ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2017р. Справа № 914/602/17

За позовом:Першого заступника керівника Стрийської місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Моршинської міської ради, Львівська обл., м. Моршин
до відповідача:Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Львівська обл., Стрийський р-н, с. Задеревач
про:розірвання договору оренди земельної ділянки від 29.11.2003р., зобов'язання повернути земельні ділянки, стягнення 170682,96 грн. боргу по орендній платі та 48541,24 грн. пені
Суддя - Крупник Р.В. Секретар - Гелеш Г.М.
Представники сторін:
від прокуратури:Труш О.Б. - прокурор;
від позивача:Гульчій І.А. - представник (довіреність №739 від 08.06.2017р.)
від відповідача:ОСОБА_1, Луговий Р.Ю. - адвокат

Прокурору та представникам сторін роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді та здійснення технічної фіксації судового засідання не надходило.

СУТЬ СПОРУ:

27.03.2017р. на розгляд господарського суду Львівської області поступила позовна заява першого заступника керівника Стрийської місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Моршинської міської ради (надалі - Позивач) до ФОП ОСОБА_1 (надалі - Відповідач) про розірвання договору оренди земельної ділянки від 29.11.2003р., зобов'язання повернути земельні ділянки, стягнення 170682,96 грн. боргу по орендній платі та 48541,24 грн. пені.

Ухвалою суду від 30.03.2017р. порушено провадження у справі, її розгляд призначено на 24.04.2017р. Ухвалою від 24.04.2017р. суд відклав розгляд справи 15.05.2017р. Ухвалою від 15.05.2017р. продовжено строк розгляду справи на п'ятнадцять днів, її розгляд відкладено на 12.06.2017р. В судовому засідання 12.06.2017р. суд оголосив перерву до 19.06.2017р.

19.06.2017р. від Стрийської місцевої прокуратури надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої прокурор просить суд у зв'язку з частковим погашенням відповідачем боргу стягнути з останнього 165922,96 грн. боргу, 48541,24 грн. пені, розірвати укладений між Моршинською міською радою та ФОП ОСОБА_1 договір оренди земельної ділянки від 29.11.2003р. та зобов'язати відповідача повернути земельну ділянку.

Суд, ознайомившись з заявою прокуратури, розцінює її, як заяву про зменшення розміру позовних вимог, оскільки у зв'язку з частковою сплатою відповідачем заборгованості зменшився розмір заявленої до стягнення суми боргу. Розглянувши подану заяву, суд приходить до висновку, що така не суперечить законодавству, не порушує чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів, докази її направлення відповідачу долучені до заяви, а відтак суд приймає заяву до розгляду.

Прокурор в судове засідання з'явився, через канцелярію суду подав пояснення по справі з додатками, зменшені позовні вимоги підтримав. Заявлений позов прокурор обґрунтовує тим, що 29.11.2003р. між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого у користування відповідача були передані земельні ділянки кадастровий НОМЕР_2, НОМЕР_3, загальною площею 0,4446 га, які знаходяться по АДРЕСА_1 За умовами договору відповідач зобов'язувався сплачувати земельний податок у розмірі 2230,65 грн. на рік, який вносити щомісячно рівними частинами на розрахунковий рахунок міської ради не пізніше 15 числа наступного місяця. Рішенням господарського суду Львівської області від 15.04.2015р. у справі №914/269/15 в укладений між сторонами договір було внесено зміни в частині нормативної грошової оцінки земельних ділянок та розміру орендної плати. Однак, незважаючи на внесення змін до договору в судовому порядку та взяті на себе за договором зобов'язання, відповідачем допущено заборгованість по орендній платі на суму 165922,96 грн. Відтак, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору (в частині своєчасного та в повному обсязі внесення орендної плати) прокурор просить суд розірвати договір оренди земельної ділянки, зобов'язати відповідача повернути земельну ділянку та стягнути з відповідача на користь позивача 165922,96 грн. боргу та 48541,24 грн. пені.

Представник позивача в судове засідання з'явився, заявлений прокурором позов з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог підтримав, просив суд позов задоволити повністю.

Відповідач та його представник в судове засідання з'явилися, проти позову заперечили, просили суд у задоволенні позовних вимог відмовити. Заперечуючи проти позову представник відповідача зазначає, що ухвалою господарського суду Львівської області від 04.07.2014р. у справі №914/1456/14 за позовом Стрийського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Моршинської міської ради до ФОП ОСОБА_1 про розірвання договору оренди земельної ділянки, повернення земельної ділянки провадження у справі було припинено на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України у зв'язку з відмовою прокуратури від позову. Так як предметом спору у справі №914/1456/14 являлося розірвання договору оренди земельної ділянки від 29.11.2003р., укладеного між Моршинською міською радою та ФОП ОСОБА_1, відтак на думку представника, у задоволенні позову слід відмовити, оскільки згідно ч. 2 ст. 80 ГПК України повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається. З приводу рішення господарського суду Львівської області у справі №914/269/15 представник відмітив, що таке виносилося без участі відповідача, відповідно останній не мав змоги подати відзив на позовну заяву. Також представник додав, що рішенням Стрийського міжрайонного суду від 05.08.2008р. у справі №2-1849/2008 визнано за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (яке знаходиться на орендованих земельних ділянках), а згідно ч. 2 ст. 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою на якій вони розміщені на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. 16.12.2010р. в кафе ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_2 трапилася пожежа, внаслідок якої повністю згоріли дерев'яні будівлі. Враховуючи те, що у відповідача наявні всі правовстановлюючі документи на будівлі, він має намір відносити їх та відповідно і надалі користуватися земельною ділянкою. На думку представника, дані, які зазначені в акті обстеження земельної ділянки від 16.03.2017р. не відповідають дійсності, зокрема, те, що на земельній ділянці відсутні об'єкти нерухомості, не виявлено ознак фундаменту. Як стверджує відповідач, на земельній ділянці є вертикальні залишки фундаменту. Поза увагою позивача та прокуратури залишився п. 7 договору, яким передбачено, що сторони звільняються від відповідальності за часткове чи повне невиконання договірних зобов'язань, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили. Під обставинами непереборної сили слід розуміти такі обставини, протидіяти яким неможливо. До таких обставини відноситься, зокрема, пожежа. Незважаючи на те, що внаслідок пожежі підприємницька діяльність відповідача зупинилися, позивач не зменшив нарахування орендної плати. З урахуванням наведеного відповідач просить суд у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

29.11.2003р. між Моршинською міською радою (Орендодавцем) та ФОП ОСОБА_1 (Орендарем) укладено Договір оренди земельної ділянки (надалі - Договір), на виконання п. 1.1. якого орендодавцем на підставі рішення Моршинської міської ради від 31.10.2003р. №439 передано в оренду терміном на 25р., а орендарем прийнято в строкове, платне володіння і користування земельну ділянку площею 0,4446 га для створення зони по наданню відпочинкових послуг, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 Як вбачається зі змісту Договору та наявних матеріалів справи, зокрема витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, в оренду відповідачеві було передано дві земельні ділянки: кадастровий НОМЕР_2 площею 0,2690 га. та кадастровий НОМЕР_3 площею 0,1756 га, загальною площею 0,4446 га.

У пунктах 2.1.-2.2. Договору сторони погодили, що плата за землю справляється в розмірі ставки земельного податку та складає 2230,65 грн. в рік, в т.ч. ПДВ та вноситься орендарем щомісячно рівними частинами на розрахунковий рахунок Моршинської міської ради. Платіж здійснюється не пізніше 15 числа наступного місяця.

22.06.2005р. між сторонами підписано Угоду про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, відповідно до якої внесено зміни до розділу 2 «Орендна плата» та викладено його в наступній редакції: «Плата за землю становить 2025,15 грн. на рік та вноситься орендарем щомісячно рівними частинами на розрахунковий рахунок №0624 у банку УДК у Львівській області код платежу 13050500, ЗКПО 25260601, МФО 825014, одержувач - фінансове управління при Моршинській міській раді».

В подальшому, на підставі рішення господарського суду Львівської області від 15.04.2015р. у справі №914/269/15 (залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 17.08.2015р.) за позовом Стрийського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Моршинської міської ради до ФОП ОСОБА_1 про внесення змін до договору оренди земельної ділянки до укладеного між сторонами Договору були внесені зміни в частині нормативної грошової оцінки земельних ділянок та розміру орендної плати за користування такими, зокрема, визначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_2) становить 1544947 грн. 70 коп., земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_3) становить 1008523 грн. 48 коп. Орендна плата за земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_2), становить 3% від нормативної грошової оцінки і вноситься орендарем у грошовій формі, що складає в рік 46348 грн. 43 коп. (сорок шість тисяч триста сорок вісім гривень 43 копійки) або 3862 грн. 37 коп. номер НОМЕР_3) становить 4% від нормативної грошової оцінки і вноситься орендарем у грошовій формі, що складає в рік 40340 грн. 94 коп. або 3361 грн. 74 коп. в місяць щомісячними платежами.

Суд не погоджується з твердженням відповідача, що після винесення рішення господарського суду Львівської області від 15.04.2015р. у справі №914/269/15, необхідні зміни в частині орендної плати мали бути внесені сторонами шляхом укладення додаткової угоди до договору, оскільки в силу положень ч.2 ст.187 ГК України, наявність вказаного рішення суду виключає необхідність в підписанні додаткових угод на його виконання.

Відповідно до розрахунку суми боргу по оренді землі від 10.05.2017р. №600, виконаного Моршинською міською радою, за період з лютого 2014р. по січень 2017р. включно, відповідачу було нараховано 171832,96 грн. орендної плати (з урахуванням внесених змін до Договору згідно рішення господарського суду Львівської області від 15.04.2015р. у справі №914/269/15), яка оплачена відповідачем в розмірі 5910,00 грн. (750,00 грн. в червні 2014р., 400,00 грн. в січні 2015р. та 4760,00 грн. в травні 2017р.).

Встановивши наведені обставини справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка.

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст. 1 ЗУ «Про оренду землі»).

Згідно зі ст. 13 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Положеннями п. «в» ч. 1 ст. 96 ЗК України передбачено обов'язок землекористувача своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» визначено, що орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату визначено як одну з істотних умов договору оренди землі.

Так, ст. 24 ЗУ «Про оренду землі» встановлено, що орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами п. 2.1. Договору (з урахуванням змін, внесених Угодою про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 22.06.2005р., рішенням господарського суду Львівської області від 15.04.2016р. у справі №914/269/15), орендар повинен був перераховувати орендну плату на розрахунковий рахунок міської ради щомісячно у визначених цим пунктом розмірах.

Згідно ч. 3 ст. 254 ЦК України, строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. З урахуванням наведеного, строк виконання відповідачем зобов'язання зі сплати оренди - останній день поточного місяця.

Як зазначив прокурор у поясненнях від 15.06.2017р. №05-11-71-17, підставою для звернення з даним позовом до суду послужила несплата відповідачем орендної плати за період з лютого 2014р. по січень 2017р. включно.

Нормами ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що всупереч вимогам закону та умовам укладеного Договору відповідач прострочив внесення орендної плати, позовна вимога про стягнення 165922,96 грн. боргу є документально підтвердженою та такою, що підлягає задоволенню.

При цьому, судом відхиляються посилання відповідача на виникнення форс-мажорних обставин (пожежа у кафе, яка призвела до знищення об'єктів нерухомості, призупинення господарської діяльності та відсутності доходу) в результаті настання яких відповідач не мав можливості належним чином виконати взяті на себе зобов'язання, зокрема, своєчасно та в повному обсязі перераховувати орендну плату з огляду на таке.

Як зазначено у п. 7.2.-7.3. Договору, під обставинами непереборної сили слід розуміти такі обставини, протидіяти яким неможливо. До таких обставин відносяться: повінь, пожежа, землетрус чи інші природні явища, а також війни, військові дії, акти та дії органів влади, тощо. Сторона для якої склались форс-мажорні обставини, до яких подальше виконання договору неможливе, зобов'язана повідомити іншу сторону про початок чи кінець таких обставин протягом 3-ох днів з моменту, коли сторона дізналась про настання таких обставин. Такі обставини мають бути підтверджені документально у встановленому порядку.

Тобто, наведені положення Договору передбачають звільнення орендаря від відповідальності за невиконання взятих на себе зобов'язань у випадку виникнення форс-мажорних обставин, пов'язаних з об'єктом оренди, в даному випадку земельних ділянок кадастровий НОМЕР_2, НОМЕР_3, а тому покликання відповідача на знищення будівлі кафе на орендованій земельній ділянці як на підставу для звільнення від відповідальності за несплату оренди є безпідставним.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 2.2. Договору визначено, що за несвоєчасну сплату справляється пеня в розмірі 0,3% від суми за кожен день прострочення, але не більше 2% від облікової ставки НБУ.

У відповідності до ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Здійснивши перерахунок заявленої до стягнення пені, виходячи з розміру подвійної облікової ставки НБУ, суд зазначає, що пеня підлягає частковому стягненню з відповідача у розмірі 13454,94 грн. В решті цих вимог суд відмовляє.

Згідно приписів ст. 32 ЗУ «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Частиною 2 статті 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

За змістом п. 6.3. Договору, підставою для розірвання договору є зокрема, несплата орендарем земельної плати протягом 6-ти місяців.

Таким чином, суд зазначає, що систематична, починаючи з квітня 2014р. несплата ФОП ОСОБА_1 орендної плати за використання земельних ділянок є порушенням істотних умов Договору, що з огляду на викладені норми законодавства є підставою для розірвання спірного Договору.

Відповідно до ст. 34 ЗУ «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцю земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що у разі закінчення терміну оренди, припинення або розірвання договору оренди земельної ділянки орендар зобов'язаний в 3-ох місячний термін повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених цим договором.

Беручи до уваги наведене, позовна вимога про зобов'язання відповідача повернути орендовані земельні ділянки (на одній з яких (кадастровий НОМЕР_2 знаходилося кафе відповідача) є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

З приводу посилань відповідача на факт розміщення на орендованій земельній ділянці нежитлових будівель належних йому на праві власності, то такі судом відхиляються, оскільки згідно відповіді Моршинського міського сектору ГУ ДСУНС у Львівській області від 22.08.2016р., Акту обстеження земельної ділянки від 16.03.2017р. внаслідок пожежі в кафе-барі ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1 16.12.2010р. була знищена дерев'яна будівля кафе-бару, станом на 16.03.2017р. об'єкти нерухомого майна на орендованій ФОП ОСОБА_1 земельній ділянці не виявлені, відсутні ознаки фундаменту. Доказів протилежного відповідачем не представлено.

Більше того, факт наявності зареєстрованого права власності на об'єкти нерухомого майна, які знаходилися на орендованій земельній ділянці немає правового значення для вирішення питання щодо повернення земельної ділянки, оскільки, в даному випадку рішення суду не стосується об'єкту нерухомості і відповідно до ст. 120 ЗК України власник такого об'єкту не позбавлений права на отримання земельної ділянки у користування для обслуговування нерухомості, що перебуває у його власності, в порядку, визначеному діючим земельним законодавством (Аналогічна правова позиція відображена у постанові ВГС України від 12.03.2013р. у справі №5020-781/2012).

Щодо посилань відповідача на ухвалу господарського суду Львівської області від 04.07.2014р. у справі №914/1456/14 як на підставу відмови у позові, то в даному випадку суд зазначає, що підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки від 29.11.2003р. у справі №914/1456/14 являлося невнесення ФОП ОСОБА_1 орендної плати за період 2012р., 2013р. та три місяці 2014р. В даній справі підставою для розірвання позову являється факт несплати оренди протягом 6 місяців, зокрема, з квітня 2014р. по січень 2017р. Відтак, підстави для припинення провадження у справі, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 80 ГПК України відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України господарський суд порушує справи за позовами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави.

Частиною другою згаданої статті передбачено, що у позовній заяві прокурор самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, за відсутності ж такого органу або відсутності у нього повноважень зазначає про це в позовній заяві.

Згідно п. 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 08.04.99р. №3-рп/99 зі справи за конституційним поданням Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу, прокурори та їх заступники подають до арбітражного суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності.

В силу положень ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Як зазначив прокурор у позовній заяві, підставою для представництва інтересів держави в даному випадку послужило те, що незважаючи на відсутність надходжень до місцевого бюджету від сплати відповідачем орендної плати, Моршинською міською радою не вжито достатніх заходів щодо усунення вказаного порушення, що свідчить про неналежне здійснення зазначеним органом місцевого самоврядування захисту інтересів держави.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь прокуратури Львівської області.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 22, 4-3, 29, 33, 34, 43, 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_3; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Моршинської міської ради (82482, Львівська обл., м. Моршин, вул. І. Франка, 15; ) 165922,96 грн. боргу з орендної плати та 13454,94 грн. пені.

3. Розірвати договір оренди земельної ділянки від 29.11.2003р. укладений між Моршинською міською радою та приватним підприємцем ОСОБА_1, зареєстрований у книзі реєстрації договорів оренди землі по Моршинській міській раді 19.02.2004р., реєстраційний № 09.

4. Зобов'язати Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_3; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) повернути Моршинській міській раді (82482, Львівська обл., м. Моршин, вул. І. Франка, 15; ) земельні ділянки кадастровий НОМЕР_2 площею 0,2690 га та кадастровий НОМЕР_3 площею 0,1756 га, які знаходяться по АДРЕСА_1

5. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_3; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Прокуратури Львівської області (79005, м. Львів, пр. Шевченка, 17/19; ) 5426,74 грн. судового збору.

6. В решті позовних вимог відмовити.

7. Накази видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 116 ГПК України.

8. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93 ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 23.06.2017 р.

Суддя Крупник Р.В.