретній справі. Підстави відводу судді це обставини, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді конкретної справи. Ці обставини можуть бути субєктивного характеру і стосуватися особистих звязків судді з особами, які беруть участь у справі, або його особистої поведінки щодо розгляду справи, чи обєктивного характеру і стосуватися процесуального статусу судді у справі, яка розглядалася раніше.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Статтею 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб (ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи.

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 21 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, постанови, прийнятої за його участю, або у перегляді прийнятих за його участю рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами. При наявності зазначених підстав суддя повинен заявити самовідвід. З цих же підстав відвід судді можуть заявити сторони та прокурор, який бере участь в судовому процесі. Відвід повинен бути мотивованим, заявлятись у письмовій формі до початку вирішення спору. Заявляти відвід після цього можна лише у разі, якщо про підставу відводу сторона чи прокурор дізналися після початку розгляду справи по суті. Питання про відвід судді вирішується в нарадчій кімнаті судом у тому складі, який розглядає справу, про що виноситься ухвала. Заява про відвід кільком суддям або всьому складу суду вирішується простою більшістю голосів. У разі задоволення відводу (самовідводу) одному з суддів або всьому складу суду справа розглядається в тому самому господарському суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 21 цього Кодексу.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007р. № 8 Про незалежність судової влади, суддя не зобовязаний давати будь-які пояснення щодо розглянутих справ або справ, які знаходяться в його провадженні, а також надавати їх будь-кому для ознайомлення, крім випадків і порядку, передбачених законом.

Конституційний Суд України в Рішенні від 11.03.2011р. № 2-рп/2011 У справі за конституційним поданням 53 народних депутатів України щодо відповідальності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України Про Вищу раду юстиції встановив, що надання оцінки вчинених суддею процесуальних дій до винесення ним остаточного рішення у справі є втручанням у здійснення правосуддя, що суперечить Конституції України.

Отже, зазначені заявником в заяві обставини не відносяться до тих, які чітко визначені ч. 1 ст. 20 ГПК України, та є підставою для відводу судді.

Розглянувши подану заяву про відвід судді, суд дійшов висновку щодо відмови в її задоволенні, оскільки ГПК України не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть викликати сумнів у неупередженості судді.

До таких обставин може бути віднесено перебування судді в особливих стосунках з особою, яка бере участь у справі. З урахуванням оціночного характеру цього поняття суд, розглядаючи заяву про відвід, повинен виходити з мотивів заяви про відвід і наявності доказів того, що такі стосунки можуть свідчити про упереджене ставлення судді щодо результату розгляду справи. Під особливими стосунками може, наприклад, розумітися службова залежність (зокрема, в минулому) судді (чи його близького родича) від особи, яка бере участь у справі, або її представника, а також інша залежність судді від такої особи.

Підставою для відводу можуть бути публічні заяви судді по суті даної справи. Під публічними заявами слід розуміти виступи, статті, інтервю, інші публікації в засобах масової інформації, виступи перед аудиторією, будь-яке інше прилюдне сповіщення, в якому викладено оцінку судді по суті конкретної справи.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Судочинство провадиться суддею одноособово, колегією суддів чи судом присяжних.

Основними засадами судочинства є:

1) законність;

2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом;

3) забезпечення доведеності вини;

4) змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості;

5) підтримання державного обвинувачення в суді прокурором;

6) забезпечення обвинуваченому права на захист;

7) гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами;

8) забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом;

9) обов'язковість рішень суду.

Законом можуть бути визначені також інші засади судочинства в судах окремих судових юрисдикцій.

Статтею 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено право на повноважний суд. Суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.

Статтею 4-7 ГПК України визначено порядок прийняття судових рішень і вирішення питань щодо розгляду справи. Судове рішення приймається суддею за результатами обговорення усіх обставин справи, а якщо спір вирішується колегіально - більшістю голосів суддів.

Відповідно до п. 1.2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у звязку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, повязані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

За таких обставин, заявником не наведені та не обґрунтовані підстави для відводу судді, визначені приписами статті 20 ГПК України.

Інших обставин, які б викликали сумнів у неупередженості судді та недовірі при розгляді даної справи, у заяві не наведено.

З огляду на наведене, заява Фермерського господарства Лучисте-2А про відвід судді задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 20, 22, 86 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити Фермерському господарству Лучисте-2А у задоволенні заяви в порядку статті 20 ГПК України про відвід судді Дроздової Світлани Сергіївни у справі № 908/1164/17.

Суддя С.С. Дроздова