УХВАЛА

29 червня 2017 року Справа № 913/425/17

Провадження №17/пн-к/913/425/17

За позовом ОСОБА_1, м. Старобільськ Луганської області,

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Старобільське управління механізації», м. Старобільськ Луганської області,

про виплату дійсної (ринкової) вартості частини майна товариства.

Суддя Фонова О.С.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1, паспорт серії ЕН 137117, виданий 27.03.1996 Старобільським РВ УМВС України в Луганській області;

від відповідача: ОСОБА_3, паспорт серії ЕН 080250, виданий 28.12.2001 Старобільським РВ УМВС України в Луганській області.

Суть спору: позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача дійсної (ринкової) вартості частини майна ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Старобільське управління механізації», пропорційній частці позивача у статутному капіталі ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Старобільське управління механізації» балансова вартість якої складає 188671 грн. 28 коп.

У позовній заяві позивачем заявлено клопотання про призначення у справі судової товарознавчої експертизи для здійснення експертної оцінки дійсної (ринкової) вартості необорних і оборотних активів ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Старобільське управління механізації» та його зобовязань для обчислення вартості частини майна, що належить позивачу до сплати.

Представником позивача 26.06.2017 до суду подані письмові пояснення від 26.06.2017 б/н, в яких він зазначив, що позивачем у позовній заяві помилково було визначено суму, яку слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Представник позивача просить суд стягнути з відповідача на його користь 188671,28 грн, що пропорційно частини статурного фонду учасника господарського товариства ОСОБА_1, яка становить 30,% станом на 13.05.2016, ринкова вартість якої буде визначено після проведення у справі судової експертизи.

З огляду на зазначене, представник позивача повідомив, що після отримання результатів судової експертизи, позивачем буде остаточно визначено суму яку слід стягнути з відповідача, тобто можливо збільшено або зменшено розмір позовних вимог, та у разі необхідності буде доплачено судовий збір.

Крім того, представник позивача повідомив, що він звертався до субєкта оціночної діяльності ОСОБА_4 за проведенням оцінки ринкової вартості майна ТОВ «Старобільське управління механізації». Листом від 21.06.2017 за №31 субєкт оціночної діяльності ОСОБА_4 відмовив позивачу.

Представник позивача у поясненнях наполягає на призначенні судової комплексної оціночно-будівельної, автотехнічної, товарознавчої, економічної експертизи з оцінки кожного виду майна, а також зобовязань ТОВ «Старобільське управління механізації», а саме:

- оціночно-будівельної експертизи (для визначення ринкової вартості нерухомого майна);

- автотехнічної експертизи (для визначення ринкової вартості транспортних засобів);

- товарознавчої експертизи (для визначення ринкової вартості механізмів та обладнання);

- економічної експертизи (для визначення ринкової вартості зобовязань товариства та частини майна ТОВ пропорційно частці статутного фонду позивача).

Представник позивача просить на вирішення експерту поставити наступні питання:

1) Яка ринкова вартість необоротних і оборотних активів ТОВ «Старобільське управління механізації» та його зобовязань відображених в його балансі станом та в цінах на дату виходу з товариства позивача ОСОБА_1, тобто на 13.05.2016? А саме:

- яка ринкова вартість нерухомого майна ТОВ «Старобільське управління механізації» відображеного в його балансі станом та в цінах на дату виходу з товариства позивача ОСОБА_1, тобто на 13.05.2016?

- яка ринкова вартість транспортних засобів ТОВ «Старобільське управління механізації» відображеного в його балансі станом та в цінах на дату виходу з товариства позивача ОСОБА_1, тобто на 13.05.2016?

- яка ринкова вартість механізмів та обладнання ТОВ «Старобільське управління механізації» відображеного в його балансі станом та в цінах на дату виходу з товариства позивача ОСОБА_1, тобто на 13.05.2016?

- яка ринкова вартість зобовязань ТОВ «Старобільське управління механізації» відображеного в його балансі станом та в цінах на дату виходу з товариства позивача ОСОБА_1, тобто на 13.05.2016?

2) Яка ринкова вартість необоротних і оборотних активів ТОВ «Старобільське управління механізації» зменшених на суму зобовязань ТОВ «Старобільське управління механізації» згідно даних відображених в його балансі станом та в цінах на дату виходу з товариства позивача ОСОБА_1, тобто на 13.05.2016?

3) Яка ринкова вартість частини майна ТОВ «Старобільське управління механізації», пропорційно частці статутного фонду учасника господарського товариства ОСОБА_1, що становить 30,% станом на 13.05.2016?

Проведення судової комплексної оціночно-будівельної, авто-технічної та товарознавчої, економічної експертизи позивач просить доручити Донецькому науково-дослідницькому інституту судових експертиз (84112, м. Словянськ Донецької області, вул. Поштова, буд.67).

Відповідач у відзиві на позов від 23.06.2017 б/н частково не погодився з позовом, зазначаючи про те, що докази щодо внесення позивачем його майна або коштів до статутного капіталу ТОВ «Старобільське управління механізації» відсутні, оскільки ТОВ «Старобільське управління механізації» утворилось шляхом перетворення з ВАТ «Старобільське управління механізації», всі права та обовязки, в тому числі й суми внесків у статутний капітал передались з ВАТ до ТОВ у еквівалентному розмірі.

Відповідач зазначив, що доказом може служити Реєстр власників іменних цінних паперів станом на 18.04.2013, який видавався сектором реєстраторської діяльності ПАТ «Український комунальний банк». Спочатку ВАТ «Старобільське управління механізації» було створено шляхом приватизації підприємства зі змішаною формою власності «Старобільське управління механізації» Луганського «ОБЛАГРОБУДУ». Частину державного майна було викуплено у формі державного майна за рахунок ваучерів та грошових коштів у сумі, що не перевищує половини вартості ваучера, а решта майна передавалася Луганським «ОБЛАВТОБУДОМ». Після приватизації ВАТ «Старобільське управління механізації» нараховувало 115 акціонерів. ОСОБА_1 успадкував 0,9909% частки у статутному капіталі або 39,31 грн у грошовому еквіваленті від батька, а останні 29,5334% або 1171,55 грн у грошовому еквіваленті купив у акціонерів.

Відповідач зазначив, що підставою для виключення ОСОБА_1 зі складу учасників товариства є подання заяви до ТОВ «Старобільське управління механізації» про добровільний вихід зі складу учасників товариства, а датою виходу є 23.05.2016.

Відповідач повідомив, що товариством було складено баланс на дату виходу учасника, а саме: на 01.06.2016, на позачергових загальних зборах ТОВ «Старобільське управління механізації» було прийнято рішення: «Затвердити баланс станом на 01.06.2016 в сумі 695 тис.грн, про що складено протокол №5 від 19.05.2017. З необоротних та оборотних активів, що складаються в сумі 695 тис.грн вирахувати довгострокові та поточні зобовязання в сумі 239 тис.грн, то баланс дорівнює 455,1 тис.грн станом на 01.06.2016.

Відповідач вважає, що вартість частини майна ТОВ «Старобільське управління механізації», що пропорційна розміру частки в статутному капіталі товариства позивача ОСОБА_1 складає 30,% або 138916,52 грн.

Відповідач зазначив, що передавальний акт, затверджений загальними зборами ВАТ «Старобільське управління механізації» протоколом №2 від 24.04.2013, містив дані про вартість необоротних активів, оборотних активів, власний капітал, довгострокові зобовязання та баланс станом на 24.04.2013, який складав 574,4 тис.грн. Підприємство протягом 2013-2017 років працювало збитково, придбання основних засобів не відбувалося, а баланс станом на 01.06.2016 складав 695 тис.грн за рахунок зменшення збитків підприємства. Внесення грошових коштів або майна ОСОБА_1 не відбувалося.

З огляду на викладене, відповідач вважає, що проведення судової експертизи недоцільно та вимоги позивача ОСОБА_1 відносно проведення товарознавчої експертизи не правомірними.

У судовому засіданні 26.06.2017, на підставі ст.77 ГПК України, було оголошено перерву до 29.06.2017.

Представником відповідача 27.06.2017 до суду подана заява від 23.06.2017 №73, в якій він повідомив суд, що він не міг прибути в судове засідання 08.06.2017 у звязку з відрядженням, про що він повідомив суд надіславши заяву від 06.06.2017 №52 на електронну адресу суду, але вказана заява не дійшла, тому надав її повторно.

Суд звертає увагу представника відповідача, що надіслана на електронну адресу суду електронна копія заяви від 06.06.2017 №52 з додатками, не прийнята до розгляду судом, як процесуальні документи, адресовані суду, оскільки ця заява надіслана представником відповідача з порушенням Регламенту обміну електронними документами між судом та учасниками судового процесу (далі Регламент), затвердженого наказом Державної судової адміністрації України №105 від 07.09.2012 «Про реалізацію пілотного проекту щодо обміну електронними документами між судом та учасниками судового процесу». Зокрема, всі процесуальні документи, які надсилаються до суду електронною поштою повинні бути скріплені електронним цифровим підписом, відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Крім того, представник відповідача просить суд справу до розгляду не призначати в період з 27.06.2017 по 20.07.2017, у звязку з його відпусткою і з виїздом за межі України.

Суд звертає увагу представника відповідача, що відповідно до ст.28 ГПК України справи юридичних осіб у господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації; довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої особи та посвідчується печаткою підприємства, організації. Таким чином, право на представництво юридичної особи пов'язано не з конкретною фізичною особою, а з наявністю акту органу управління юридичної особи, якими їй наділяються повноваження вчиняти певні юридичні дії.

До того ж, суд зазначає, що не призначати розгляд справи майже на місяць з-за відпустки представника сторони є недоцільним з огляду на можливість представництва іншою компетентною та уповноваженою особою.

Після перерви позивачем до суду подані заперечення на відзив відповідача від 29.06.2017 б/н, в яких він зазначив, що висновки відповідача про дату виходу позивача з товариства, а саме 23.05.2016, вважає помилковими та необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 4 розділу 5 Статуту товариства (чинного на момент виходу позивача з товариства), моментом виходу учасника товариства та розрахунку частини вартості майна, належної до виплати учаснику, який виходить, є дата подання ним заяви про вихід відповідній посадовій особі товариства, або вручення заяви цім особам органами зв'язку.

Позивач зазначив, що рішенням Господарського суду Луганської області від 24.04.2017 у справі №913/220/17 було встановлено, що датою виходу позивача з ОСОБА_2 слід вважати 13.05.2016 (дата направлення заяви відповідачу), а строк в 12 місяців з дати виходу 13.05.2016. Рішення суду набрало чинності.

Згідно з ч.3 ст.35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на зазначене, позивач вважає, що доводи відповідача, що датою виходу позивача є 23.05.2016 є безпідставними і такими, що не заслуговують на увагу.

Крім того, позивач у запереченнях підтримав раніше заявлене клопотання про призначення судової комплексної оціночно-будівельної, автотехнічної, товарознавчої, економічної експертизи, викладене у письмових поясненнях від 26.06.2017 б/н, і гарантує оплату проведення експертизи.

На виконання вимог суду відповідачем за листом від 28.06.2017 б/н надані до матеріалів справи документи, які долучені судом до матеріалів справи, а саме:

- пояснення щодо розшифровки статей балансу, відносно дати виходу ОСОБА_1 та відносно положень Статуту товариства;

- розрахунок частини вартості майна, що належить до сплати ОСОБА_1;

- копія журналу реєстрації вхідної кореспонденції за 2014-2016 роки;

- довідку про перелік робітників ОСОБА_2 за період з 01.05.2016 по 01.06.2016;

- перелік основних засобів станом на 01.06.2016;

- розшифровку до рядків балансу станом на 01.06.2016;

- копію таблиці 6 «Відомості про нарахування заробітної плати застрахованим особам»;

- копію розписки про одержання звіту територіальним фіскальним органам за пять місяці 2016 року;

- копію відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Статуту ТОВ «Старобільське управління механізації» (в редакції станом на 2013 рік), затвердженого рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Старобільське управління механізації» (протокол від 24.04.2013), ОСОБА_2 створено як корпоративне підприємство за рішенням осіб, означених в розділі 3 цього Статуту (далі - Учасники), шляхом обєднання їх майна та участі в підприємницькій діяльності з метою одержання прибутку, у звязку з реорганізацією шляхом перетворення Відкритого акціонерного товариства «Старобільське управління механізації» заснованого 31.03.1994 (зареєстрованого 31.03.1994 Старобільськой райдержадміністрацією Луганської області номер свідоцтва про державну реєстрацію (перереєстрацію) юридичної особи 554173 000500), ідентифікаційний код 03151807). ТОВ «Старобільське управління механізації» є правонаступником ВАТ «Старобільське управління механізації» всіх його прав та зобовязань. ТОВ «Старобільське управління механізації» є підприємницьким товариством.

У п.1 розділу 3 Статуту ТОВ «Старобільське управління механізації» (в редакції станом на 2013 рік) зазначено, що учасниками ОСОБА_2 є громадяни України та юридична особа, в тому числі: ОСОБА_1.

Згідно з п.1 розділу 4 Статуту ТОВ «Старобільське управління механізації» (в редакції станом на 2013 рік), для забезпечення діяльності ОСОБА_2 створюється статутний капітал, який складається з вартості вкладів його учасників і становить 3966,86 грн частки в статутному капіталі розподілені між учасниками товариства, зокрема: ОСОБА_1 - вклад на суму 1210,86 грн, що складає 30,%.

У п.1 розділу 5 Статуту ТОВ «Старобільське управління механізації» (в редакції станом на 2013 рік) визначено, що участь в товаристві може припинитися шляхом, зокрема, виходу учасника з ОСОБА_2.

Питання стосовно припинення участі в товаристві розглядається на загальних зборах учасників.

У п.4 розділу 5 Статуту ТОВ «Старобільське управління механізації» (в редакції станом на 2013 рік) зазначено, що учасник ОСОБА_2 має право вийти з ОСОБА_2, повідомивши товариство про свій вихід шляхом надання заяви в строк не пізніше, ніж за один тиждень до виходу. По закінченні вказаного строку заява, надана учасником, який прийняв рішення про вихід, розглядується на загальних зборах. Учасник, який виходить, має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці в статутному капіталі товариства. Частина майна, що підлягає виплаті, встановлюється згідно з балансом, який складається на дату виходу учасника з товариства. Моментом виходу учасника товариства та розрахунку вартості частини майна, належної до сплати учаснику, який виходить, є дата подання ним заяви про вихід відповідній посадовій особі товариства або вручення заяви цим особам органами звязку. Учаснику, що вийшов, виплачується належна йому частина прибутку, одержаного ОСОБА_2 у даному році до моменту його виходу. Виплати здійснюються після складання звіту за фінансовий рік, в якому учасник вийшов з ОСОБА_2, та в термін до 12 місяців з моменту виходу. За домовленістю між учасниками та ОСОБА_2 виплата вартості частини майна ОСОБА_2 може бути замінена передаванням майна в натурі. Якщо вклад до статутного капіталу був здійснений шляхом передавання права користування майном, відповідне майно повертається учаснику без виплати винагороди. Порядок та спосіб визначення вартості частини майна, що пропорційна частці учасника в статутному капіталі, а також порядок та спосіб її виплати визначаються та затверджуються на загальних зборах відповідно до діючого законодавства. Спори, що виникають у звязку з виходом учасника з ОСОБА_2, в тому числі спори щодо порядку визначення частки в статутному капіталі, її розміру та строків виплати, а також щодо належної частини прибутку (дивідендів) вирішуються судом.

Прийнявши рішення про вихід з числа учасників товариства, позивач направив відповідачу нотаріально посвідчену заяву від 13.05.2016 (зареєстрованою в реєстрі за №415) про вихід зі складу учасників ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Старобільське управління механізації» (а.с.54-55).

Позивач звернувся до відповідача із заявою №2 від 09.06.2016 про складання та надання йому балансу товариства на дату його виходу з ОСОБА_2 (з відповідними розшифровками балансу) та виплати йому реальної ринкової вартості частини майна ОСОБА_2, що пропорційна його частці у статутному капіталі ОСОБА_2.

Відповідач у відповіді від 20.07.2016 № 2 зазначив, що прохання учасника ОСОБА_2 суперечить пункту 4 статті 5 Статуту ОСОБА_2, а саме: "частина майна, що підлягає виплаті, встановлюється згідно з балансом, який складається на дату виходу учасника з ОСОБА_2". Водночас, відповідачем позивачу була направлена копія балансу ТОВ «Старобільське управління механізації» станом на 01.08.2016.

Пунктом 1 розділу 6 Статуту ТОВ «Старобільське управління механізації» (в редакції станом на 2013 рік) визначено, що вищим органом управління товариства є загальні збори учасників. Загальні збори складаються з самих учасників чи призначених ними представників. Учасник має кількість голосів на загальних зборах учасників, пропорційну розміру його частці в статутному капіталі товариства. Збори учасників обирають голову товариства.

У п.2 розділу 6 Статуту ТОВ «Старобільське управління механізації» (в редакції станом на 2013 рік) визначено які питання вирішують загальні збори учасників.

Як зазначив позивач, що загальними зборами учасників ТОВ «Старобільське управління механізації» від 16.12.2016 було задоволено його заяву про вихід із складу учасників ТОВ «Старобільське управління механізації», але питання щодо розрахунків з ним не вирішено, а було перенесено на вирішення наступних загальних зборів ТОВ «Старобільське управління механізації».

Позивач повідомив, що в березні 2017 року він разом з іншими учасниками, які вийшли з ОСОБА_2, звернулися до господарського суду з позовом до ТОВ «Старобільське управління механізації» про виплату дійсної (ринкової) вартості майна ОСОБА_2.

Рішенням господарського суду Луганської області від 24.04.2017 у справі №913/220/17 було відмовлено у задоволенні позовних вимог, оскільки на момент звернення до суду щодо позивачів з боку відповідача не було порушено право на отримання відповідної виплати, тому що з моменту виходу жодного з позивачів, як на момент звернення з позовом, так і на момент винесення рішення не пройшло 12 місяців з дати виходу, тобто позивачі звернулися до суду до закінчення 12 місячного терміну проведення розрахунків відповідно до ст.54 Закону України «Про господарські товариства».

У звязку з невиплатою на даний час вартості частки майна, що належить позивачу а також спливом 12 місяців з дати виходу, позивач з вернувся з даним позовом до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Згідно з ст.54 Закону України „Про господарські товариства" при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному (складеному) капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі. Учаснику, який вибув, виплачується належна йому частка прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту його виходу. Майно, передане учасником товариству тільки в користування, повертається в натуральній формі без винагороди.

Відповідно до п. 4.14 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 №4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» (далі Постанова №4), під час розгляду спорів про стягнення вартості частини майна ТОВ та розміру частини прибутку господарські суди повинні мати на увазі, що вартість майна та розмір частини прибутку товариства, що належать до виплати учаснику, який вийшов, обчислюються на дату волевиявлення учасника вийти з товариства, тобто на дату подання учасником заяви про вихід з товариства.

Під час вирішення спорів щодо розрахунків з учасником, який вийшов (виключений) з товариства, господарським судам слід враховувати, що вартість частини майна товариства, що належить до виплати такому учаснику, повинна визначатися виходячи з вартості усього майна, що належить товариству, в тому числі основних засобів, нематеріальних активів, оборотних активів, майна невиробничого призначення з урахуванням майнових зобов'язань товариства (п. 4.19 Постанови №4).

Згідно з п. 4.20 Постанови №4, учасник ТОВ або ТДВ має право вимагати проведення з ним розрахунків на підставі дійсної (ринкової) вартості майна товариства, а отже, господарським судом має бути задоволено клопотання учасника, який вийшов (виключений) з ТОВ або ТДВ, про здійснення експертної оцінки дійсної (ринкової) вартості необоротних і оборотних активів товариства та його зобов'язань для обчислення вартості частини майна, що належить до сплати такому учаснику.

Відповідно до п.30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів», при визначенні порядку і способу обчислення вартості частини майна товариства та частини прибутку, яку має право отримати учасник при виході (виключенні) з ТОВ (ТДВ), а також порядку і строків їх виплати господарські суди мають застосовувати відповідні положення установчих документів товариства. У випадку неврегульованості в установчих документах вартість частини майна товариства, що підлягає виплаті, повинна відповідати вартості чистих активів товариства, що визначається в порядку, встановленому законодавством, пропорційно його частці в статутному капіталі товариства на підставі балансу, складеного на дату виходу (виключення). Розрахунок належної учаснику частини прибутку здійснюється на дату виходу (виключення) з товариства. У разі, якщо учасник не повністю вніс (не повністю оплатив) свій вклад до статутного капіталу товариства, йому виплачується дійсна вартість частки пропорційно внесеній (оплаченій) частині вкладу.

Під час розгляду справи у звязку з різним вартісним визначенням частки майна товариства позивачем і відповідачем, виникла необхідність у визначені вартості належної до виплати позивачеві вартості частки майна ТОВ «Старобільське управління механізації». Визначення зазначеного питання потребує спеціальних знань.

З огляду на вищевказане, суд дійшов висновку, що клопотання про призначення у справі судової експертизи підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 1 Закону України Про судову експертизу, судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні суду.

Відповідно до статті 41 Господарського процесуального кодексу України для розяснень питань, що виникають при вирішенні спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі.

Проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України Про судову експертизу.

Суд враховує, що у вирішенні відповідного питання (до призначення судової експертизи) слід визначитися з конкретною установою або конкретним експертом, якими проводитиметься експертиза.

З урахуванням вимог частини третьої статті 41 Господарського процесуального кодексу України господарський суд доручає проведення судових експертиз установам та особам, зазначеним у статтях 7, 9 і 10 Закону України Про судову експертизу.

Згідно з п. 1.5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, експертизи проводяться, як правило, за зонами регіонального обслуговування.

Належною експертною установою для судів Луганської області є Донецький науково-дослідний інститут судових експертиз.

Відповідно до Інструкції «Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5, із змінами (далі - Інструкція), основними видами (підвидами) судових експертиз є, зокрема: інженерно-технічна (підвидами якої є інженерно-транспортна (автотехнічна) експертиза, оціночно-будівельна експертиза), економічна (підвидами якої є експертиза бухгалтерського та податкового обліку, фінансово-господарської діяльності, фінансово-кредитних операцій) та товарознавча експертиза (експертиза механізмів та обладнання).

Відповідно до розділу II «Інженерно-транспортні експертизи» Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5 зі змінами (далі - Рекомендації), визначення питання щодо вартості обєктів нерухомого майна віднесено до компетенції питань оціночно-будівельної експертизи.

Відповідно до п.2.1 розділу III «Економічна експертиза» Рекомендацій, основними завданнями експертизи документів про економічну діяльність підприємств і організацій, зокрема, є визначення документальної обґрунтованості розрахунків частки майна при виході учасника зі складу засновників.

Згідно з п.1.1 розділу IV «Товарознавча експертиза» Рекомендацій, до числа обєктів товарознавчої експертизи належить: товари народного споживання, обладнання та сировина. Обєктами експертизи цього виду можуть бути й інші товари.

Відповідно до п.1.3 розділу IV «Товарознавча експертиза» Рекомендацій, на вирішення товарознавчої експертизи може виноситись питання щодо вартості обєктів дослідження.

У пункті 2.1 розділу IV «Товарознавча експертиза» Рекомендацій, до числа основних завдань автотоварознавчої та транспортно-товарознавчої експертизи належить визначення ринкової вартості колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), їх складових, а також розміру вартості матеріальних збитків, заподіяних власнику або володільцю колісних транспортних засобів, їх складових унаслідок пошкодження останнього.

Перед автотоварознавчою та транспортно-товарознавчою експертизою можуть ставитись також питання про складові основного завдання або споріднені з ним, якщо такі питання пов'язані з придбанням та експлуатацією колісних транспортних засобів.

Згідно з п.1.2.11 Інструкції, комплексною є експертиза, що проводиться із застосуванням спеціальних знань різних галузей науки, техніки або інших спеціальних знань (різних напрямів у межах однієї галузі знань) для вирішення одного спільного (інтеграційного) завдання (питання). До проведення таких експертиз у разі потреби залучаються як експерти експертних установ, так і фахівці установ та служб (підрозділів) інших центральних органів виконавчої влади або інші фахівці, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах.

Враховуючи викладені обставини, приймаючи до уваги те, що при вирішенні спору виникла необхідність з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань, суд вважає за необхідне призначити по справі судову експертизу, проведення якої необхідно доручити Донецькому науково-дослідному інституту судових експертиз, на розгляд якої поставити визначені судом запитання, частково задовольнивши клопотання позивача.

Витрати з проведення судової експертизи слід покласти на позивача у справі за його клопотанням.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 79 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадку призначення господарським судом судової експертизи.

Відповідно до статті 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Суд звертає увагу відповідача, що відповідно до п. 5 ст. 83 ГПК України за ухилення від вчинення дій, покладених судом на сторону, у т.ч. ненадання витребуваних судом документів, з винної сторони може бути стягнено штраф.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.41, 79, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

1. Призначити у справі судову комплексну оціночно-будівельну, товарознавчу, економічну експертизу, проведення якої доручити Донецькому науково-дослідницькому інституту судових експертиз (84112, м. Словянськ Донецької області, вул. Поштова, буд.67).

2. На вирішення експерта поставити наступне питання:

Яка ринкова вартість частини майна ТОВ «Старобільське управління механізації» (вартість чистих активів товариства), пропорційно частці статутного капіталу учасника господарського товариства ОСОБА_1, у розмірі 30,% станом на дату виходу цього учасника з товариства 13.05.2016?

3.При проведенні судової економічної експертизи, по можливості, врахувати наступні питання:

- яка ринкова вартість нерухомого майна ТОВ «Старобільське управління механізації» відображеного в його балансі станом та в цінах на дату виходу з товариства позивача ОСОБА_1, тобто на 13.05.2016?

- яка ринкова вартість транспортних засобів ТОВ «Старобільське управління механізації» відображеного в його балансі станом та в цінах на дату виходу з товариства позивача ОСОБА_1, тобто на 13.05.2016?

- яка ринкова вартість механізмів та обладнання ТОВ «Старобільське управління механізації» відображеного в його балансі станом та в цінах на дату виходу з товариства позивача ОСОБА_1, тобто на 13.05.2016?

- яка ринкова вартість зобовязань ТОВ «Старобільське управління механізації» відображеного в його балансі станом та в цінах на дату виходу з товариства позивача ОСОБА_1, тобто на 13.05.2016?

3. У розпорядження експерта надіслати справу Господарського суду Луганської області № 913/425/17.

4. Попередити експертів, які будуть здійснювати експертизу, про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України.

5. Витрати, повязані з проведенням експертизи, на даній стадії розгляду справи покласти на позивача. Зобовязати позивача оплатити проведення експертизи не пізніше 10 днів з моменту вимоги, докази про що надати суду.

6. Зобов'язати сторони надати експерту на його вимогу документи необхідні для проведення експертного дослідження, забезпечити доступ експерта (експертів) до обєктів дослідження для проведення експертиз та забезпечити експерту належні умови для проведення експертизи.

7. По закінченню судової комплексної експертизи висновок і матеріали справи №913/425/17 та розрахунок витрат, повязаних з проведенням експертизи, надати Господарському суду Луганської області.

8. Зупинити провадження у справі № 913/425/17 до закінчення судової комплексної експертизи та повернення матеріалів справи до Господарського суду Луганської області.

9. Ухвалу направити сторонам у справі та Донецькому науково-дослідницькому інституту судових експертиз (84112, м. Словянськ Донецької області, вул. Поштова, буд.67).

Суддя О.С. Фонова