ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2017 року Справа № 904/10741/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Пархоменко Н.В. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Чередка А.Є.,

при секретарі судового засідання Дон О.Я.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, головний юрисконсульт Відділу загальної судової роботи Юридичного департаменту, довіреність №14-84 від 14.04.2017 року;

від відповідача: не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2017 року у справі №904/10741/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ареанда" ЛТД, м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором купівлі - продажу природного газу у розмірі 17 319,34 грн.

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ареанда" ЛТД заборгованість за договором купівлі-продажу природного газу №1185/15-ТЕ-4 від 12.12.2014 року у розмірі 17 319,34 грн., з яких 12 737,91 грн. - пеня, 667,96 грн. - 3% річних, 3 913,47 грн. - інфляційні.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 01.02.2017 року (суддя Суховаров А.В.) припинено провадження у справі № 904/10741/16, на підставі пункту 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з відсутністю предмета спору.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.03.2017 року ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 01.02.2017 року скасовано, справу №904/10741/16 передано на розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2017 року у справі №904/10741/16 (суддя Манько Г.В.) в задоволенні позову відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що вимоги пункту 3 статті 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Дніпропетровського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2017 року у справі №904/10741/16 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права, в тому числі статей 598, 599 Цивільного кодексу України, статей 4, 43 Господарського процесуального кодексу України та неправильним застосуванням частини першої статті 3, частини третьої статті 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.04.2017 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2017 року у справі №904/10741/16 прийнято до розгляду колегією суддів у складі: головуючий суддя: Пархоменко Н.В. (доповідач), судді: Верхогляд Т.А., Коваль Л.А., розгляд справи призначений у судове засідання на 25.05.2017 року.

Згідно розпорядження керівника апарату суду у звязку із перебуванням судді Верхогляд Т.А. у відпустці призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у справі №904/10741/16.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни колегії суддів для розгляду справи №904/10741/16 визначено колегію суддів у складі головуючий суддя: Пархоменко Н.В. (доповідач), судді: Коваль Л.А., Чередко А.Є.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.05.2017 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2017 року у справі №904/10741/16 прийнято до розгляду колегією суддів у складі: головуючий суддя: Пархоменко Н.В. (доповідач), судді: Коваль Л.А., Чередко А.Є.

У судовому засіданні 25.05.22017 року оголошувалась перерва до 04.07.2017 року.

У судових засіданнях, які відбулися 25.05.2017 року та 04.07.2017 року представник Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити її в повному обсязі.

У судовому засіданні, яке відбулося 25.05.2017 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ареанда" ЛТД проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив залишити рішення місцевого господарського суду без змін.

У судове засідання, яке відбулося 04.07.2017 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ареанда" ЛТД не з'явився, про день, час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 139).

У судовому засіданні 04.07.2017 року оголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Апеляційний суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків, повноту їх дослідження місцевим господарським судом вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 12.12.2014 року між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю фірма "Ареанда" ЛТД (далі - покупець) укладений договір купівлі-продажу природного газу №1185/15-ТЕ-4, за умовами якого продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2015 році природний газ, ввезений на митну територію України Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ, на умовах цього договору. Газ, що продається за цим договором, використовується Покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням.

Відповідно до пункту 2.1 договору продавець передає покупцеві з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року газ обсягом до 415,0 тис. м.

Відповідно до пункту 3.3 договору приймання-передача газу, переданого позивачем відповідачеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печаткою покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами (пункт 3.4 договору).

Сторонами підписані акти приймання-передачі природного газу: за січень 2015 року від 31.01.2015 року на суму 72 324,13 грн.; за лютий 2015 року від 28.02.2014 року на суму 50 989,40 грн., за березень 2015 року від 31.03.2014 року на суму 40 032,72 грн., за квітень 2015 року від 30.04.2015 року на суму 54 717,84 грн., за травень 2015 року від 31.05.2015 року на суму 9 590,75 грн., за червень 2015 року від 30.06.2015 року на суму 4 162,08 грн., за жовтень 2015 року від 31.10.2015 року на суму 24 364,62 грн., за листопад 2015 року від 30.11.2015 року на суму 85 163,88 грн., за грудень 2015 року від 31.12.2015 року на суму 115 612,92 грн. (а.с. 26-34).

Відповідно до пункту 6.1 Договору оплата за газ здійснюється відповідачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Матеріалами справи підтверджується, що Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Ареанда" ЛТД розрахувалося за природний газ поставлений протягом січня грудня 2015 року, однак з порушенням строків оплати.

Причиною виникнення спору є неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю фірма "Ареанда" ЛТД умов договору купівлі-продажу природного газу №1185/15-ТЕ-4 від 12.12.2014 року в частині своєчасної оплати природного газу поставленого у січні, лютому, квітні, травні та червні 2015 року.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобовязань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобовязань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобовязання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобовязань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 7.2 договору у разі невиконання покупцем пункту 6.1 умов цього договору він у безспірному порядку зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим Договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю 5 років (пункт 9.3 договору).

За несвоєчасну оплату природного газу, поставленого у січні, лютому, квітні, травні та червні 2015 року, позивачем нарахована та заявлена до стягнення пеня у сумі 12 737,91 грн. за загальний період з 15.02.2015 року по 05.10.2015 року (по кожному акту окремо, з урахуванням приписів частини 6 статті 232 Господарського кодексу України та здійсненої оплати).

Пеня нарахована відповідно до умов договору, чинного законодавства та підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних за загальний період з 15.02.2015 року по 05.10.2015 року у сумі 667,95 грн. та втрати від інфляції за період з квітня 2015 року по жовтень 2015 року включно у сумі 3 913,47 грн.

Оскільки прострочення виконання грошового зобовязання має місце, є правомірними позовні вимоги про стягнення з відповідача 3% річних у сумі 667,95 грн.

Відповідно до пункту 3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 року № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.97 року №62-97р; цього листа вміщено в газеті "Бизнес" від 29.09.97 року №39, а також в інформаційно-пошукових системах "Законодавство" і "Ліга".

Враховуючи приписи пункту 3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 року № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" апеляційний господарський суд вважає безпідставним нарахування інфляційних втрат за жовтень 2015 року (погашення боргу відбулося 06.10.2015 року), однак враховуючи, що у жовтні 2015 року була дефляція (98,7%), заявлені до стягнення втрати від інфляції є меншими, тому позовні вимоги про стягнення втрат від інфляції підлягають задоволенню у сумі 3 913,47 грн. (у межах заявлених вимог).

Встановивши, що за поставлений природний газ Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Ареанда" ЛТД повністю розрахувалося 06.10.2015 року до набрання чинності Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних, теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за спожиті енергоносії", місцевий господарський суд, не зважаючи на відсутність доказів включення Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ареанда" ЛТД до реєстру підприємств, що беруть участь у врегулюванні заборгованості, як це передбачено ст. 3 вказаного Закону, дійшов висновку про наявність підстав для застосування приписів частини 3 статті 7 вказаного Закону до спірних відносин, у звязку з чим у задоволенні позову відмовив.

Апеляційний господарський суд не погоджується з висновками місцевого господарського суду з наступних підстав.

30.11.2016 року набрав чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" від 03.11.2016 року №1730-VIII, який визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Відповідно до пункту 1 статті 1 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" процедура врегулювання заборгованості - заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості.

Відповідно до статті 2 Закону України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Абзацами 4 та 5 частини 1 статті 1 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" визначено, що заборгованість, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону (далі - заборгованість) - кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відповідно до приписів частини 1 статті 3 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства (далі - реєстр).

Вказана норма кореспондується з абз. 12 частини 1 статті 1 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", яким визначено, що учасники процедури врегулювання заборгованості - підприємства та організації, включені до реєстру, постачальники природного газу та/або електричної енергії, оптовий постачальник електричної енергії, розпорядники коштів державного та місцевих бюджетів, органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Враховуючи наведені вище норми, апеляційний господарський суд дійшов до висновку, що для участі у процедурі врегулювання заборгованості шляхом її списання, теплопостачальні та теплогенеруючі організації повинні бути включені до відповідного реєстру. Так, для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

Для включення до реєстру підприємства централізованого водопостачання і водовідведення, теплопостачальні і теплогенеруючі організації подають центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, заяву, до якої додаються: копії установчих документів; копії наявних ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності; копії балансу підприємства (організації) та звіту про фінансові результати і дебіторську та кредиторську заборгованості станом на 1 липня 2016 року (розрахункова дата) та за останній звітний період; довідка, складена підприємством (організацією) у довільній формі, про обсяги та структуру дебіторської та кредиторської заборгованостей із зазначенням кредиторів, дебіторів, величини і видів заборгованості станом на розрахункову дату та за останній звітний період; копії актів звіряння взаєморозрахунків; розрахунки обсягів заборгованості з різниці в тарифах та копії протоколів територіальних комісій з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах (ця норма не поширюється на теплогенеруючі підприємства, що не постачають теплову енергію населенню).

Відповідальність за повноту та достовірність даних, наведених у поданих документах, несуть учасники процедури врегулювання заборгованості. Рішення про включення або про відмову у включенні до реєстру приймається керівником центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, або уповноваженою ним посадовою особою протягом 10 робочих днів з дня надходження заяви та розміщується на офіційному веб-сайті цього органу (частини 1-2 статті 3 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії").

Таким чином, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що для застосування частини 3 статті 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", відповідно до якої на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом, місцевий господарський суд мав дослідити, чи набув відповідач статусу учасника процедури врегулювання заборгованості та чи був включений до реєстру.

У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази включення Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ареанда" ЛТД до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості чи подання документів, визначених частиною 2 статті 3 вказаного Закону, для включення до такого реєстру.

З урахуванням наведеного, апеляційний господарський суд погоджується із доводами апелянта про те, що місцевим господарським судом неправильно застосовані положення частини 3 статті 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" та, відповідно, відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Апеляційний господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволення у повному обсязі, у сумі 17 319,34 грн. (12 737,91 грн. - пеня, 667,96 грн. - 3% річних, 3 913,47 грн. інфляційні).

Відповідно до частини 2 статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд погоджується із доводами позивача наведеними в обґрунтування апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, місцевим господарським судом були неправильно застосовані норми матеріального права, що стало наслідком прийняття неправомірного рішення, яке відповідно до статті 104 Господарського процесуального кодексу України підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про повне задоволення позову.

Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 104 Господарського процесуального кодексу України, для скасування рішення суду першої інстанції та, відповідно, підстави для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до частини 2 статті 49 Господарського процесуального кодексу України, пункту 4.8 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача у сумі 4 493,80 грн.: за розгляд позовної заяви у сумі 1 378.00 грн., за подання позивачем апеляційної скарги на ухвалу про припинення провадження у справі у сумі 1 600,00 грн., за подання позивачем апеляційної скарги на рішення у сумі 1 515,80 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;.

Оскільки при поданні апеляційної скарги на рішення господарського суду від 04.04.2017 року позивачем надмірно сплачений судовий збір у сумі 244,20 грн. (сплачено 1 760,00 грн., а потрібно 1 515.80 грн. (1 378,00 грн. х 110%), вказана сума підлягає поверненню на підставі пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір".

Оскільки станом на час розгляду справи в матеріалах справи відсутнє клопотання про повернення судового збору особи, яка його сплатила (Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України") судовий збір апеляційним господарським судом під час прийняття постанови не повертається, що не перешкоджає зверненню позивачу із відповідною заявою.

Керуючись статтями 49, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2017 року у справі №904/10741/16 задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2017 року у справі №904/10741/16 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ареанда" ЛТД на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" пеню у сумі 12 737,91 грн., 3% річних у сумі 667,96 грн., інфляційні втрати у сумі 3 913,47 грн., судовий збір у сумі 4 493,80 грн., про що видати наказ.

Видачу наказу доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Повна постанова складена 05.07.2017 року.

Головуючий суддя Н.В. Пархоменко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя А.Є. Чередко