ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2017 р.Справа № 922/1818/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДПП Групп", м.Харків,
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сі-Пі-Ем", м.Харків,
про визнання права власності
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 (довіреність № 07 від 21.06.2017р.);

відповідача - ОСОБА_2, керівника;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДПП Групп", м.Харків, звернулось до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сі-Пі-Ем", м.Харків, про визнання за позивачем права власності на будівельні матеріали та конструкційні елементи у вигляді конструкції сімнадцяти поверхів двадцяти двох поверхової частини адміністративно-торгівельного центру "Ковчег", що розташований за адресою: вул.Клочківська (ріг вул.Космічної) у м.Харкові, на задоволення вимог позивача за Договором генерального підряду на капітальне будівництво № 31-10-16 від 31.10.2016р. Судовий збір позивач просив стягнути з відповідача.

У судовому засіданні, яке відбулося 27.06.2017р., представник позивача звернувся до суду із заявою про уточнення формулювання прохальної частини позовної заяви, яку виклав та підтримав у наступній редакції:

"На задоволення вимог позивача у розмірі 108414837,40 грн. визнати право власності за ТОВ "ДПП Групп" по Договору генерального підряду на капітальне будівництво № 31-10-16 від 31.10.2016р., на будівельні матеріали та конструктивні елементи у вигляді об'єкту незавершеного будівництва (конструкція сімнадцяти поверхів двадцяти двох поверхової частини адміністративно-торгівельного центру "Ковчег"), що розташований за адресою: вул.Клочківська (ріг вул.Космічної) у м.Харків, рівень будівельної готовності якого складає 61% відсотків".

Заяву позивача про уточнення прохальної частини позовної заяви було прийнято судом якобґрунтовануу та таку, що не суперечить вимогам діючого законодавства; розгляд справи продовженої з її урахуванням.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача надав копію Договору генерального підряду на капітальне будівництво № 31-10-16 від 31.10.2016р.; копію кваліфікаційного сертифікату № 001516 серії АЕ від 08.02.2013р.; довідку про балансову вартість об'єкта будівництва; довідку щодо показників на об'єкт будівництва; копію технічного паспорту від 27.04.2017р. серія АЕ № 001516; копію рішення Господарського суду Харківської області від 25.04.2017р. по справі № 922/1192/17; копію опису майна, переданого у заставу, складеного між замовником - ТОВ "Сі-Пі-Ем" та Генеральним підрядником - ТОВ "ДПП Групп", а також на вимогу суду - витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо позивача та відповідача станом на 26.06.2017р.

Надані представником позивача документи були долучені судом до матеріалів справи.

Представник відповідача проти позову заперечував повністю.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

31.10.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сі-Пі-Ем" (відповідачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДПП Групп" (відповідачем) було укладено Договір генерального підряду на капітальне будівництво № 31-10-16, згідно п.1.1. якого позивач, як генеральний підрядник, зобов'язався за завданням відповідача, як замовника, виконати роботи та здати відповідачу у встановлений Договором строк об'єкт будівництва, а саме Адміністративно-торгівельний центр "Ковчег", а відповідач зобов'язався прийняти об'єкт будівництва та оплатити його.

Відповідно до Договору, об'єктом будівництва є Адміністративно-торгівельний центр "Ковчег", що розташований за адресою: вул.Клочківська (ріг вул.Космічної) у м.Харків (Шевченківський район).

Згідно п. 2.1. Договору, об'єкт повинен бути введений у експлуатацію не пізніше 2019 року.

У п. 1.2. Договору зазначено, що замовник зобов'язався надати генеральному підряднику будівельний майданчик, забезпечити своєчасне фінансування будівництва, прийняти зданий в експлуатацію об'єкт і повністю сплатити вартість виконаних робіт у порядку і в розмірах, передбачених Договором та додатками до нього.

Згідно п. 3.3.2. Договору, генеральний підрядник зобов'язався виконати з використанням власних та залученням сторонніх ресурсів і за власні кошти, зі свого матеріалу, якісно та у встановлений цим Договором термін та передбачені цим Договором роботи із будівництва об'єкту відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації та здати об'єкт в експлуатацію у встановлений пунктом 2.1. цього Договору термін.

Згідно п.12.1. Договору, Загальна сума цього Договору складається з витрат Генерального підрядника на придбання матеріальних ресурсів, виготовлення та погодження проектної документації та обладнання для виконання Робіт, передбачених цим Договором та вартості робіт, що виконуються Генеральним підрядником, на підставі динамічної договірної ціни визначено ДСТУ Б ДЛ.1-1:2013), зазначеної у Додатку № 1 до Договору.

Згідно п.3.2.3. Договору, замовник зобов'язався сприяти у виконанні робіт генеральному підряднику в порядку, встановленому Договором.

Порядок фінансування робіт визначено у п. 12.3. Договору.

Так, згідно п. 12.3.1. Договору, замовник здійснює перший авансовий платіж, що передбачений графіком фінансування.

Відповідно до п. 12.3.2. Договору, для отримання фінансування генеральний підрядник подає заявку на авансову оплату відповідно до Графіку фінансування з розрахунку обсягу робіт, запланованих в Календарному графіку виконання робіт, із зазначенням конкретного переліку робіт та сум по кожному виду робіт.

Згідно п. 12.3.3. Договору, у випадку прострочення замовником оплати проміжного авансового платежу, генеральний підрядник має право продовжити строк виконання робіт на відповідну кількість днів прострочення виконання замовником своїх зобов'язань з оплати проміжного авансового платежу, якщо затримка виплати авансу не пов'язана із винними діями (бездіяльністю) генерального підрядника.

Як зазначено у п.12.7. Договору, замовник зобов'язався протягом 5-х банківських днів, з дати отримання рахунків на сплату коштів, у разі коли суми відповідають Графіку фінансування, та не суперечать умовам цього договору, здійснює оплату коштів згідно рахунків. У разі не здійснення оплати у 5-денний термін, генеральний підрядник надає замовнику новий рахунок для сплати.

Таким чином, згідно умов Договору, сторонами узгоджено поетапне фінансування будівництва замовником.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідач (замовник) не забезпечив своєчасного фінансування будівництва та не сплачує вартість виконаних робіт у порядку і в розмірах, передбачених Договором та додатками до нього.

З огляду на викладене, позивач неодноразово звертався до відповідача із вимогами про погашення, в яких вимагав здійснити поточні розрахунки за виконані роботи.

Однак, відповідачем зазначені вимоги позивача на фінансування будівництва були проігноровані.

Станом на день подання позовної заяви до суду у замовника утворилась заборгованість з фінансування будівництва у розмірі 20288443,42 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГК України, господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 96 ЦК України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями. Юридична особа відповідає за своїми зобов'язаннями усім начежним їй майном (ч. 2 ст. 96 ЦК).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином, не допускаються.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно п. 3.2.6. Договору, замовник зобов'язався сплатити неустойку, відшкодувати збитки та моральну шкоду в разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов 'язань за Договором.

Відповідно до п. 3.2.8. Договору, замовник зобов'язався відшкодувати генеральному підряднику збитки.

Згідно п. 3.4.2. Договору, генеральний підрядник зобов'язався зупиняти роботи у разі невиконання замовником своїх зобов'язань за Договором генерального підряду, що призвело до ускладнення або до неможливості проведення генеральним підрядником робіт.

Згідно п. 3.4.5. Договору, генеральний підрядник має право відмовитися від Договору та вимагати від замовника сплати договірної ціни пропорційно виконаним роботам, а також відшкодування збитків, не покритих цією сумою, у разі неможливості використання ресурсів, наданих Замовником.

Згідно п. 3.4.7. Договору, Генеральний підрядник має право на відшкодування завданих йому збитків відповідно до законодавства та Договору.

Частиною 1 ст. 624 ЦК України встановлено: якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Згідно п. 15.10. Договору, за порушення замовником передбачених цим Договором строків розрахунків замовник сплачує генеральному підряднику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяча в період прострочення, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 15.11. Договору, замовник зобов'язаний вчасно та в повному обсязі відшкодовувати Генеральному підряднику витрати понесені ним у зв'язку з виконанням умов цього договору та сплачувати послуги Генерального підрядника.

Згідно п. 15.12. Договору, за порушення Замовником передбачених цим Договором строків розрахунків замовник сплачує генеральному підряднику штраф у розмірі 5 % (п 'ять відсотків) від суми боргу за кожен день прострочення.

Згідно п. 15.17. Договору, сплата неустойки не звільняє замовника та генерального підрядника від обов'язку реального, повного та належного виконання зобов'язань за цим Договором та від обов'язку повністю відшкодувати усі збитки.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв'язку з несвоєчасним фінансуванням будівництва та сплати вартості виконаних робіт у порядку і в розмірах, передбачених Договором та додатками до нього, позивачем на суму заборгованості було здійснено нарахування пені (на підставі п. 15.10. Договору), розмір якої склав 1322552,44 грн.; штрафу (на підставі п. 15.12. Договору) - 86202078,78 грн.; 3% річних (на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України) - 141702,04 грн.; інфляційного збільшення боргу (на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України) - 460060,74 грн.

Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем склав 108414837,42 грн., у тому числі: сума фінансування будівництва (прострочена заборгованість) - 20288443,42 грн.; пеня - 1322552,44 грн.; штраф - 86202078,78 грн.; 3% річних - 141702,04 грн.; інфляційне збільшення боргу - 460060,74 грн.

З метою захисту свого порушеного права, позивач звернувся до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення вищевказаної заборгованості. Рішенням господарського суду Харківської області від 25.04.2017р. по справі № 922/1192/17 позовні вимоги позивача задоволені шляхом стягнення з відповідача вищевказаної заборгованості.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про заставу", застава - це вид забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі не виконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов 'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, Закону або рішення суду.

Згідно п. 15.13. Договору, замовник відповідає за зобов'язаннями, що випливають із цього Договору усім своїм майном. З метою забезпечення вчасного та повного розрахунку з генеральним підрядником, замовник передає у заставу генеральному підряднику будівельні матеріали та конструктивні елементи у вигляді конструкції сімнадцяти поверхів двадцяти двох поверхової частини адміністративно-торгівельного центру "Ковчег", що розташований за адресою вул.Клочківська (ріг вул. Космічної) у м.Харків. Детальний перелік будівельних матеріалів та конструктивних елементів складається у відповідності до Додатку № 4.

Згідно з абз. 1 п. 15.14. Договору, у разі невиконання або неналежного виконання замовником обов'язку щодо відшкодування генеральному підряднику витрат понесених у зв'язку з виконанням умов цього договору та оплати його послуг, генеральний підрядник має право, в рахунок погашення заборгованості, звернути стягнення на заставне майно шляхом визнання права власності на таке майно.

Відповідно до абз. 2 п. 15.14. Договору, сторони дійшли згоди, що у разі настання випадків передбачених у п. 15.14. даного Договору, генеральний підрядник, як заставодержатель, має право звернути стягнення на усе майно замовника, що передано у заставу згідно із Додатком № 4, шляхом визнання права власності на таке майно за його балансовою вартістю.

Згідно абз. 3 п. 15.14. Договору, сторони визначили що жодне положення Договору не може тлумачитися як таке, що обмежує право генерального підрядника, як заставодержателя, звернутися до уповноважених органів за захистом своїх прав в порядку, встановленому чинним законодавством України та права Сторін цього Договору встановити договірний порядок звернення стягнення на Предмет застави.

Статтею 3 Закону України "Про заставу" визначено, що застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов 'язання.

Згідно ст. 4 Закону України "Про заставу"» предметом застави можуть бути майно та майнові права. Застава майна охоплює його приналежності та невіддільні плоди (ст. 5 Закону України "Про заставу").

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про заставу", за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (неустойка), необхідні витрати на утримання заставного майна, а також витрати на здійснення забезпеченою заставою вимоги.

Згідно ст. 20 Закону України "Про заставу" заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов 'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано.

У відповідності до. 20 Закону України "Про заставу" звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач не надав суду доказів сплати заборгованості або обґрунтованих заперечень проти позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ДПП Групп" обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 96, 525, 526, 530, 610, 611, 612, 624, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 3, 4, 5, 19, 20 Закону України "Про заставу", ст.ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

На задоволення вимог позивача у розмірі 108414837,40 грн. визнати право власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "ДПП Групп" (61145, м.Харків, вул.Клочківська, 193; ; р/р 6513 в ПАТ "Приватбанк", м.Харків, МФО 305299) по Договору генерального підряду на капітальне будівництво № 31-10-16 від 31.10.2016р., на будівельні матеріали та конструктивні елементи у вигляді об'єкту незавершеного будівництва (конструкція сімнадцяти поверхів двадцяти двох поверхової частини адміністративно-торгівельного центру "Ковчег"), що розташований за адресою: вул.Клочківська (ріг вул.Космічної) у м.Харків, рівень будівельної готовності якого складає 61 %.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сі-Пі-Ем" (61168, м.Харків, вул.Героїв Праці, 14; ; р/р 1621 в АТ "Укрексімбанк", м.Харків, МФО 351618) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДПП Групп" (61145, м.Харків, вул.Клочківська, 193; ; р/р 6513 в ПАТ "Приватбанк", м.Харків, МФО 305299) - витрати з оплати судового збору в розмірі 1600,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сі-Пі-Ем" (61168, м.Харків, вул.Героїв Праці, 14; ; р/р 1621 в АТ "Укрексімбанк", м.Харків, МФО 351618) на користь державного бюджету України (одержувач коштів: Головне управління Державної казначейської служби у м. Києві, , рахунок 0001, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у м. Києві, МФО 820019, код бюджетної класифікації 22030106) - 238400,00 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 29.06.2017 р.

Суддя ОСОБА_3