КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2017 р. Справа№ 16/137б/83б/22б

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Пантелієнка В.О.

Доманської М.Л.

За участі представників:

згідно з протоколом судового засідання

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В.

на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 17.05.2017

у справі № 16/137б/83б/22б (суддя М.В. Фесюра)

за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівський завод будівельних матеріалів"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2009 року, боржником подано заяву на підставі статті 51 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону чинній на момент подання заяви) про порушення справи про банкрутство у зв'язку з тим, що станом на 01.12.2009 вартості майна боржника недостатньо для задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 07.12.2009 порушено провадження у справі про банкрутство боржника за ст. 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника, або визнання його банкрутом" (далі за ткстом - Закон № 2343-XII), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та звільнено активи з податкової застави.

Постановою господарського суду у даній справі від 05.05.2010 Товариство з обмеженою відповідальністю (далі за текстом - ТОВ) "Чернігівський завод будівельних матеріалів" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено голову ліквідаційної комісії Авраменка Віктора Анатолійовича.

28.04.2015 ліквідатор боржника Ткачук О.В. звернувся до господарського суду першої інстанції, в межах справи про банкрутство ТОВ "Чернігівський завод будівельних матеріалів" із скаргою, в якій просив суд зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації AT "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича (юридична адреса: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код юридичної особи 34047020) передати ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівський завод будівельних матеріалів" (ідентифікаційний номер юридичної особи 32284441, адреса: 14000, м. Чернігів, вул. Київське шосе, 3) за актом приймання-передачі транспортний засіб банкрута, а саме: автомобіль марки HYUNDAY, модель SONATA, випуску 2007 року, кузов (шасі, рама) № НОМЕР_1, державні номерні знаки НОМЕР_2.

Зазначена скарга ліквідатора боржника мотивована тим, що в процесі здійснення ліквідаційної процедури, 25.06.2007 між ТОВ "ЧЗБМ" таПублічне акціонерне товариство (далі за текстом - ПАТ) "Кредитпромбанк" було укладено договір застави №49.12/05/3265/07, за умовами якого в забезпечення виконання зобов'язань товариства перед Банком за Кредитним договором № 49.8.2/05/2007-К від 25.06.2007, останньому в заставу Банку було передано, зокрема, автомобіль марки HYUNDAY, модель SONATA, випуску 2007 року, кузов (шасі, рама) № НОМЕР_1, державні номерні знаки НОМЕР_2 на підставі Договору застави № 49.12/05/3265/07 від 25.06.2007, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Занудіною О. І. за реєстраційним № 1490. Вказаний автомобіль є власністю ТОВ "ЧЗБМ", що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 виданим РЕГ 1 МРВ ДАІ м. Чернігів 23.06.2007.

Ухвалою суду від 20.08.2015 у справі №16/137б/83б/22б здійснено заміну боржника, визначеного в ухвалі господарського суду Чернігівської області від 27.10.2014, якою ПАТ "Кредитпромбанк" визнано правонаступником - ПАТ "Дельта Банк".

Однак, в процесі неодноразового звернення ліквідатора до ПАТ "Дельта Банк" з вимогами про повернення зазначеного майна, останнє вчинено не було.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 17.05.2017 зобов'язано АТ "Дельта Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича (АДРЕСА_2) вжити заходів до розшуку транспортного засобу банкрута, а саме: автомобіль марки HYUNDAY, модель SONATA, випуску 2007 року, кузов (шасі, рама) № НОМЕР_1, державні номерні знаки НОМЕР_2; зобов'язано АТ "Дельта Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича (АДРЕСА_2) передати ліквідатору ТОВ "Чернігівський завод будівельних матеріалів" Ткачуку О.В. за актом приймання - передачі транспортний засіб банкрута, а саме: автомобіль марки HYUNDAY, модель SONATA, випуску 2007 року, кузов (шасі, рама) НОМЕР_4, державні номерні знаки НОМЕР_2.

Задовольняючи скаргу арбітражного керуючого, місцевий господарський суд виходив з того, що факт передачі транспортного засобу в якості заставного майна, а саме автомобіля марки HYUNDAY, модель SONATA, випуску 2007 року, кузов (шасі, рама) № НОМЕР_1, державні номерні знаки НОМЕР_2, від ПАТ "Кредитпромбанк" до ПАТ "Дельта Банк" підтверджується документально, останнім не заперечується, а отже ПАТ "Дельта Банк" не звільняється від обов'язку передачі транспортного засобу ліквідатору.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою господарського суду першої інстанції, ПАТ "Дельта Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену ухвалу повністю та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги ліквідатора ТОВ "Чернігівський завод будівельних матеріалів" Ткачука О.В. від 28.04.2017.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу ПАТ "Дельта Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. зазначає, що вважає, що оскаржувана ухвала Господарського суду Чернігівської області винесена з неповним вивченням матеріалів справи, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В підтвердження доводів апелянт посилається на те, що відповідно до акту приймання-передачі від 26.09.2014 ПАТ "Кредитпромбанк", в особі виконавчого директора по роботі з клієнтами - ОСОБА_7 передано АТ "Дельта Банк" в особі заступника начальника департаменту по роботі з проблемними активами ОСОБА_8 автомобіль HYUNDAY, модель SONATA - державні номерні знаки НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію та один комплект ключів з пультом сигналізації.

Після звільнення, 29.04.2015 заступника начальника департаменту по роботі з проблемними активами ОСОБА_8 заставного автомобіля не виявлено, тобто при звільненні ОСОБА_8 переданий йому транспортний засіб не повернув банку.

Апелянт звертає увагу суду на те, що 11.05.2017 звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Скаржник в апеляційній скарзі скаржник наголошує, що подаючи свої письмові пояснення до місцевого господарського суду довів, що факт передачі майна є неможливим. На думку, АТ "Дельта Банк", ним доведено, що вжитими є всі заходи щодо розшуку даного майна.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.06.2017 для розгляду скарги сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Верховця А.А., суддів: Пантелієнко В.О., Доманська М.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.06.2017 поновлено ПАТ "Дельта Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. строк апеляційного оскарження ухвали Господарського суду Чернігівської області від 17.05.2017 у справі № 16/137б/83б/22б; прийнято до провадження дану апеляційну скаргу ПАТ "Дельта Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. та призначено її розгляд на 20.06.2017 о 16:00 в судовому засіданні.

20.06.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду (канцелярія) від арбітражного керуючого Ткачука О.В. надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу.

Розгляд апеляційної скарги призначеної на 20.06.2017 не відбувся, оскільки головуючий суддя (суддя - доповідач) з 19.06.2017 по 21.06.2017, відповідно до наказу Київського апеляційного господарського суду № 58-а від 22.05.2017 "Про направлення ОСОБА_9 для участі у підготовці" був направлений до Національної школи суддів України, для участі у підготовці голів та заступників голів апеляційних судів областей та міста Києва, апеляційних адміністративних судів та апеляційних господарських судів.

Після усунення зазначених обставин, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.06.2017 продовжено строк розгляду апеляційної скарги у справі № 16/137б/83б/22б відповідно до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України на п'ятнадцять днів; призначено до розгляду в судовому апеляційну скаргу ПАТ "Дельта Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. - на 22.06.2017 о 12:40 .

В судовому засіданні 22.06.2017 представниками сторін надані усні пояснення по суті спору, відповіді на уточнюючі запитання суду, здійснено обмін репліками, згідно із протоколом судового засідання.

Відповідно до ст. 82 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 22.06.2017 згідно ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону № 2343-XII, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Згідно ч. 5 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Статтею 4-3 ГПК України визначено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Київський апеляційний господарський суд, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників сторін, перевіривши застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Місцевим господарським судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 25.06.2007 між ТОВ "Чернігівський завод будівельних матеріалів" та ПАТ «Кредитпромбанк» було укладено договір застави № 49.12/05/3265/07, за умовами якого в забезпечення виконання зобов'язань

ТОВ "Чернігівський завод будівельних матеріалів" перед Банком за Кредитним договором №49.8.2/05/2007-К від 25.06.2007, останньому в заставу Банку було передано, зокрема, автомобіль марки HYUNDAY, модель SONATA, випуску 2007 року, кузов (шасі, рама) № НОМЕР_1, державні номерні знаки НОМЕР_2, на підставі Договору застави №49.12/05/3265/07 від 25.06.2007 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Занудіною О.І. за реєстраційним № 1490.

Зазначений автомобіль автомобіль є власністю ТОВ "Чернігівський завод будівельних матеріалів", що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 виданим РЕГ 1 МРВ ДАІ м. Чернігів. 23.06.2007.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 05.05.2014 у справі № 16/137б/83б/22б зобов'язано ПАТ «Кредитпромбанк» надати відомості про стан та умови зберігання транспортного засобу ТОВ "Чернігівський завод будівельних матеріалів" автомобіля марки HYUNDAY, модель SONATA, випуску 2007 року, кузов (шасі, рама) № НОМЕР_1, державні номерні знаки НОМЕР_2.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до листа ПАТ «Кредитпромбанк» від 08.08.2014

№ 4131/27-4284-19, останнє повідомило ліквідатора ТОВ "Чернігівський завод будівельних матеріалів", що вказаний автомобіль зберігається за адресою АДРЕСА_3 на підставі договору зберігання майна, укладеного Банком з юридичною особою - зберігачем. Автомобіль зберігається в закритому приміщенні, його стан задовільний.

Як вбачається із комп'ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" та матеріалів оскарження, вперше із клопотанням про витребування заставного майна (HYUNDAY, модель SONATA, випуску 2007 року, кузов (шасі, рама) № НОМЕР_1, державні номерні знаки НОМЕР_2), ліквідатор ТОВ "Чернігівський завод будівельних матеріалів" звернувся до місцевого господарського суду у зв`язку з тим, що листом від 08.08.14 за №4131/27-4284-19 ПАТ "Кредитпромбанк" повідомило ліквідатора про передачу автомобіля на зберігання ПАТ "Укрсоцбанк" на підставі договору зберігання. Ліквідатор вмотивовував власне клопотання тим, що 28.08.14 в процесі здійсненого огляду транспортного засобу було встановлено, що останній не придатний для транспортування. В процесі неодноразового звернення ліквідатора з вимогами про повернення майна від 29.08.2014 та 15.09.2014 до ПАТ "Кредитпромбанк", переданого йому на зберігання, відповіді отримано не було. Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 10.10.2014 суд зобов`язав ПАТ "Кредитпромбанк" надати письмові пояснення щодо витребування ліквідатором заставного майна. Суд витребуваних пояснень на отримав.

Так, розглянувши зазначене клопотання Господарський суд Чернігівської області постановив ухвалу від 27.10.2014 у справі №16/1376/836/226, якою зобов'язано ПАТ «Кредитпромбанк» передати ліквідатору боржника за актом приймання-передачі транспортний засіб банкрута, а саме: HYUNDAY, модель SONATA, випуску 2007 року, кузов (шасі, рама) № НОМЕР_1, державні номерні знаки НОМЕР_2.

Ліквідатор ТОВ "Чернігівський завод будівельних матеріалів" Ткачук О.В. надав пояснення у письмовому відзиві на апеляційну скаргу, які не опротестовувались представником апелянта в судовому засіданні апеляційної інстанції 22.06.2017, що в процесі виконання ухвали суду від 27.10.2014 у справі №16/137б/83б/22б ліквідатору ТОВ боржника стало відомо, що 01.08.2014 між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги (про заміну кредитора у зобов'язанні, нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Виноградовою Н.О., зареєстрованого в реєстрі за № 975, відповідно до якого, на користь ПАТ «Дельта Банк» було передано право вимоги за Кредитним договором № 49.8.2/05.2007-К від 25.06.2007 та Договором застави № 49.12/05/3265/07 від 25.06.2007.

Заставне майно, а саме автомобіль марки HYUNDAY, модель SONATA, випуску 2007 року, кузов (шасі, рама) № НОМЕР_1, державні номерні знаки НОМЕР_2, було передано ПАТ «Дельта Банк» по Акту прийому-передачі від 26.09.2014.

05.02.2015 ліквідатор ТОВ «ЧЗБМ» звернувся до ПАТ «Дельта Банк» з вимогою про передачу

вказаного автомобіля ліквідатору в семиденний строк з моменту отримання вимоги.

03.03.2015 ліквідатор ТОВ «ЧЗБМ» звернувся до ПАТ «Дельта Банк» з повторною вимогою про

передачу вказаного автомобіля ліквідатору в семиденний з моменту отримання вимоги.

20.08.2015 ухвалою Господарського суду Чернігівської області у справі № 16/1376/836/226 замінено Боржника визначеного в ухвалі господарського суду Чернігівської області від 27.10.2014 - ПАТ «Кредитпромбанк», його правонаступником - ПАТ «Дельта Банк».

У зв'язку з тим, що постановою Національного банку України від 02.03.2015 № 150 ПАТ "Дельта Банк" було віднесено до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 №51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк", згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк". У відповідь на лист ліквідатора ТОВ "ЧЗБМ" від 05.11.2015 № б/н представник ПАТ "Дельта Банк" за довіреністю, виданою Уповноваженою особою Фонду на здійснення ліквідації AT "Дельта Банк", листом від 24.12.2015 вих.№18.5/786 повідомив, що на даний час проводиться інвентаризація майна Банку, по закінченні якої, Банк зв'яжеться з ліквідатором ТОВ "Чернігівський завод будівельних матеріалів" з метою узгодження подальших дій із заставним майном. Як зазначає ліквідатор, станом на сьогоднішній день, ухвала Господарського суду Чернігівської області від 27.10.2014 справі №16/137б/83б/22б залишається невиконаною, представники ПАТ "Дельта Банк" та Уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації AT "Дельта Банк" Кадирова В.В. з ліквідатором ТОВ "Чернігівський завод будівельних матеріалів" не зв'язувались, жодної відповіді на заяву від 25.03.2016 вх. №10222 на адресу ліквідатора не надходило.

Як вірно зазначив ліквідатор у відзиві на апеляційну скаргу станом на сьогоднішній день, ухвала Господарського суду Чернігівської області від 27.10.2014 у справі №16/1376/836/226 залишається невиконаною.

Колегія суду звертає увагу, що відповідно до ч. 5 ст. 124 і ч. 3 ст. 129 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України, а обов'язковість рішень суду визнано однією з основних засад судочинства.

Обов'язковість судових рішень гарантована, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судова колегія відхиляє, як необґрунтовані доводи апелянта відносно того, що "суд першої інстанції постановляючи оскаржувану ухвалу фактично порушив права АТ «Дельта Банк» та зобов`язав здійснити те (передати ліквідатору майно), яке фактично на даний час передати не можливо.".

Суд апеляційної інстанції констатує, що статтею 4-2 Господарського процесуального кодексу (далі за текстом - ГПК) України визначено, що правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Дана норма кореспондується зі ст. 22 ГПК України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов'язки.

У відповідності до ст. 4-3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Так, згідно зі статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики європейського суду з прав людини" суди повинні застосовувати при розгляді справ Конвенцію та практику європейського суду з прав людини як джерело права. Що в свою чергу, кореспондується з ч. 1 ст. 9 Конституції, ст. 10 ЦК, Законом від 29 червня 2004 року № 1906-ІV "Про міжнародні договори України" та свідчить про обов'язковість застосування національними судами України норм Конвенції та Першого протоколу до неї як частини національного законодавства.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (далі за текстом - Суд), в тому числі у рішеннях Суду у справах Буланов та Купчик проти України, no. 7714/06 та 23654/08, від 09.12.2010, Чуйкіна проти України, no. 28924/04, від 13.01.2011 - Суд нагадує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов'язків. У такий спосіб здійснюється "право на суд", яке відповідно до практики Суду включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені.

Стаття 13 Конституції України закріплює обов'язок держави забезпечувати захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Зазначені положення Конституції України реалізовані у статті 15 ЦК України, відповідно до якої кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також у статті 20 ГК України, згідно з якою держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Реалізація цивільно-правового захисту відбувається шляхом усунення порушень цивільного права чи інтересу, покладення виконання обов'язку по відновленню порушеного права на порушника.

Відповідно до ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно з ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Колегія суду вважає, що господарський суд першої інстанції в повній мірі дослідив факт передачі транспортного засобу в якості заставного майна, а саме автомобіля марки HYUNDAY, модель SONATA, випуску 2007 року, кузов (шасі, рама) НОМЕР_4, державні номерні знаки НОМЕР_2, від ПАТ "Кредитпромбанк" до ПАТ "Дельта Банк" та дійшов правомірного висновку, що ПАТ "Дельта Банк" не звільняється від обов'язку передачі транспортного засобу ліквідатору.

Відповідно до ст. 26 Закону № 2343-XII усі види майнових активів банкрута, які належать йому на праві власності, включаються до складу ліквідаційної маси. При цьому відповідно до частини 2 цієї статті заставне майно також включається до цієї маси, але використовується для першочергового задоволення вимог заставного кредитора.

Колегія Київського апеляційного господарського суду наголошує, що Конвенцією про захист прав людини і основоположних та зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст. 16 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Посилання Апелянта у поданій скарзі на те, що 11.05.2017 (за вих. № 3697) АТ «Дельта Банк» звернулось до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення щодо неповернення посадовою особою Банку майна ТОВ "Чернігівський завод будівельних матеріалів", з проханням визнати Банк потерпілою стороною, не спростовую висновків суду щодо необхідності повернення Банком майна банкрута на користь останнього.

Більш того, із заявою про вчинення кримінального правопорушення Банк звернувся саме після подання ліквідатором скарги на бездіяльність ПАТ «Дельта Банк», що додатково підтверджує факт вжиття

Уповноваженою особою Фонду дій з розшуку заставного майна ввіреній Банку посадовій особі лише після

виникнення потенційної можливості винесення судового рішення не на користь Банку.

При цьому, на думку колегії суддів, місцевий господарський суд діяв виключно в межах повноважень, встановлених нормами матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів на підставі доказів та пояснень наявних в матеріалах справи, дійшла до висновку, що відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України підстав для скасування чи зміни рішення місцевого господарського суду не вбачає, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

В зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 4-7, 32-34, 43, 44, 49, 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 17.05.2017 у справі № 16/137б/83б/22б залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 17.05.2017 у справі № 16/137б/83б/22б залишити без змін.

3. Матеріали справи № 16/137б/83б/22б повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови підписано 26.06.2017.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді В.О. Пантелієнко

М.Л. Доманська