КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2017 р. Справа№ 911/933/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Суліма В.В.

Гаврилюка О.М.

за участю секретаря судового засідання - Куценко К.Л.

за участю представників сторін:

від позивача: Медвецький О.Ю. - представник за довіреністю № 2 від 24.03.2017;

від відповідача: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрам Ко"

на ухвалу Господарського суду Київської області від 26.05.2017

у справі № 911/933/17 (суддя - Мальована Л.Я.)

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрам Ко"

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мітек"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрам Ко"

про стягнення 1 701 274 грн 40 коп,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мітек" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду Київської області з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрам Ко" (надалі - відповідач) про стягнення 1 701 274 грн 40 коп.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.03.2017 було порушено провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мітек" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрам Ко" про стягнення 1 701 274 грн 40 коп.

24.05.2017 через канцелярію суду відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фрам Ко", - подав зустрічну позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мітек" про визнання недійсним договору поставки № 81 від 31.03.2015.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.05.2017 відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Фрам Ко" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мітек" про визнання недійсним договору про визнання недійсним договору.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фрам Ко" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 26.05.2017 та передати зустрічний позов до місцевого господарського суду для спільного розгляду з первісним позовом.

Апеляційна скарга мотивована тим, що, на думку апелянта, суд першої інстанції порушив норми процесуального права, оскільки в статті 63 ГПК України передбачено виключний перелік підстав, з яких може бути повернуто позовну заяву, а тому, на думку відповідача, суд неправомірно відмовив у прийнятті зустрічного позову у даній справі, чим порушив положення ст.ст. 60, 63 ГПК України.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.06.2017 апеляційну скаргу у даній справі було прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя -Коротун О.М., судді - Сулім В.В., Гаврилюк О.М., розгляд якої призначено на 13.06.2017.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.06.2017 у зв'язку із задоволенням клопотання апелянта про відкладення, судом апеляційної інстанції було продовжено розгляд апеляційної скарги на п'ятнадцять днів та відкладено в порядку ст. 77 ГПК України її розгляд на 03.07.2017.

В судовому засіданні 03.07.2017 представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просив залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін. Окрім цього, представник позивача надав до матеріалів справи засвідчену копію зустрічної позовної заяви (свій примірник).

Представник апелянта в судове засідання 03.07.2017 не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Разом з цим, 03.07.2017 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю забезпечення явки уповноваженого представника сторони, оскільки єдиний представник 03.07.2017 представляє інтереси товариства в іншій судовій справі.

Суд апеляційної інстанції відхиляє таке клопотання апелянта на підставі ст. 101 ГПК України, що обґрунтовується наступним.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Так, враховуючи повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд апеляційної інстанції вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами, за відсутності представників апелянта оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги, з урахуванням наявності в матеріалах справи копії зустрічної позовної заяви, обмеженого строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, а також враховуючи ту обставину, що в судовому засіданні 13.06.2017 судом апеляційної інстанції вже задовольнялось аналогічне клопотання.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, матеріали зустрічного позову (копія якого міститься в матеріалах справи), Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Київської області від 30.03.2017 порушено провадження у даній справі, розгляд справи призначено на 19.04.2017.

В судовому засіданні 19.04.2017 були присутні обидві сторони, про що зазначено в протоколі судового засідання та ухвалі від 19.04.2017.

Так, в ухвалі Господарського суду Київської області від 19.04.2016 зазначено, що у судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов в повному обсязі. При цьому, розгляд справи у судовому засіданні 19.04.2017 було відкладено в порядку ст. 77 ГПК України до на 24.05.2017.

З матеріалів справи вбачається, 24.05.2017 (перед судовим засіданням) відповідач звернувся до Господарського суду Київської області із зустрічним позовом до ТОВ «Мітек» про визнання договору недійсним.

Відмовляючи в прийнятті зустрічної позовної заяви з посиланням на п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України, місцевий господарський суд вказав на те, що зустрічна позовна заява була подана після початку розгляду справи по суті, що є порушенням ст. 60 ГПК України.

Так, суд апеляційної інстанції здійснюючи перегляд справи, вважає висновки суду першої інстанції щодо відмови у прийнятті зустрічної позовної заяви правомірними, що обґрунтовується наступним.

Дослідивши протокол судового засідання від 19.04.2016 та ухвалу суд від 19.04.2017, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що місцевий господарський суд 19.04.2017 завершив підготовку справи до розгляду, відкрив судове засідання та перейшов безпосередньо до розгляду позовних вимог та з'ясування у передбаченому ГПК порядку обставин справи і здійснення їх правової оцінки, тобто розпочав розгляд справи по суті, про що свідчить зміст ухвали суду від 19.04.2017, в якій відображено той факт, що, зокрема, позивач підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов в повному обсязі, тобто надав пояснення по суті спору. Вказана ухвала була направлена сторонам.

Відповідно до ч. 5 ст. 22 ГПК України відповідач має право визнати повністю або частково, а також має право до початку розгляду господарським судом справи по суті подати зустрічний позов.

Згідно ст. 60 ГПК України відповідач має право до початку розгляду господарським судом справи по суті подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що завдяки встановленню строку для подання зустрічного позову (до початку розгляду справи по суті), досягається мета спільного розгляду первісного і зустрічного позовів. Якщо ж зустрічний позов подається після початку розгляду первісного позову по суті, але до прийняття рішення у справі, така дія або унеможливлює спільний розгляд позовів, або призводить до повторного розгляду первісного позову з урахуванням вимог зустрічного позову та не сприяє достриманню принципу розгляду справи упродовж розумного строку.

Відповідно до абз. 3 пункту 3.12. Постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26 грудня 2011 року № 18, початок розгляду справи по суті має місце з того моменту, коли господарський суд після завершення підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК), відкриття судового засідання, роз'яснення (за необхідності) сторонам та іншим учасникам судового процесу їх прав та обов'язків і розгляду інших клопотань і заяв (про відкладення розгляду справи, залучення до участі в ній інших осіб, витребування додаткових доказів тощо) переходить безпосередньо до розгляду позовних вимог, тобто до з'ясування у передбаченому ГПК порядку обставин справи та здійснення їх правової оцінки, про що зазначається в протоколі судового засідання. У разі подання зустрічного позову після початку розгляду справи по суті, суд відмовляє в його прийнятті на підставі пункту 1 частини першої статті 62 ГПК як такого, що поданий з порушенням припису частини першої статті 60 ГПК; при цьому не має значення, з яких причин (поважних чи неповажних) зустрічний позов не було подано до початку такого розгляду. У цьому разі відповідач не позбавлений можливості звернутися з новим позовом у загальному порядку.

Так, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апелянта, що місцевий господарський суд позбавлений права повернути зустрічний позов із наведеної підстави у даній справі згідно з ст. 63 ГПК України, однак, існує інший правовий механізм вирішення аналогічних ситуацій (в порядку ст. 60, 62 ГПК України), який передбачає відмову в прийнятті зустрічної позовної заяви, як такої, що подано з порушенням положень ч. 1 ст. 60 ГПК України, зокрема, після початку розгляду справи по суті. Отже, наведена апелянтом норма процесуального права (ст. 63 ГПК України) не підлягає до застосування.

Таким чином, з огляду на те, що станом на день подання зустрічного позову - 24.05.2017, місцевий господарський суд розпочав розгляд справи по суті, що зафіксовано в ухвалі Господарського суду Київської області від 19.04.2017 (а.с. 67), суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у нього не було процесуальних підстав приймати вказаний зустрічний позов до розгляду, в зв'язку з чим суд обґрунтовано відмовив в прийнятті зустрічної позовної заяви на підставі ст.ст. 62 60 ГПК України. (Аналогічна позиція зазначена в постановах Вищого господарського суду України від 16.03.2016 у справі № 904/10009/15 та від 28.03.2017 у справі № 905/3473/16).

Таким чином, на підставі належних та допустимих доказів, поданих сторонами апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою, а тому ухвалу суду першої інстанції не підлягає скасуванню.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли би бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 32-34, 36, 43, 101 ГПК України.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта в порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись статтями 32-34, 36, 43, 49, 60, 62, 99, 101-105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрам Ко" на ухвалу Господарського суду Київської області від 26.05.2017 у справі № 911/933/17 - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 26.05.2017 у справі № 911/933/17 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 911/933/17 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у встановленому чинним законодавством порядку.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді В.В. Сулім

О.М. Гаврилюк