ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2017 р. Справа № 920/67/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Фоміна В. О., суддя Пуль О.А. , суддя Тарасова І. В.

при секретарі Курченко В.А.

прокурора - Ногіної О.М. (посвідчення №032167 дійсне до 11.02.2020)

позивача ОСОБА_1 (довіреність від 20.02.2017 №01-48/1445)

2-го відповідача ОСОБА_2 (довіреність від 02.02.2017 №5)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Заступника прокурора Сумської області (вх.№1462 С/2) на рішення Господарського суду Сумської області від 27.03.2017 у справі №920/67/17

за позовом керівника Шосткинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі позивача Сумської обласної державної адміністрації, м. Суми

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову, на стороні позивача Баницької сільської ради Глухівського району Сумської області

до 1) Глухівської районної державної адміністрації Сумської області, м. Глухів Сумської області

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Глухівський карєр кварцитів» с. Баничі Глухівського району Сумської області

про визнання незаконними та скасування розпоряджень, договору оренди землі та повернення земельної ділянки,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2017 Шосткинська місцева прокуратура в інтересах держави в особі Сумської обласної державної адміністрації звернулась до Господарського суду Сумської області з позовом до Глухівської районної державної адміністрації Сумської області та Товариства з обмеженою відповідальністю «Глухівський карєр кварцитів», в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації Сумської області від 06.05.2009 року № 168 «Про надання дозволу Дочірньому підприємству Відкритого акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» «Глухівський карєр кварцитів» на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та складання документів, що посвідчують право оренди на земельну ділянку для промисловості - добувної на території Баницької сільської ради»;

- визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації від 20.10.2010 року № 477 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та складання документів, що посвідчують право оренди на земельну ділянку Дочірньому підприємству Відкритого акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» «Глухівський карєр кварцитів» для промисловості - добувної (видобування пісковиків кварцитовидних) на території Баницької сільської ради (за межами населеного пункту села Баничі) Глухівського району Сумської області;

- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки між Глухівською районною державною адміністрацією Сумської області та Дочірнім підприємством Відкритого акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» «Глухівський карєр кварцитів» від 06.12.2010 року про передачу в оренду земельної ділянки загальною площею 9,9970 га, який зареєстрований 08.12.2010 року за № 44;

- витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Глухівський карєр кварцитів», як правонаступника Дочірнього підприємства Відкритого акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» «Глухівський карєр кварцитів» на користь Сумської обласної державної адміністрації земельну ділянку площею 9,9970 га, яка розташована на території Баницької сільської ради за межами населеного пункту с. Баничі Глухівського району Сумської області та використовується на підставі договору оренди земельної ділянки від 06.12.2010, укладеного між Глухівською районною державною адміністрацією Сумської області та Дочірнім підприємством Відкритого акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» «Глухівський карєр кварцитів», зареєстрованого у Глухівському районному відділі Сумської регіональної філії ДП Центр Державного земельного кадастру» за № 44 від 08.12.2010.

У березні 2017 року 2-й відповідач звернувся до суду з заявою про застосування наслідків спливу строку позовної давності.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 27.03.2017 у справі №920/67/17 (суддя Левченко П.І.) відмовлено у задоволенні позовних вимог за спливом позовної давності.

Заступник прокурора Сумської області з вказаним рішенням не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить його скасувати, прийняти нове рішення, про задоволення вимог прокурора у повному обсязі, стягнути з відповідачів на користь прокуратури Сумської області судовий збір за внесення апеляційної скарги та позовної заяви, про час і місце розгляду справи повідомити прокуратуру Сумської області та прокуратуру Харківської області, яка забезпечуватиме у ній участь, про результати розгляду справи повідомити прокуратуру Сумської області.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 10.05.2017 апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 08.06.2017.

26.05.2017 від 1-го відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі його представника.

02.06.2017 від позивача електронною поштою надійшла письмова позиція по справі, яка не засвідчена електронним цифровим підписом, а тому не приймається до розгляду.

06.06.2017 від позивача нарочно надійшла письмова позиція по справі (вх. 5875).

06.06.2017 від Баницької сільської ради надійшов лист (вх. 5877).

07.06.2017 у звязку з відпусткою судді Шевель О.В., у відповідності до протоколу автоматизованої зміни складу колегії суддів, для розгляду даної справи склад колегії змінено на: головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Крестьянінов О.О. суддя Пуль О.А.

08.06.2017 від 2-го відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 08.06.2017 розгляд справи відкладено на 03.07.2017.

26.06.2017 від 1-го відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі його представника.

30.06.2017 у звязку з відпусткою судді Крестьянінова О.О. у відповідності до протоколу автоматизованої зміни складу колегії суддів, для розгляду даної справи склад колегії змінено на: головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Пуль О.А., суддя Тарасова І.В.

03.07.2017 від 2-го відповідача надійшли письмові пояснення (вх. 6915).

В судовому засіданні 03.07.2017 прокурор підтримав апеляційну скаргу, просив суд її задовольнити. Представник позивача підтримала позицію прокурора, навела відповідні доводи. Представник 2-го відповідача наполягав на правомірності прийнятого судом першої інстанції рішення у справі, просив суд залишити його без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, заслухавши в судовому засіданні представників сторін, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

На виконання постанови Верховної Ради України від 18.03.1999 №517-ХІV «Про вилучення і надання земельних ділянок для несільськогосподарських потреб та попереднє погодження місць розташування обєктів», Баницькою сільською радою Глухівського району Сумської області 13.08.1999 з Глухівським карєром кварцитів ДП ВАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» укладено договір №6 на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), згідно якого карєру передано в довгострокове тимчасове користування, строком на 10 років, земельну ділянку площею 10 га (ріллі) для продовження гірничих розробок по видобуванню кварцових пісковиків.

У звязку з закінченням строку дії вказаного договору, 06.05.2009 Глухівською районною державною адміністрацією Сумської області видано розпорядження № 168 «Про надання дозволу ДП ВАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат «Глухівський карєр кварцитів» на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж в натурі (на місцевості) та складання документів, що посвідчують право оренди строком на 8 років на земельну ділянку орієнтовною площею 10 га для промисловості добувної (видобування пісковиків кварцитоподібних) на території Баницької сільської ради.

20.10.2010 Глухівською районною державною адміністрацією Сумської області видано розпорядження № 477 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та складання документів, що посвідчують право оренди на земельну ділянку Дочірнього підприємства Відкритого акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» «Глухівський карєр кварцитів» для промисловості добувної (видобування пісковиків кварцитовидних) на території Баницької сільської ради (за межами населеного пункту селя Баничі) Глухівського району Сумської області.

Вказаним розпорядженням також надано дозвіл Дочірньому підприємству Відкритого акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» «Глухівський карєр кварцитів» на продовження терміну оренди земельної ділянки загальною площею 9.9970 га для промисловості добувної (видобування пісковиків кварцитовидних) за рахунок земель державної власності із категорії земель промисловості, розташованих на території Баницької сільської ради за межами населеного пункту.

Пунктом 5 вказаного розпорядження доручено заступнику голови районної державної адміністрації ОСОБА_3 підписати договір оренди з Дочірнім Підприємством Відкритого акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» «Глухівський карєр кварцитів».

06.12.2010, на підставі розпорядження №477, між Глухівською районною державною адміністрацією (орендодавцем) та Дочірнім підприємством Відкритого акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» «Глухівський карєр кварцитів» (орендарем) укладено договір оренди землі, за яким орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для промисловості добувної (видобування пісковиків кварцитовидних) загальною площею 9,9970 га та нормативною грошовою оцінкою 2473399,76 грн., яка знаходиться на території Баницької сільської ради Глухівського району Сумської області. Договір укладено на період дії спеціального дозволу на користування надрами до 29.07.2017 року.

Вказаний договір зареєстровано у Глухівському районному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 08.12.2010 року за № 44. Земельна ділянка передана орендарю 09.12.2010 року згідно акту приймання-передачі земельної ділянки.

На підставі Акту прийому-передачі земельної ділянки, 09.12.2010 спірна земельна ділянка передана орендарю (а.с. 28 т.1).

Відповідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, ТОВ «Глухівський карєр кварцитів» (2-й відповідач) є правонаступником ДП ВАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» «Глухівський карєр кварцитів».

Звертаючись з даним позовом, прокурор зазначає, що спірні розпорядження видані Глухівською районною державною адміністрацією з перевищенням повноважень, а тому є незаконними, та підлягають скасуванню. При цьому прокурор, посилаючись на приписи статті 122 Земельного Кодексу України та його Перехідні положення, зазначає, що розпорядження землями із категорії земель промисловості (видобування пісковиків кварцитовидних) є повноваженнями обласної державної адміністрації. Відповідно, договір оренди землі, укладений на виконання спірних розпоряджень є недійсним, в силу приписів статей 203, 215 ЦК України.

Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд встановив наявність порушеного права позивача, однак, дійшов висновку про відмову у позові за спливом позовної давності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 122 Земельного кодексу України (в редакції на час видання розпоряджень) сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Верховна Рада Автономної Республіки Крим, обласні, районні ради передають земельні ділянки у власність або у користування із відповідних земель спільної власності територіальних громад для всіх потреб.

Районні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для:

а) сільськогосподарського використання;

б) ведення водного господарства, крім випадків, передбачених частиною сьомою цієї статті;

в) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), крім випадків, визначених частиною сьомою цієї статті.

Обласні державні адміністрації передають земельні ділянки на їх території із земель державної власності у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб, крім випадків, визначених частинами третьою, сьомою цієї статті.

Київська та Севастопольська міські державні адміністрації передають земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у межах їх територій для всіх потреб, крім випадків, визначених частиною сьомою цієї статті.

Рада міністрів Автономної Республіки Крим передає земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у межах міст республіканського (Автономної Республіки Крим) значення та за їх межами для всіх потреб, крім випадків, визначених частинами третьою, сьомою цієї статті.

Кабінет Міністрів України передає земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у випадках, визначених статтями 149, 150 цього Кодексу.

Тобто, нормами цієї статті передбачено, що районні державні адміністрації розпоряджаються землями, які знаходяться на їх території в межах сіл, селищ, міст районного значення - сільськогосподарського використання, для ведення водного господарства (крім випадків, передбачених частиною сьомою цієї статті) та для будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району розпорядження. Відповідно, розпорядження землями іншого призначення, зокрема, землями промисловості, повинні здійснюватись обласними державними адміністраціями.

Матеріалами справи підтверджено, що 2-му відповідачу земельна ділянка надана із земель промисловості для видобування пісковиків кварцитовидних на термін дії спеціального дозволу.

Відповідно до пункту 3 Перехідних положень Земельного кодексу України, у випадках, коли земельні ділянки надані в оренду до введення в дію цього Кодексу органами, повноваження яких з надання земельних ділянок з прийняттям цього Кодексу змінені, продовження строку оренди зазначених земельних ділянок здійснюється органами, що мають право надання вказаних земель за цим Кодексом.

Доказів делегування Сумською обласною державною адміністрацією Глухівській районній державній адміністрації повноважень щодо розпорядження землями промисловості, зокрема, надання 2-му відповідачу на праві оренди спірну земельну ділянку для видобування пісковиків кварцитовидних, в матеріалах справи не має.

Враховуючи наведене, а також те, що земельна ділянка передана ДП ВАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» «Глухівський карєр кварцитів» у тимчасове користування (на умовах оренди) 13.08.1999, тобто до набрання чинності Земельним кодексом України, а дозвіл на продовження терміну оренди наданий 20.10.2010, тобто, під час дії Земельного кодексу України, відповідно до п.3 Перехідних положень Земельного кодексу України, Глухівська районна державна адміністрація безпідставно видала розпорядження №168, та №477 щодо надання в оренду ДП ВАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» «Глухівський карєр кварцитів» (наразі - ТОВ «Глухівський карєр кварцитів»).

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тому, відповідно до вимог статей 122, 124 Земельного кодексу України розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації від 06.05.2009 року № 168 та від 20.10.2010 року № 477 є незаконними та підлягають скасуванню.

Згідно з частинами першою, другою статті 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Згідно частини першої статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 215 Цивільного кодексу України встановлено, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до положень пунктів 2.1, 2.16, 2.24 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 №6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (стаття 125 ЗК України).

За відсутності рішення органу виконавчої влади або місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у власність або в користування юридична особа або фізична особа не має права використовувати земельну ділянку державної або комунальної форми власності.

Необхідною умовою укладення договору оренди земельної ділянки, яка перебуває у державній або в комунальній власності, є наявність рішення відповідного органу про надання земельної ділянки.

Для правильного вирішення спору про визнання недійсним договору оренди суттєве значення має з'ясування правового режиму спірної земельної ділянки та дотримання сторонами порядку передачі її в оренду згідно з вимогами статей 84, 118, 123, 124 ЗК України з урахуванням необхідності у певних випадках дотримання порядку її вилучення. З огляду на це судам потрібно встановлювати наявність у відповідної ради повноважень для вирішення питання щодо затвердження проекту відведення і передачі спірної земельної ділянки в оренду, а отже й дійсність укладеного договору, що оспорюється.

З огляду на це судам необхідно враховувати, що оскільки договір оренди укладається на виконання рішення органу місцевого самоврядування чи виконавчої влади, то без скасування таких рішень у встановленому законом порядку відсутні правові підстави для визнання відповідних договорів недійсними з підстав відсутності повноважень у відповідної місцевої ради чи органу виконавчої влади на затвердження проекту відведення та передачі спірної земельної ділянки в оренду.

На підставі наведеного, договір оренди землі від 06.12.2010, який укладений на підставі розпорядження №477, між Дочірнім підприємством Відкритого акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» «Глухівський карєр кварцитів» та Глухівською районною державною адміністрацією (орендодавцем), вчинено з перевищенням повноважень з боку районної державної адміністрації, а тому є недійсним в силу закону та тому не створює для сторін юридичних наслідків.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позовні вимоги прокурора є законними та обгрунтованими, а тому суд першої інстанції дійшов до правомірного висновку про наявність порушеного права позивача.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, 2-м відповідачем заявлено про застосування наслідків спливу строку позовної давності при зверненні до суду з даним позовом.

Досліджуючи підстави застосування судом першої інстанції наслідків спливу строку позовної давності, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ст. ст. 256, 261 ЦК України позовна давність є строком пред'явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб'єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу). При цьому, як у випадку пред'явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред'явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється з моменту, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.

Як зазначено в постанові судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 22.04.2015 по справі № 916/2122/13, ч.ч.1,2,4 ст.29 ГПК України встановлено, що прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії іі розгляду для представництва інтересів громадянина або держави. У разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. Прокурор, який бере участь у справі, несе обов`язки і користується правами сторони, крім права на укладення мирової угоди.

Як вбачається, прокурор у даній справі звернувся з позовом в інтересах держави в особі Сумської обласної державної адміністрації, яка є розпорядником оспорюваної земельної ділянки.

За приписами статті 33 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», обласні державні адміністрації в межах своїх повноважень спрямовують діяльність районних державних адміністрацій та здійснюють контроль за їх діяльністю. Голови районних державних адміністрацій регулярно інформують про свою діяльність голів обласних державних адміністрацій, щорічно та на вимогу звітують перед ними. Голови обласних державних адміністрацій мають право скасовувати розпорядження голів районних державних адміністрацій, що суперечать Конституції України та законам України, рішенням Конституційного Суду України, актам Президента України, Кабінету Міністрів України, голів обласних державних адміністрацій, а також міністерств, інших центральних органів виконавчої влади.

З аналізу положень наведеної статті, вбачається, що за діяльністю районних державний адміністрацій здійснюється контроль обласними державними адміністраціями, а також голови районних державних адміністрацій регулярно інформують про свою діяльність голів обласних державних адміністрацій. Зазначена вимога закону є імперативною, та не ставиться в залежність від будь-яких умов.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постановах від 29.10.2014р. у справі №6-152цс14 та від 16.11.2016 у справі №6-2429цс16, норма частини 1 ст. 261 ЦК України містить презумпцію обізнаності особи про стан своїх суб`єктивних прав, відтак обовязок доведення терміну, з якого особі стало (могло стати) відомо про порушення права, покладається на позивача.

Враховуючи положення статті 33 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» та правову позицію Верховного Суду України, Сумська обласна державна адміністрація (позивач), протягом всього часу дії оскаржуваних розпоряджень (з жовтня 2010 по січень 2017) повинна була здійснювати контроль за діяльністю Глухівської районної державної адміністрації, а отже й повинна була знати про видання Глухівською районною державною адміністрацією оскаржуваних розпоряджень та укладення між відповідачами договору оренди земельної ділянки від 06.12.2010 року.

Про зазначене не заперечує і позивач у своїх письмових поясненнях (а.с. 52- 56 т.1). Зокрема, він зазначає, що Сумська обласна державна адміністрація, як орган, який відповідно до Закону України «Про місцеві державні адміністрації» забезпечує на території області законність, наділена повноваженнями щодо захисту та розпорядженням земельними ділянками державної власності, у тому числі і спірною. Виключно Сумська обласна державна адміністрація, починаючи з моменту видання спірних розпоряджень і станом на цей час, наділена повноваженнями щодо розпорядження спірною земельною ділянкою. Позивач також зазначає, що він міг довідатися про порушення свого права (права держави у своїй особі) та про особу, яка його порушила, оскільки протягом 2010 року (як і протягом 2009 і 2011 років тощо) до нього щомісяця надходили у паперовій формі розпорядження голів усіх 18 районних державних адміністрацій Сумської області, у тому числі і від Глухівської районної державної адміністрації

Тому, колегія суддів вважає правильним визначення судом першої інстанції момент відліку строку позовної давності січень 2011 року.

Відповідно до висновків Європейського суду з прав людини (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»), які у відповідності до 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, одна з яких - запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу.

Тому, колегія суддів вважає, що застосування наслідків спливу позовної давності є ефективним при розгляді спірних правовідносин.

Таким чином, загальна позовна давність, встановлена статтею 257 Цивільного кодексу України тривалістю у три роки, щодо усіх позовних вимог у даній справі сплинула у січні 2014 року, оскільки позивач міг довідатися як про спірні розпорядження, так і про укладений на їх підставі договір у січні 2011 року, коли у нього були в наявності розпорядження у паперовій формі, які надсилалися йому щомісячно, і був уже укладений і зареєстрований договір оренди землі на виконання розпорядження № 477 від 20.10.2010 року, зі змісту якого позивач міг довідатися та перевірити факт укладення договору оренди землі від 06.12.2010 року.

Доводи позивача стосовно того, що про спірний договір оренди землі він не міг знати, оскільки про укладення договорів районні державні адміністрації не звітують, а тому на вимогу про визнання недійсним договору наслідки спливу позовної давності не застосовується, не приймаються колегією суддів, оскільки, розпорядженням №477 доручено заступнику голови районної державної адміністрації підписати договір оренди з 2-м відповідачем, тобто це є вимога голови, викладена у розпорядженні, а отже, підписання договору є обовязковим наслідком прийняття розпорядження.

До того ж, як зазначалось, положеннями постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 №6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин», зокрема, пунктом 2.24 передбачено, що оскільки договір оренди укладається на виконання рішення органу місцевого самоврядування чи виконавчої влади, то без скасування таких рішень у встановленому законом порядку відсутні правові підстави для визнання відповідних договорів недійсними з підстав відсутності повноважень у відповідної місцевої ради чи органу виконавчої влади на затвердження проекту відведення та передачі спірної земельної ділянки в оренду.

Таким чином, враховуючи, що договір оренди землі укладено саме на виконання розпорядження районної державної адміністрації, наслідки спливу позовної давності розповсюджується як на вимогу про визнання недійсним спірного договору оренди землі, укладеного на виконання розпорядження №477, так і на вимогу про витребування у 2-го відповідача спірної земельної ділянки, переданої на виконання умов договору.

Також, колегія суддів відхиляє доводи апелянта стосовно недослідження судом першої інстанції доказів на підтвердження отримання позивачем від Глухівської районної державної адміністрації саме спірних розпоряджень, оскільки це питання не входить до предмету доказування у даній справі, адже, на Сумську обласну державну адміністрацією покладено функцію контролю за діяльністю районних державних адміністрацій в силу приписів статті 33 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», а тому не виконання приписів вказаної статті тягне за собою порушення закону з боку позивача.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження в матеріалах даної справи та спростовуються вищенаведеним. Інші доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає такими, що не мають під собою законодавчо обґрунтованого підґрунтя та будуються на припущеннях апелянта.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи наведені обставини справи та норми права, колегія суддів дійшла висновку про відповідність оскаржуваного рішення нормам чинного законодавства та матеріалам справи, на підставі чого, рішення Господарського суду Сумської області від 27.03.2017 у справі № 920/67/17 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п.1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, одностайно, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Сумської області залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Сумської області від 27.03.2017 у справі № 920/67/17 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 06.07.17

Головуючий суддя Фоміна В. О.

Суддя Пуль О.А.

Суддя Тарасова І. В.