ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2017 р.Справа № 922/1465/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши справу

за позовом АК "Харківобленерго" м. Харків
до Головного управління Національної поліції в Харківській області, м. Харків
про стягнення коштів в сумі 2119,34 грн.
за участю представників:

позивача ОСОБА_1 за дов. №01-16/2311 від 24.04.2017 р.,

відповідача ОСОБА_2 за дов. № 1494/119-26/01-2017 від 09.06.2017 року, ОСОБА_3 за дов. № 11/119/01/26-2017 від 02.01.2017 року.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерна компанія "Харківобленерго", м. Харків (надалі - позивач) звернулася до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Головного управління Національної поліції в Харківській області про стягнення пені 1615,53 грн., трьох відсотків річних - 167,66 грн. та інфляційних втрат - 336,15 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач вказував на заборгованість Головного управління Національної поліції в Харківській області, що виникла за період з жовтня 2016 р. по березень 2017 р., та на яку було нараховано пеню, відсотки річні та інфляційні втрати, однак, не були своєчасно сплачені відповідачем.

Ухвалою суду від 10.05.2017 р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 22.05.2017 р. об 11:45.

Розгляд справи відкладався з метою забезпечення повного та всебічного встановлення обставин по справі. В судовому засіданні оголошувалася перерва з 13.06.2017 року по 26.06.2017 року до 09 години 45 хвилин.

06.06.2017 р. представник позивача надав заяву про уточнення позовних вимог (вх. 18582) з розрахунком заборгованості, 3% річних та пені.

Статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому суд, виходячи зі змісту заяви, а також змісту раніше поданої позовної заяви і обставин справи, розглядає подану заяву як додаткові пояснення по справі.

Відповідач на виконання вимог суду за супровідним листом (вх. №19451 від 13.06.2017 р.) надав свій розрахунок 3% річних, пені, інфляційних втрат та додаткові документи на підтвердження своєї позиції.

22.03.2017 р. через канцелярію господарського суду від позивача надійшли пояснення по справі (вх. №20414).

Позивач вказував, що підставою позову є договір про постачання електричної енергії №12366 від 23.09.2016 р., а не договір про закупівлю послуги з постачання електроенергії, на який посилається відповідач. Крім того, п. 1.1. договору про закупівлю послуги з постачання електроенергії №5-1803с/2016 передбачено, що всі умови договору про постачання електричної енергії залишаються чинними та обовязковими для виконання сторонами, в разі виникнення спірних питань між умовами цих договорів пріоритет має договір про постачання електричної енергії.

Надані пояснення судом досліджено та долучено до матеріалів справи.

Представник відповідача надав клопотання про зменшення розміру пені (вх. №20725 від 26.06.2017 р.) у звязку з державним фінансуванням та відсутністю вини відповідача, оскільки прострочення було допущено через особливості законодавчого регулювання проведення розрахунків бюджетними організаціями.

Представником позивача було надано заперечення на клопотання про зменшення пені (вх. №20692 від 26.06.2017 р.).

Представники відповідача у призначеному судовому засіданні проти позовних вимог заперечували з підстав, викладених у запереченнях на позовну заяву, просили суд задовольнити клопотання про зменшення розміру пені.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти зменшення пені заперечував.

Враховуючи достатність часу, наданого позивачеві та відповідачеві для підготовки до судового засідання та підготовки витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів та обґрунтування позиції по справі.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

23.09.2016 року між Акціонерною компанією "Харківобленерго" (постачальник) та Головним управлінням Національної поліції в Харківській області (споживач) було укладено Договір про постачання електричної енергії № 12366 (надалі Договір), пролонгований на 2017 рік (п.9.5 Договору).

Відповідно до п. 1 Договору Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з дозволеною потужністю, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору та додатками до Договору, що є його невідємними частинами.

АК «Харківобленерго» виконало свої зобовязання за укладеним Договором, здійснило поставку електричної енергії в період з вересня 2016 року по лютий 2017 року, однак, відповідач здійснював оплату з порушенням строків, розрахованих відповідно до додатку №2 Договору, в результаті чого йому було нараховано пеню, 3% річних та інфляційні втрати.

Дослідивши матеріали справи, пояснення сторін, повністю, всесторонньо, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, оцінивши надані сторонами докази та надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог суд, виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 275 Господарського кодексу України передбачено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюються законами України "Про засади функціонування ринку електричної енергії України" та Закону України "Про електроенергетику".

Відповідно до Закону України «Про електроенергетику» від 16.10.1997 року та «Правил користування електричною енергією», затверджених Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 року, Договір про постачання електричної енергії є основним документом та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Відповідно до п. 2.3.3 Споживач зобов'язується своєчасно оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії та інші нарахування згідно з умовами додатку № 2 «Порядок розрахунків».

Згідно п. 5 додатку №2 до Договору остаточний розрахунок Споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого Постачальником електричної енергії, рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії визначеного за показниками розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом). Споживач протягом З робочих днів з дня закінчення розрахункового періоду повинен отримати в розрахунковому відділі відповідного РВЕ або у відділі розрахунків з юридичними особами "Харківенергозбуту" рахунок на оплату електричної енергії. Цей рахунок має бути оплачений споживачем протягом 5 операційних днів з дня його отримання.

Судом встановлено, що позивачем було здійснено відпуск електричної енергії споживачу в період з вересня 2016 року по лютий 2017 року, оплата за надану електричну енергію здійснювалася відповідачем із порушенням встановлених договором строків оплати, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями книг реєстрації видачі рахунків (а.с. 34-45), платіжними дорученнями (а.с. 109, 111, 115, 116) та листом відповідача від 13.03.2017 р. (а.с. 114) про перерозподіл оплати за платіжним доручення №222 від 08.02.2017 року в рахунок погашення заборгованості за договором №12366 від 23.09.2016 р. Фактичні строки оплати визнані сторонами.

Представник відповідача вказував, що Головне управління Національної поліції в Харківській області є бюджетною організацією і в роботі для оплати послуг з постачання електричної енергії керується ЗУ «Про публічні закупівлі». Головним управлінням вперше, з моменту утворення територіальних органів Національної поліції, був підписаний фінансовий документ Договір про закупівлю послуг з постачання електроенергії, на загальну суму 4462652,00 грн., а 13.10.2016 р. зареєстрований в Державній казначейській службі України, згідно якого Головне управління мало законне право проводити розрахунки з постачальником електроенергії АК «Харківобленерго». До реєстрації даного договору перерахування грошових коштів Головним управлінням, як бюджетною організацією, було неможливим.

Суд не може погодитися із запереченнями відповідача щодо неможливості виконання взятих на себе зобовязань у передбачені договором строки, оскільки за змістом ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, в тому числі від відповідальності за порушення строків виконання зобовязання.

Відповідно до п. 4.5 Порядку розрахунків Розрахунок за електричну енергію здійснюється Споживачем до початку розрахункового періоду на підставі виставленого Постачальником електричної енергії рахунка. У платіжному дорученні Споживач чітко вказує в розділі «призначення платежу»: за який вид нарахування проводиться оплата, за який період здійснюється оплата, номер і дату укладеного договору про постачання електроенергії.

Тому, суд не вбачає підстав для звільнення від відповідальності за прострочення виконання зобовязання по сплаті 17330,89 грн. за січень 2017 року через помилкове зазначення споживачем іншого договору в платіжному дорученні.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 4.2.1 Договору Споживач за внесення платежів, передбачених п. 2.3.3-2.3.4 цього Договору, з порушенням термінів, визначених додатком № 2 "Порядок розрахунків", Споживач сплачує постачальнику суму боргу з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, 3% річних та індексу інфляції. Сума пені нараховується споживачу з першого дня прострочення платежу, який повинен бути здійснений споживачем в термін, встановлений в додатку № 2 "Порядок розрахунків", до дня сплати заборгованості включно та зазначається в рахунку окремим рядком.

Перевіривши розрахунок позивача по нарахуванню пені, 3% річних та інфляційних втрат суд вважає їх обґрунтованими.

В той же час, статтею 83 ГПК України встановлено права господарського суду щодо прийняття рішення, зокрема, суд має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Пленумом Вищого господарського суду в постанові №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 р. були дані розяснення щодо застосування господарськими судами положень зазначеної статті.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Суд, дослідивши періоди на які було допущено прострочення виконання зобовязання, поведінку винної сторони, беручи до уваги те, що причиною прострочення виконання зобовязання стали встановлені законом особливості фінансування бюджетних організацій, при цьому враховуючи інтереси сторін та обовязковість належного виконання господарських зобовязань вважає за необхідне зменшити розмір нарахованої позивачем пені на 50%.

Відповідно до ст. ст. 32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За приписами ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи зазначені положення діючого законодавства України, встановлені обставини, наявність в матеріалах справи належних та достатніх доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, суд задовольняє вимоги позивача з урахуванням зменшення пені на 50%.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 49 ГПК України та те, що з вини відповідача спір було доведено до суду, суд дійшов до висновку, що сума сплаченого судового збору за подання позову до суду у розмірі 1600,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 526, 610, 611, 612, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 275, 276 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 12, 22, 33, 43, 47, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області (61002, м. Харків, вул. Жон Мироносиць, 5 п/р 2615 ДКСУ м. Київ, МФО 820172, ) на користь АК "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська,149, на п/р 5 в АТ "ОСОБА_4 Аваль", м. Київ, МФО 380805, код 00131954) 807,77 грн. пені, 167,66 грн. - три відсотки річних та 336,15 грн. - інфляційних втрат.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області (61002, м. Харків, вул. Жон Мироносиць, 5 п/р 2615 ДКСУ м. Київ, МФО 820172, ) на користь АК "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, на п/р 5 в АТ "ОСОБА_4 Аваль", м. Київ, МФО 380805, код 00131954) витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 27.06.2017 р.

Суддя ОСОБА_5