ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2017 р. Справа № 911/3126/16

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши справу

за позовом Дочірнього підприємства Шенкер, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Білогородка

до Sas "Titan Groupe", м. Париж, Франція

про стягнення 1275,00 євро, що становить 36680,36 грн.

за участю представників

від позивача: ОСОБА_1 (дов. б/н від 30.11.2015 р.), ОСОБА_2 (дов. б/н від 04.05.2017 р.), ОСОБА_3 (дов. б/н від 12.06.2017 р.);

від відповідача: ОСОБА_4 (договір № 11-05/2017 від 11.05.2017 р.);

ОСОБА_5 (генеральний директор).

Обставини справи:

Дочірнє підприємство Шенкер (далі - позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Sas "Titan Groupe" (далі - відповідач) про стягнення 1275,00 євро, що становить 38364,83 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязань з оплати вартості логістичних послуг, які були надані позивачем на підставі договору № 15042015/TG від 15.04.2015 р. надання логістичних послуг, у звязку з чим за ним утворилась заборгованість у сумі 1275,00 євро.

30.05.2017 р. до господарського суду Київської області від відповідача надійшли письмові пояснення, в яких відповідач просить у задоволенні позову відмовити повністю та зазначає, що письмові заявки на перевезення вантажу у встановленому цим договором порядку не оформлювались, надане позивачем листування, долучене до матеріалів справи, не відповідає формі та змісту заявки, передбаченої договором, не містить вичерпних відомостей згідно п. 1.3. додатку 3 від 15.04.2015 р. до договору. Також, відповідач заперечує проти надання позивачем послуг у заявленому розмірі.

13.06.2017 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшли письмові пояснення, в яких позивач зазначає, що 18.02.2016 р. на виконання вимог заявки позивач знайшов транспортний засіб АА7511КР для перевезення вантажу, проте 19.02.2016 р. водій ФОП ОСОБА_6 повідомив, що не зможе здійснити перевезення, у звязку з чим позивач направив інший транспортний засіб ВК0582ВО, який був завантажений 19.02.2016 р. в м. Одеса, після чого був направлений на склад до партнерів у Польщі з метою перевантаження його на польський автомобіль, який доставив вантаж у Францію 29.02.2016 р. Позивач пояснює, що обрав саме таку схему доставки, оскільки на той момент це була єдина можлива доставка, також у замовлені від 18.02.2016 р. не було зазначено, що замовник вимагає тільки пряме авто. Щодо затримки доставки позивач зазначає, що відправником були невірно визначені габарити вантажу, в результаті чого позивачем було замовлено інший автомобіль SBI 32300 / SBI 30333, який мав можливість повністю завантажити вантаж, про що було повідомлено відповідача позивачем електронним листом від 23.02.2016 р.

21.06.2017 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшли пояснення, в яких позивач зазначає, що в електронному листуванні від 18.02.2016 р. між позивачем та відповідачем було узгоджено ціну перевезення у сумі 1275 євро, 29.02.2016 р. вантаж було отримано відповідачем без зауважень, про що свідчить відмітка у CMR № 0008061 від 19.02.2016 р. та електронне повідомлення відповідача від 29.02.2016 р.

У судовому засіданні 27.06.2017 р. представник відповідача надав суду письмові пояснення, в яких відповідач зазначає, що відповідно до листування між сторонами відповідач був зацікавлений у прямій доставці з ОСОБА_4 до Франції 4-х палет дверей. Відповідач також зазначає, що доставка вантажу тривала 15 днів, що є нерозумним строком доставки. Відповідач підтверджує, що у травні 2016 р. ним було отримано рахунок від позивача № 10049101 від 29.04.2016 р., сума якого є предметом стягнення. Також, відповідач повідомляє, що після отримання рахунку між сторонами велось листування з приводу необґрунтованості виставленої суми та її невідповідності наданим послугам, проте позивач жодних заходів для врегулювання спору в досудовому порядку не вчинив.

06.07.2017 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про уточнення ціни позову у гривнях, в якій позивач зазначає, що позовна заява була складена 09.09.2017 р. і ціна позову визначалася на цю дату, однак позовна заява була направлена до суду 20.09.2017 р., коли курс гривні до євро становив 28,7689 грн. за 1 євро. Отже, ціна позову у гривнях на день подання позову становить 36680,36 грн., у звязку з чим позивач просить суд зменшити розмір позовних вимог у гривнях та стягнути з Sas "Titan Groupe" на користь дочірнього підприємства Шенкер борг у сумі 1275,00 грн. євро, що становить 36680,36 грн.

06.07.2017 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшли письмові пояснення, в яких позивач зазначає, що вантаж був отриманий відповідачем 29.02.2016 р., що підтверджується відміткою в CMR № 0008061 від 19.02.2016 р. та електронною перепискою позивача та відповідача від 29.02.2016 р.

06.07.2017 р. до господарського суду Київської області від відповідача надійшли письмові пояснення, в яких відповідач заперечує проти позову, посилаючись на те, що позивачем було в односторонньому порядку змінено маршрут та спосіб доставки, що зумовило його затримку. Також, відповідач заперечує щодо вартості доставки та зазначив, що позивачем не надано обґрунтованого розрахунку суми.

У судових засіданнях 30.05.2017 р., 13.06.2017 р. та 27.06.2017 р. оголошувались перерви до 13.06.2017 р., до 27.06.2017 р. та до 06.07.2017 р., відповідно.

Представники позивача у судових засіданнях 16.05.2017 р., 30.05.2017 р., 13.06.2017 р., 27.06.2017 р. та 06.07.2017 р. позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судових засіданнях 30.05.2017 р., 13.06.2017 р., 27.06.2017 р. та 06.07.2017 р. проти позовних вимог заперечував, не погоджуючись із вартістю наданих послуг.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

15.04.2015 р. між дочірнім підприємством Шенкер (виконавець) та Sas "Titan Groupe" (замовник) було укладено договір № 15042015/TG про надання логістичних послуг (далі договір).

Відповідно до п.1.1. договору замовник доручає, а виконавець приймає на себе обовязок забезпечити надання логістичних послуг за винагороду та за рахунок замовника, а замовник зобовязується прийняти та оплатити надані послуги в порядку та в строки, встановлені в даному договорі та додатках до нього.

Згідно з п. 1.3. договору після надання послуг замовнику сторони підписують акт приймання-передачі послуг.

Порядок та умови надання виконавцем конкретного виду послуг визначається у відповідних додатках до даного договору, які є його невідємними частинами (п. 2.1. договору).

Пунктом 2.2. договору передбачено, що надання послуг за даним договором здійснюється на підставі заявок замовника на кожний вид логістичних послуг. Форми заявок на кожен вид логістичних послуг передбачені у додатках до даного договору.

Згідно з п. 2.3. договору заявка може бути передана або безпосередньо представнику виконавця, або направлена шляхом факсимільного звязку або електронною поштою, у вільній формі, якщо інше не передбачено відповідними додатками до договору. Заявка вважається прийнятою після підтвердження виконавцем.

Відповідно до п. 2.4. договору сторони визнають юридичну силу заявок, направлених електронною поштою, факсом, прирівнюючи такі повідомлення до оригіналів.

Згідно з п. 5.1. договору оплата послуг по договору здійснюється по тарифам виконавця, які встановлені на конкретний вид послуг і вказані у додатках до договору.

Замовник здійснює оплату в євро (доларах США) на підставі виставлених рахунків-фактур по кожній конкретній заявці, яка була прийнята і підтверджена виконавцем (п. 5.2. договору).

Пунктом 5.3. договору передбачено, що оплата послуг виконавця здійснюється шляхом внесення замовником передплати на рахунок виконавця за заплановані послуги або за рішенням виконавця - за фактом наданих послуг протягом 14 календарних днів с дати виставлення виконавцем рахунку на оплату. Всі розрахунки по даному договору здійснюються відповідно до п. 5.2. даного договору шляхом перерахування замовником грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця на підставі відповідних рахунків. Рахунки можуть передаватися поштою або телефаксом.

Відповідно до п. 9.2. договору якщо спір між сторонами неможливо врегулювати шляхом переговорів він підлягає розгляду компетентним судом України на підставі матеріального і процесуального права України.

Пунктом 12.1. договору передбачено, що дія договору починається з дня його підписання і продовжується до його розірвання однією із сторін шляхом письмового повідомлення про це другої сторони за 90 днів до дати розірвання.

Сторонами також підписано додаток № 03 від 15.04.2015 р. «Порядок надання транспортно-експедиторських послуг в сфері міжнародних перевезень вантажу автомобільним транспортом» до договору.

Відповідно до п. 1.1. додатку № 03 від 15.04.2015 р. даний додаток встановлює особливості і порядок надання виконавцем логістичних послуг з організації міжнародних перевезень вантажу автомобільним транспортом.

Згідно з п. 1.2. додатку № 03 від 15.04.2015 р. надання послуг здійснюється за заявкою замовника, яка має бути передана виконавцю не пізніше ніж за 3 дні до дати початку здійснення перевезення.

Пунктом 1.3. додатку № 03 від 15.04.2015 р. передбачено, що заявка повинна містити наступні відомості: інформацію про вантаж; інформацію про вантажовідправника повне найменування, реєстраційні дані, повну адресу, дані та телефон контактної (відповідальної) особи; інформацію про маршрут; інформацію про місцезнаходження вантажу, місце та час його прийняття у відправника, в тому числі країна, місто, вулиця і т.п.; місце і узгодженні строки перевезення вантажу; інформацію про вантажоотримувача повне найменування, реєстраційні дані, повну адресу, дані та телефон контактної (відповідальної) особи; місце експортного або імпортного митного оформлення вантажу; спосіб перевезення вантажу, особливі умови (температурний режим та інші); вартість перевезення та інші витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, вчиненої 19 травня 1956 року в м. Женеві, до якої Україна приєдналась відповідно до Закону України «Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів» N 57-V від 01.08.2006 р. (Конвенція), ця конвенція застосовується до будь-якого договору автомобільного перевезення вантажів транспортними засобами за винагороду, коли зазначені в договорі місце прийняття вантажу для перевезення і місце, передбачене для доставки, знаходяться у двох різних країнах, з яких принаймні одна є договірною країною, незважаючи на місце проживання і громадянство сторін.

Відповідно до ст. 4 Конвенції договір перевезення підтверджується складанням вантажної накладної. Відсутність, неправильність чи утрата вантажної накладної не впливають на існування та чинність договору перевезення, до якого й у цьому випадку застосовуються положення цієї Конвенції.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Конвенції вантажна накладна є первинним доказом укладання договору перевезення, умов цього договору і прийняття вантажу перевізником.

Згідно з ст. 931 ЦК України розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

Відповідно до ст. 9 Закону України Про транспортно-експедиторську діяльність перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні. Таким документом в тому числі може бути міжнародна автомобільна накладна (CMR). Факт надання послуги при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Сторонами узгоджено, що заявка приймається до виконання лише після її підтвердження факсимільним шляхом або електронною поштою (п. 1.6. додатку № 03 від 15.04.2015 р. до договору).

Як вбачається з матеріалів справи, 18.02.2016 р. відповідачем електронною поштою була подана заявка позивачу на перевезення вантажу.

З електронної переписки між позивачем та відповідачем вбачається, що сторони угодили маршрут м. Одеса > Grondrand м. Мускрон (Бельгія) > Gondrand Оне-су-Буа (Франція), строк 5-7 днів, 25 лютого та вартість послуг перевезення 1275,00 євро.

Відповідно до відомостей, зазначених у міжнародній автомобільній накладній (СMR) № 0008061 від 19.02.2016 р.: вантажовідправник «TM Sraj» LLC, одержувач - Sas "Titan Groupe" (відповідач), місце навантаження ОСОБА_4, Україна, найменування вантажу 4 pallet MPF doors.

На виконання умов договору та заявки, позивач надав відповідачу послуги з організації міжнародного перевезення, що підтверджується наявною в матеріалах справи міжнародною автомобільною накладною (СMR) № 0008061 від 19.02.2016 р.

З міжнародної автомобільної накладної (СMR) № 0008061 від 19.02.2016 р. вбачається, що 21.02.2016 р. було здійснено митне оформлення вантажу, що підтверджується відміткою Державної фіскальної служби України, перевезення здійснювалось двома транспортними засобами ВК 0582ВО та SBI 30330, та 29.02.2016 р. виконано перевезення вантажу, що підтверджується відміткою в графі 24 «вантаж одержано».

Отримання відповідачем товару 29.02.2016 р. підтверджується також електронним листуванням між позивачем та відповідачем 29.02.2016 р.

Як вже зазначалось, відповідно до п. 5.3. договору оплата послуг виконавця здійснюється шляхом внесення замовником передплати на рахунок виконавця за заплановані послуги або за рішенням виконавця - за фактом наданих послуг протягом 14 календарних днів с дати виставлення виконавцем рахунку на оплату. Всі розрахунки по даному договору здійснюються відповідно до п. 5.2. даного договору шляхом перерахування замовником грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця на підставі відповідних рахунків. Рахунки можуть передаватися поштою або телефаксом.

Як вбачається з електронної переписки сторін, 04.05.2016р. електронною поштою позивач направив відповідачу рахунок № 10049101 від 29.04.2016 р. на суму 1275,00 євро.

В письмових поясненнях від 27.06.2017 р. відповідач підтвердив, що у травні 2016 р. ним був отриманий від позивача рахунок № 10049101 від 29.04.2016 р., сума якого є предметом стягнення.

22.07.2016 р. позивач направив на електронну пошту відповідача лист, в якому просив відповідача сплатити рахунок за останню поставку.

Проте, відповідач в порушення п. 5.3. договору надані позивачем послуги не оплатив, у звязку з чим за ним утворилась заборгованість у сумі 1275,00 євро.

Відповідач заперечує проти позову, посилаючись на те, що заявка була оформлена з порушенням умов договору. Також, відповідач заперечує щодо вартості наданих послуг, посилаючи на те, що доставка здійснювалась протягом 15 днів, в той час як умовами договору було обумовлено 5-7 днів, а також на те, що доставка здійснювалась двома транспортними засобами, а відповідач був зацікавлений у прямій доставці.

Проте, заперечення відповідача не приймаються судом до уваги з огляду на наступне.

По-перше, відповідно до умов п. 1.6. додатку № 03 від 15.04.2015 р. до договору заявка приймається до виконання лише після її підтвердження факсимільним шляхом або електронною поштою.

Отже, вказаним пунктом сторони передбачили можливість оформлення заявки електронною поштою.

По-друге, в електронній переписці від 18.02.2016 р. сторонами була погоджена вартість послуг перевезення у сумі 1275,00 євро за маршрутом м. Одеса > Grondrand м. Мускрон (Бельгія) > Gondrand Оне-су-Буа (Франція).

По-третє, відповідно до п. 1.2. додатку № 03 від 15.04.2015 р. до договору зміни та доповнення в заявку можуть бути внесені не пізніше ніж за 2 дні до дати початку перевезення.

Відповідно до міжнародної автомобільної накладної СMR № 0008061 від 19.02.2016 р. вантаж було завантажено в ОСОБА_4 19.02.2016 р., проте у звязку з невідповідністю габаритів вантажу вантаж був перевантажений в Польщі на інший автомобіль, про що позивач повідомив відповідача електронним листом від 23.02.2016 р.

З електронної переписки між позивачем та відповідачем вбачається, що 23.02.2016 р. відповідач просив знайти лише пряму вантажівку.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач просив здійснити пряму доставку після оформлення заявки 18.02.2016 р. та після завантаження вантажу для перевезення 19.02.2016 р.

Відповідно до 1.2. додатку № 03 від 15.04.2015 р. до договору відповідач після початку перевезення вже не міг вносити зміни у заявку.

Крім того, матеріалами справи підтверджується надання позивачем відповідачу послуг з організації перевезення та узгодження сторонами вартості цих послуг у сумі 1275,00 євро, а отже посилання відповідача на несвоєчасну доставку не приймається судом до уваги, оскільки зазначене не звільняє відповідача від зобовязання з оплати наданих послуг.

Враховуючи вищевикладене, заперечення відповідача не приймаються до уваги.

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги на підставі договору № 15042015/TG від 15.04.2015 р. надання логістичних послуг у сумі 1275,00 євро, станом на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, то позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 1275,00 євро, що за офіційним курсом НБУ станом на 20.09.2016 р. (дату подачі позову до суду) становить 36680,36 грн. (2876,8908 грн. - 100 євро), підлягає задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК України покладається судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Sas "Titan Groupe" (вул. де Пентьєвр 10, 75008 Париж, Франція (10 rue de Penthiиvre 75008 Paris), код 808394332) на користь дочірнього підприємства Шенкер (08140, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Білогородка, вул. Компресорна, буд. 3, код 24382029) 1275,00 євро (одну тисячу двісті сімдесят пять євро 00 центів), що становить 36680,36 грн. (тридцять шість тисяч шістсот вісімдесят грн. 36 коп.), заборгованості та 1378,00 грн. (одну тисячу триста сімдесят вісім грн. 00 коп.) судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 07.07.2017 р.

Суддя О.О. Рябцева