РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2017 р. Справа № 924/1136/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Савченко Г.І.

судді Демидюк О.О. ,

судді Дужич С.П.

при секретарі судового засідання Соколовській О.В.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1; ОСОБА_2 (представник за довір. від 03.01.2017р.)

відповідача - ОСОБА_3 (представник за довір. №2651 від 30.05.2017р.); ОСОБА_4В.(представник за довір. №2649 від 30.05.2017р.); ОСОБА_5А.(представник за довір.№2650 від 30.05.2017 р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області на рішення Господарського суду Хмельницької області від 07.02.2017р. у справі №924/1136/16 (суддя Субботіна Л.О.)

за позовом Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області

до Комунального підприємства "Південно-Західні тепломережі"

про стягнення 778 807,50 грн. шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 екологічна інспекція у Хмельницькій області звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства "Південно-Західні тепломережі" про стягнення 778 807,50 грн. шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 07.02.2017р. у справі №924/1136/16 позов Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області до Комунального підприємства "Південно-Західні тепломережі" про стягнення 778807,50 грн. шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства "Південно-Західні тепломережі" шкоду, заподіяну навколишньому природному середовищу, в розмірі 457722,56 грн., зарахувавши кошти на спеціальний рахунок Хмельницької міської ради за реквізитами: розрахунковий рахунок 0002, код класифікації 24062100, код одержувача 38045529, МФО 815013, банк одержувача ГУ ДКСУ у Хмельницькій області, одержувач коштів Хмельницька міська рада, із розподілом в таких частинах: до спеціального фонду Державного бюджету України 30% стягнутої суми в розмірі 137316,77 грн.; до спеціального Фонду обласного бюджету Хмельницької області 20% стягнутої суми в розмірі 91544,51 грн.; до спеціального фонду місцевого бюджету Хмельницької міської ради 50% стягнутої суми в розмірі 228861,28 грн.

Стягнуто з Комунального підприємства "Південно-Західні тепломережі" на користь Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області 6865,84 судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач ОСОБА_6 екологічна інспекція у Хмельницькій області подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задоволити.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги скаржник зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що відповідно до п. 3.6 Методики, розрахунок маси наднормативних викидів в атмосферне повітря проводився розрахунковим методом через визначення валового викиду забруднюючої речовини, який базується на використанні узагальнених показників емісії (питомих викидів), які визначені у другій редакції Збірника показників емісії (питомих викидів) забруднюючих речовин в атмосферне повітря різними виробництвами. Друга редакція. Т.1-3-Донецьк: ІАЦ ВАТ "УкрНТЕК"/ІЕТ "Чисте повітря" 2008, 2010. 466с. Скаржник зазначає, що при визначенні маси наднормативних викидів в атмосферне повітря СО інспекцією взято показник емісії таблиці Д.19 розділу 4.5 (додаток Д) Збірника 250 г/ГДж, який враховує вид палива, потужність енергетичних установок та технологію спалювання. При цьому показник емісії, який використаний відповідачем зі значенням 17 г/ГДж, що наведений в ГДК 34.02.305-2002 (таблиця Е.1 (додаток Е), не враховує потужність енергетичної установки та відображає емісію СО лише для енергетичних установок з факельним спалюванням, тоді як для суб'єкта господарювання має місце лише камерне спалювання природного газу.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечує її доводи, вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, а тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У доповненнях до відзиву відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, змінити рішення суду першої інстанції шляхом зменшеня розміру шкоди до 351064,70 грн.

У судових засіданнях представники позивача підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, наведених у ній.

Представники відповідача заперечили доводи апеляційної скарги з підстав, наведених у відзиві та доповненнях до відзиву.

Представники сторін заперечили проти проведення судової експертизи щодо розміру збитків та застосування Методик розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, у зв'язку із відсутністю коштів на оплату такої екпертизи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія Рівненського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Комунальне підприємство "Південно-Західні тепломережі" здійснює діяльність з постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря. Для здійснення вказаної діяльності відповідач отримував дозволи на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами: № -345 від 17.08.2009р. на обєкт по вул.Курчатова, 8 (термін дії дозволу 5 років, з 17.08.2009 по 17.08.2014), № -346 від 17.08.2009р. на обєкт по вул.Північна, 2 (термін дії дозволу 5 років, з 17.08.2009 по 17.08.2014), № -348 від 18.08.2009р. на обєкт по вул.Тернопільська, 14/3 (термін дії дозволу 5 років, з 18.08.2009 по 18.08.2014), №-349 від 18.08.2009р. на обєкт по вул.Молодіжна, 2 (термін дії дозволу 5 років, з 18.08.2009 по 18.08.2014), № -350 від 18.08.2009р. на обєкт по вул.Хотовицького, 4/1 (термін дії дозволу 5 років, з 18.08.2009 по 18.08.2014), № -351 від 18.08.2009р. на обєкт по вул.Будівельників, 22 (термін дії дозволу 5 років, з 18.08.2009 по 18.08.2014), №-352 від 19.08.2009р. на обєкт по вул.Міцкевича, 48а (термін дії дозволу 5 років, з 19.08.2009 по 19.08.2014), № -353 від 19.08.2009р. на обєкт по вул.Ричко, 1 (термін дії дозволу 5 років, з 19.08.2009 по 19.08.2014), № -932/144 від 22.12.2014р. на обєкт по вул.Міцкевича, 48а (термін дії дозволу необмежений), № -933/145 від 22.12.2014р. на обєкт по вул.Ричко, 1 (термін дії дозволу необмежений), № -934/146 від 22.12.2014р. на обєкт по вул.Будівельників, 22 (термін дії дозволу необмежений), № -935/147 від 22.12.2014р. на обєкт по вул.Молодіжна, 2 (термін дії дозволу 10 років, з 22.12.2014 по 22.12.2024), № -936/148 від 22.12.2014р. на обєкт по вул.Тернопільська, 14/3 (термін дії дозволу 10 років, з 22.12.2014 по 22.12.2024), № -937/149 від 22.12.2014р. на обєкт по вул.Хотовицького, 4/1 (термін дії дозволу 10 років, з 22.12.2014 по 22.12.2024), № -938/150 від 22.12.2014р. на обєкт по вул.Північна, 2 (термін дії дозволу 10 років, з 22.12.2014 по 22.12.2024), № -939/151 від 22.12.2014р. на обєкт по вул.Курчатова, 8/1 (термін дії дозволу 10 років, з 22.12.2014 по 22.12.2024), №-1017/229 від 13.01.2016р. на обєкт по вул. Північна, 111 (термін дії дозволу необмежений) /а.с. 43-93, т.1/.

В період з 21.01.2016р. по 01.02.2016р. працівниками Державної екологічної інспекції в Хмельницькій області згідно наказу на проведення планових перевірок від 11.01.2016р. №6 та направлення на перевірку від 12.01.2016р. №12/02 проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, за результатами якої складено акт № 4/02 від 01.02.2016р. Під час проведення перевірки було встановлено, що Комунальним підприємством "Південно-Західні тепломережі" в порушення статей 10, 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" здійснювались викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря у період з 18.08.2014 року по 21.12.2014 року в м.Хмельницький з котелень по вул. Північна,2, Ричко,1, Міцкевича,48а, Будівельників,22, Курчатова 8/1Г, Хотовицького, 4/1, Тернопільська, 14/3 та Молодіжна,2. А також у період з 09.10.2015р. по 12.01.2016р. з котельні по вул. Північна,111 за відсутності дозволу на викиди забруднюючих речовин. Акт перевірки підписаний головним інженером відповідача ОСОБА_7 /а.с. 8-17, т.1/.

На підставі акту перевірки позивач провів розрахунок розмірів відшкодування збитків, які заподіянні державі Комунальним підприємством "Південно-Західні тепломережі" в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викидів, на які відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Вказаний розрахунок проведено на підставі Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.12.2008р. №639, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21 січня 2009 року за №48/16064.

Розмір відшкодування збитків за наднормативний викид однієї тонни забруднюючих речовин в атмосферне повітря розраховувався на основі розміру мінімальної заробітної плати, установленої на час виявлення порушення, помноженої на коефіцієнт 1,1 з урахуванням регульованих коефіцієнтів (додатки 1,2) і показника відносної небезпечності кожної забруднюючої речовини. Розмір збитків розраховувався за формулою 12 Методики.

Розрахунок маси наднормативних викидів забруднюючих речовин, що надійшла в атмосферне повітря з димовими газами, які утворюються під час спалювання органічного палива (природного газу) в енергетичних установках КП "Південно-Західні тепломережі" проведено розрахунковим методом через визначення валового викиду забруднюючої речовини, який базується на використанні узагальнених показників емісії (питомих викидів) на підставі Збірника показників емісії (питомих викидів) забруднюючих речовин в атмосферне повітря різними виробництвами. Друга редакція. Т.1-3-Донецьк: ІАЦ ВАТ "УкрНТЕК"/ІЕТ "Чисте повітря" 2008, 2010. 466с. При визначенні маси наднормативних викидів використанні вихідні дані КП "Південно-Західні тепломережі", які представлені в ході перевірки - інформацію щодо джерел утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, в якій, зокрема, містяться відомості щодо номінальної та фактичної теплової потужності енергетичної установки, технології спалювання природного газу (камерне), фактичного обєму використаного газоподібного палива, кількості годин роботи.

Так, згідно розрахунку наданого позивачем, розмір відшкодувань збитків, які заподіяні в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферу відповідачем від стаціонарних джерел викидів №1 та №2 за адресою: м.Хмельницький, вул. Молодіжна,2, №1 за адресою: м.Хмельницький, вул.Тернопільська, 14/3, №1 та №2 за адресою: м.Хмельницький, вул.Курчатова, 8/1г, №2 за адресою: м.Хмельницький, вул. Північна,2, №1 за адресою: м.Хмельницький, вул. Хотовицького,4/1 становить 776 790,50 грн. Розмір відшкодувань від стаціонарних джерел викидів: №1 за адресою: м.Хмельницький, вул. Північна,111 становить 2017,00грн. Усього розмір збитків становить 778,8075 тис. грн. /а.с. 14-16, т.1/.

28.01.2016р. ОСОБА_6 екологічною інспекцією в Хмельницькій області в звязку із закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП, винесено постанову №7/02 про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст. 78 КУпАП, яким порушено порядок здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферу, а саме викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря у період з 18.08.2014р. по 21.12.2014р. з котелень в м.Хмельницький по вул. Північній,2, Ричко, 1, Міцкевича, 48а, Будівельників, 22, Курчатова, 8/1г, Хотовицького, 4/1, Молодіжній,2, Тернопільській, 14/3 здійснювались за відсутності дозволу /а.с. 17, т.1/.

Згідно постанови Державної екологічної інспекції в Хмельницькій області про накладення адміністративного стягнення №9/02 від 28.01.2016р. визнано гр. ОСОБА_7 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 78 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення, у звязку із тим, що вказаною особою порушено порядок здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферу, а саме викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря у період з 09.10.2015р. по 12.01.2016р. з котельні по вул. Північній, 111 здійснювалось за відсутності дозволу. Визначений у вказаній постанові штраф в повному обсязі сплачений ОСОБА_7 /а.с. 18, т.1/.

Також з метою усунення виявлених під час проведення перевірки недоліків та порушень природоохоронного законодавства відповідачу було виписано припис № 4/02 від 05.02.2016р. /а.с. 94, т.1/.

На вищевказаний припис відповідачем розроблено план організаційно-технічних заходів з усунення недоліків роботи з питань охорони навколишнього природного середовища, який затверджений наказом №32 від 11.02.2016р., та із супровідним листом №715 від 11.02.2016р. надісланий позивачу /а.с. 97, т.1/.

10.03.2016р позивач звернувся до відповідача з листом за № 817/06, відповідно до якого повідомив, що зобов'язання по відшкодуванню шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу в добровільному порядку підлягає виконанню у місячний термін шляхом перерахування коштів в сумі 778807,50 грн. /а.с. 19-20, т.1/.

Листом від 08.04.2016р. №1614 відповідач повідомив позивача, що підприємство не буде відшкодовувати збитки заподіяні навколишньому природному середовищу, оскільки фактично збитки відсутні та шкоди не було заподіяно /а.с. 35-37, т.1/.

На підтвердження вчинення дій, спрямованих на своєчасне отримання підприємством необхідних дозволів на викиди, відповідач надав в матеріали справи документи, які підтверджують, що 20.12.2013р. листом №3738 відповідач звертався до начальника управління з питань екології та контролю за благоустроєм міста з проханням виділення коштів на виконання природоохоронних заходів на травень-червень 2014р., а саме для проведення робіт з інвентаризації джерел забруднення підприємства, у зв'язку із закінченням терміну дії дозволів на викиди забруднюючих речовин /а.с. 179, т.1/.

06.06.2014р. між ТОВ НВП "Екосфера" та КП "Південно-західні тепломережі" було укладено договір № 33, за умовами якого ТОВ НВП "Екосфера" зобовязувалося виконати інвентаризацію джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, оформлення документів, у яких обґрунтовуються обсяги викидів для отримання дозволу на викиди, оформлення відповідних документів для інформації громадськості, розробку електронної форми документів, у яких обґрунтовуються обсяги викидів для отримання дозволу на викиди /а.с. 177-178, т.1/.

23.07.2014р. в газеті "Є" опубліковано оголошення про намір КП "Південно-західні тепломережі" отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря /а.с. 99, т.1/.

29.08.2014р. відповідач звертався з листом до начальника управління з питань екології та контролю за благоустроєм міста з проханням надати повідомлення (довідку) про наявність або відсутність зауважень громадських організацій та окремих громадян за період 30 календарних днів з опублікування повідомлення в газеті щодо наміру комунального підприємства отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами для котелень. У відповідь листом №01-05/1006 від 05.09.2014р. вказано, що зауважень щодо наміру отримання дозволу від вищевказаних осіб не надходило /а.с. 106, 115, т.1/.

Рішеннями Хмельницького міськрайонного управління Головного управління Держсанепідслужби у Хмельницькій області щодо можливості/неможливості видачі дозволу від 12.12.2014р. погоджено документи для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами відповідача за адресами м.Хмельницький, вул.Міцкевича,48А, вул. Будівельників,22, вул. Ричко,1, вул. Молодіжна,2, вул. Тернопільська, 14/3, вул.Хотовицького, 4/1, вул. Північна,2, вул. Курчатова, 8/1 /а.с. 107, т.1/.

В обґрунтування твердження щодо неможливості здійснення запуску на повну потужність котельного обладнання для здійснення замірів, що є однією із обов'язкових умов при проведенні робіт для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин стаціонарними джерелами, відповідач подав в матеріали справи: протокольне рішення селекторної наради з питання виконання рішення Антикризового енергетичного штабу та підготовки житлово-комунального господарства та об'єктів соціальної сфери до стабільної роботи в осінньо-зимовий період 2014/2015 років від 03.07.2014р., згідно якого рекомендовано обласним, Київській міській держадміністраціям разом з органами місцевого самоврядування розробити оперативний план технічних заходів щодо зменшення споживання природного газу теплопостачальними підприємствами на 10% на період до кінця 2014 року та на опалювальний період 2014/2015р. в розрізі населених пунктів; листи від 04.07.2014., 08.07.2014р., 16.07.2014р.., які спрямовані на виконання вищевказаного рішення.

Крім того, листом від 21.07.2014. до відома голів райдержадміністрацій та міських голів доведена інформація щодо необхідності розробити оперативний план заходів щодо зменшення споживання природного газу теплопостачальними підприємствами на 30% на період до кінця 2014р. та на опалювальний період 2014/2015 років в населених пунктах регіону, а також розробити помісячний графік обсягів споживання газу, з урахуванням зменшення на 30% на період до кінця 2014 року та на опалювальний період 2014/2015 років в населених пунктах регіону.

Додатково відповідач долучив до матеріалів справи приписи № 279/02 від 15.11.2013р., №30/02 від 30.01.2014р., акти перевірки № 001516 від 11.02.2008р., від 18.01.2010р., 20.01.2010р., №279/02 від 12.11.2013р., № 30/02 від 27.01.2014р. на підтвердження відсутності фактичного перевищення показників нормативів викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря під час проведення інструментально-лабораторних замірів /а.с.124-146, т.1/.

Також відповідачем подані власні розрахунки розміру шкоди: 1) виконаний згідно ГКД 34.02.305-2002 (Галузевий керівний документ) Методика визначення. Викиди забруднювальних речовин у атмосферу від енергетичних установок. Чинний від 01.07.2002 року, відповідно до якого сума збитків становить 457722,56 грн. 2) виконаний згідно Керівництва ЕМЕР/ЕЕА по інвентаризації викидів забруднюючих речовин, відповідно до якого розмір збитків становить 351064,70 грн. Крім того, до матеріалів справи долучені паспорти пальникових пристроїв для підтвердження факельного типу спалювання /а.с. 182-186, 235, т.1/.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до приписів ст.2 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", відносини в галузі охорони атмосферного повітря регулюються цим Законом, Законом "Про охорону навколишнього природного середовища" та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 10 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" передбачено обов'язки підприємств, установ, організацій та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності щодо охорони атмосферного повітря.

Поряд з цим, ст.11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" встановлені вимоги щодо регулювання викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарних джерел.

Приписами ст.ст.33, 34 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" передбачено, що особи, винні, зокрема, у викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади відповідно до закону несуть відповідальність згідно з законом. Шкода, завдана порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягає відшкодуванню у порядку та розмірах, встановлених законом.

Статтею 35 вказаного Закону визначено, що державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад здійснюють державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Державному контролю підлягають використання і охорона земель, надр, поверхневих і підземних вод, атмосферного повітря, лісів та іншої рослинності, тваринного світу, морського середовища та природних ресурсів територіальних вод, континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони України, природних територій та об'єктів, що підлягають особливій охороні, стан навколишнього природного середовища, а також дотримання заходів біологічної і генетичної безпеки щодо біологічних об'єктів навколишнього природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів у відкритій системі.

Стаття 41 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачає відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Відповідно до ст.ст.68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Згідно п.п. 1, 4 Положення про ОСОБА_6 екологічну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 454/2011, ОСОБА_6 екологічна інспекція України (Держекоінспекція України) є центральним органом виконавчої влади та утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Держекоінспекція України відповідно до покладених завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про охорону атмосферного повітря, зокрема, щодо наявності та додержання дозволів на викиди забруднюючих речовин.

Відповідно до п. 4 Положення Держекоінспекція України відповідно до покладених завдань складає протоколи про адміністративні правопорушення та розглядає справи про адміністративні правопорушення, накладає адміністративні стягнення у випадках, передбачених законом. У відповідності до п. 6 Положення Держекоінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право: проводити перевірки з питань, що належать до її компетенції, видавати за їх результатами обов'язкові для виконання приписи, розпорядження; розраховувати розмір збитків, заподіяних державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, та пред'являти претензії; вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах.

Згідно п.п. 1, 3 Положення про державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 04.11.2011р. № 429, реалізація повноважень Держекоінспекції України у межах відповідної території здійснюється її територіальними органами - ОСОБА_6 екологічною інспекцією в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Згідно з п. п. 2, 3, 4 Порядку проведення та оплати робіт, пов'язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян-підприємців, які отримали такі дозволи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 року № 302, дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (далі - дозвіл) - це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам-підприємцям експлуатувати об'єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну. Дозвіл видається суб'єкту господарювання за формою, встановленою Мінприроди. Дозвіл видається безоплатно на строк не менш як п'ять років: суб'єкту господарювання, об'єкт якого відповідно до законодавства належить до першої групи, - Мінприроди за погодженням з Держсанепідслужбою; суб'єкту господарювання, об'єкт якого відповідно до законодавства належить до другої або третьої групи, - обласними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища через дозвільні центри за погодженням з територіальними органами Держсанепідслужби.

Таким чином, здійснення викидів забруднюючих речових в атмосферне повітря допускається виключно після отримання відповідного дозволу, та після отримання якого у суб'єкта господарювання виникає право на забруднення атмосферного повітря із використання стаціонарних джерел забруднення. Видачею вказаного дозволу держава здійснює контроль за охороною навколишнього природного середовища, оскільки, такий дозвіл може бути виданий за наявності наступних умов: неперевищення протягом строку їх дії встановлених нормативів екологічної безпеки; неперевищення нормативів допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел; дотримання вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач в порушення статей 10, 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" здійснював викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря у період з 18.08.2014 року по 21.12.2014 року в м.Хмельницький з котелень по вул. Північна,2, Ричко,1, Міцкевича,48а, Будівельників,22, Курчатова 8/1Г, Хотовицького, 4/1, Тернопільська, 14/3 та Молодіжна,2, а також у період з 09.10.2015р. по 12.01.2016р. з котельні по вул. Північна,111 за відсутності дозволу на викиди забруднюючих речовин, про що працівниками Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області складено акт перевірки дотримання КП "Південно-Західні тепломережі" вимог природоохоронного законодавства № 4/02 від 01.02.2016р. Вказане підтверджується актом № 4/02 від 01.02.2016р. перевірки дотримання КП"Південно-Західні тепломережі вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, постановою №7/02 від 28.01.2016р. про закриття справи про адміністративне правопорушення, постановою №9/02 від 28.01.2016р. про накладення адміністративного стягнення.

Зважаючи на викладене, факт здійснення стаціонарними джерелами викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря за відсутності дозволу на викиди є порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, про охорону атмосферного повітря і тягне за собою відповідальність у вигляді відшкодування шкоди, завданої таким порушенням. При цьому такі викиди забруднюючих речовин незалежно від їх показників уже вважаються наднормативними та заподіюють шкоду навколишньому середовищу.

Вказаним спростовуються доводи відповідача з приводу відсутності шкоди, оскільки викиди за час відсутності дозволів не перевищували проектні значення та не були понаднормовими.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди втілено у ст.1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Як вбачається з положень вказаної норми, підставою для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є правопорушення, що включає в себе певні елементи: шкода, протиправність поведінки особи, яка заподіяла шкоду, причинний зв'язок між ними, вина.

Наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Колегія суддів дійшла висновку, що матеріалами справи підтверджується факт вчинення відповідачем правопорушення, зокрема порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища, а саме - наднормативного викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

При цьому зважаючи на приписи ст.ст. 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст.ст. 33, 34 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" факт наявності у відповідача дозволів на викиди забруднюючих речовин на момент проведення перевірки жодним чином не спростовує здійснення відповідачем наднормативних викидів забрудюючих речовин у визначенні в акті перевірки періоди та не звільняє останнього від відповідальності за вказане порушення.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи відповідача з приводу того, що припис Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області № 4/02 від 05.02.2016р. не вказує на здійснення відповідачем викидів забруднюючих речовин за відсутності дозволу у спірний період, оскільки відповідно до п.4.23 Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.09.2008 №464, припис складається у випадку необхідності усунення порушень вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, а на момент проведення перевірки відповідач уже отримав дозволи на викиди забруднюючих речовин, чим усунув допущене правопорушення. Тому позивач правомірно не вказав дані недоліки у приписі № 4/02 від 05.02.2016р.

Щодо твердження відповідача про відсутність вини у несвоєчасному отриманні дозволів на викиди забруднюючих речовин у атмосферне повітря та заподіянні шкоди, колегія суддів зазначає наступне.

В силу ч.2 ст.218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

З урахуванням наведеної норми, відповідач заздалегідь до закінчення дії дозволу повинен вживати заходів для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

З наявних у матеріалах справи документів вбачається, що відповідач лише 05.06.2014р. розпочав процедуру одержання дозволів, а саме уклав договір з ТОВ НВП "Екосфера" на оформлення документів, необхідних для отримання дозволів. В той час як термін дії дозволів закінчувався 17-18.08.2014р. Відповідач також вказує, що внаслідок роботи Антикризового енергетичного штабу України було унеможливлено здійснення запуску на повну потужність котельного обладнання для здійснення замірів, що є однією із обовязкових умов при проведенні робіт для отримання дозволу. Тому дозвіл було отримано лише 22.12.2014р.

Поряд з цим, згідно наданих відповідачем протокольного рішення селекторної наради з питання виконання рішення Антикризового енергетичного штабу та підготовки житлово-комунального господарства та об'єктів соціальної сфери до стабільної роботи в осінньо-зимовий період 2014/2015 років від 03.07.2014р., листів від 04.07.2014., 08.07.2014р., 16.07.2014р., 21.07.2014р., які спрямовані на виконання вищевказаного рішення, вказівка щодо необхідності розробки оперативного плану заходів щодо зменшення споживання природного газу теплопостачальними підприємствами на 30% на період до кінця 2014р. та на опалювальний період 2014/2015 років в населених пунктах регіону була надана лише у липні 2014 року. При цьому матеріали справи не містять доказів неможливості проведення замірів пилогазового потоку від стаціонарних джерел до цього часу.

Крім того, суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо неможливості подачі документів для отримання дозволів на викиди, оскільки у звязку із прийняттям нормативних актів з 17.05.2013р. було припинено прийом заяв від субєктів господарювання на отримання документів дозвільного характеру, так як в матеріали справи не надано доказів неможливості подачі вказаних документів чи відмови у їх прийнятті.

Поряд з цим, відповідач не надав в матеріали справи належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності його вини у несвоєчасному отриманні дозволів та здійсненні наднормативних викидів. Навпаки, відповідач, у якого був відсутній спеціальний дозвіл, самостійно здійснював викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин, усвідомлюючи при цьому факт порушення відповідними діями вимог чинного законодавства.

Колегія суддів не приймає доводи відповідача: щодо заборони відключення в опалювальний період обєктів теплопостачання, як обєктів життєзабезпечення та стратегічного призначення, оскільки вказана заборона стосується відключення обєктів теплопостачання від котелень, які працюють з відповідними дозволами на викиди забруднюючих речовин, так як згідно із ч.5 ст. 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" робота котелень є можливою тільки при наявності дозволу на викиди забруднюючих речовин; щодо того, що за час відсутності дозволів відповідачем в повному обсязі здійснювалась сплата екологічного податку за забруднення навколишнього середовища, оскільки обов'язок сплачувати екологічний податок є різновидом податків та зборів, який передбачений ст.10 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" та Податковим кодексом України, натомість відшкодування збитків, завданих порушенням природоохоронного законодавства, є самостійним видом цивільно-правової відповідальності, тому сплата екологічного податку не звільняє відповідача від обов'язку отримати відповідні дозволи, а в разі їх відсутності відшкодувати державі завдані збитки.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що у діях відповідача наявний склад всіх чотирьох умов, необхідних для відшкодування спричиненої державі шкоди внаслідок порушення законодавства про охорону атмосферного повітря.

Щодо заявленого до стягнення розміру шкоди, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, розрахунок розміру збитків заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря зроблено відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Відповідно до Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" та "Про охорону атмосферного повітря" наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.12.2008р. №639 затверджено Методика розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря (далі - Методика). Методика встановлює єдині на території України правила визначення розмірів відшкодування і стягнення збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Положеннями п. 2.1 Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.12.2008р. № 639 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21 січня 2009 р. за №48/16064, визначено, що наднормативними викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря вважаються, зокрема, викиди забруднюючих речовин, на які відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, уключаючи окремі забруднюючі речовини, викиди яких підлягають регулюванню відповідно до законодавства (п.2.1.2).

Згідно з п. 2.2 Методики факт наднормативного викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря встановлюється державними інспекторами при проведенні перевірки суб'єктів господарювання інструментально-лабораторними методами контролю та розрахунковими методами.

Розрахункові методи визначення наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря та об'ємної витрати газопилового потоку застосовуються, зокрема, у випадках викиду забруднюючих речовин від джерел викидів, які здійснюються без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами суб'єктів господарювання (п.2.7.1 Методики).

Відповідно до п.4.1 Методики розмір відшкодування збитків за наднормативний викид однієї тонни забруднюючої речовини в атмосферне повітря розраховується на основі розміру мінімальної заробітної плати, установленої на час виявлення порушення, помноженої на коефіцієнт 1,1, з урахуванням регулювальних коефіцієнтів і показника відносної небезпечності кожної забруднюючої речовини. Розмір збитків розраховується за формулою 12 Методики: З = mі х 1,1П х Aі х Кт х Кзі, де З - розмір збитків, грн; mі - маса i-тої забруднюючої речовини, що викинута в атмосферне повітря наднормативно, т; 1,1П - розмір мінімальної заробітної плати (П) на момент виявлення порушення за одну тонну умовної забруднюючої речовини, помноженої на коефіцієнт (1,1), грн/т; Aі - безрозмірний показник відносної небезпечності i-тої забруднюючої речовини; Кт - коефіцієнт, що враховує територіальні соціально-екологічні особливості; Кзі - коефіцієнт, що залежить від рівня забруднення атмосферного повітря населеного пункту i-тою забруднюючою речовиною. Загальний розмір збитків розраховується як сума розмірів збитків за наднормативний викид в атмосферне повітря кожної забруднюючої речовини.

Пунктом 3.6 Методики визначено, що розрахунок маси наднормативного викиду забруднюючої речовини в атмосферне повітря від джерела викиду, який здійснюється без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, здійснюється за параметрами джерела викиду (джерела утворення), зафіксованими у відповідній документації суб'єкта господарювання (матеріали інвентаризації стаціонарних джерел викидів, технологічні регламенти виробництва, режимні карти роботи паливовикористовувального обладнання, питомі викиди (показники емісії), дані державних статистичних спостережень з охорони атмосферного повітря за формою N 2-ТП (повітря), або згідно з методиками для розрахунків маси викидів забруднюючих речовин за час роботи джерела без дозволу на викиди.

В силу п.3.11 Методики час роботи джерела в режимі наднормативного викиду визначається з моменту виявлення порушення до моменту його усунення, з урахуванням фактично відпрацьованого часу.

Таким чином, пункт 3.6 Методики надає особі, яка здійснює розрахунок маси наднормативного викиду забруднюючої речовини в атмосферне повітря, альтернативне право вибору: здійснювати такий розрахунок за параметрами джерела викиду або згідно з методиками для розрахунків маси викидів забруднюючих речовин.

При проведенні позивачем розрахунків, визначення маси наднормативних викидів забруднюючих речовин проведено розрахунковим методом через визначення валового викиду забруднюючої речовини, який базувався на використанні узагальнених показників емісії (питомих викидів) на підставі Збірника показників емісії (питомих викидів) забруднюючих речовин в атмосферне повітря різними виробництвами. Друга редакція. Т.1-3-Донецьк: ІАЦ ВАТ "УкрНТЕК"/ІЕТ "Чисте повітря" 2008, 2010. 466с. При визначенні маси наднормативних викидів використанні вихідні дані КП "Південно-Західні тепломережі", які представлені в ході перевірки - інформацію щодо джерел утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Відповідно до розрахунку, проведеного інспектором Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області на підставі Методики, розмір збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря становить 778 807,50 грн.

Не погоджуючись із вказаним розрахунком, відповідач надав в матеріали справи два контррозрахунки розміру відшкодування збитків, один з яких на суму 457722,56 грн., в якому валовий викид забруднюючої речовини визначений згідно ГКД 34.02.305-2002 (Галузевий керівний документ) Методика визначення. Викиди забруднювальних речовин у атмосферу від енергетичних установок, а також розрахунок на суму 351064,70 грн., в якому валовий викид забруднюючої речовини визначений згідно з Керівництвом ЕМЕР/ЕЕА по інвентаризації викидів забруднюючих речовин.

Як вбачається з п. 4.1 Методики маса забруднюючої речовини, що викинута в атмосферне повітря наднормативно, є складовою формули розрахунку збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря. А тому неправильний розрахунок маси викиду забруднюючих речовин має своїм наслідком помилковий розрахунок розміру збитків.

Колегія суддів зазначає, що порядок визначення викидів основних забруднювальних речовин та парникових газів, що надходять у атмосферне повітря з димовими газами, які утворюються під час спалювання органічного палива в енергетичних установках встановлений у діючому в Україні галузевому керівному документі ГКД 34.02.305-2002. Викиди забруднюючих речовин в атмосферу від енергетичних установок. Методика визначення, який затверджений наказом Міністерства палива та енергетики України № 359 від 14.06.2002р. та погоджений з Міністерством екології України (чинний від 01.07.2002).

Межі використання вказаної методики поширюються на котли та камери згоряння газотурбінних установок, які розміщені на теплових електричних станціях та котельних і працюють на твердому, рідкому та газоподібному паливі.

За цією методикою обліковуються в тому числі і такі забруднювальні речовини та парникові гази, як оксиди азоту NОx у перерахунку на діоксид азоту NО2, оксид вуглецю СО, метан CH4.

У розділі 5 ГКД 34.02.305-2002. Викиди забруднюючих речовин в атмосферу від енергетичних установок. Методика визначення передбачено, що розрахункові методи визначення викиду забруднювальної речовини базуються на використанні показника емісії. Показник емісії характеризує масову кількість забруднювальної речовини, яка викидається енергетичною установкою в атмосферне повітря разом з димовими газами, віднесену до одиниці енергії, що виділяється під час згоряння палива.

Значення узагальненого показника емісії оксидів азоту під час спалювання органічного палива за різними технологіями без урахування заходів щодо скорочення викиду NOx визначаються згідно з таблицею Д.5 (додаток Д). Під час спалювання природного газу такий показник емісії для котлів, теплова потужність яких менше 300 МВт, із факельним типом спалювання становить 100г/ГДж.

Значення узагальненого показника емісії оксиду вуглецю залежно від виду палива, потужності енергетичної установки та технології спалювання визначаються з таблиці Е.1 (додаток Е). Під час спалювання природного газу показник емісії оксиду вуглецю для котлів із факельним типом спалювання становить 17 г/ГДж.

Значення узагальненого показника емісії метану залежно від виду палива наведено в таблиці Е.4 (додаток Е) і при спалювання природного газу становить 1,0 г/ГДж.

З урахуванням вказаних показників емісії відповідачем був визначений валовий викид забруднюючої речовини та розрахований розмір збитків.

Доводи позивача з приводу неможливості застосування ГКД 34.02.305-2002 та визначених у ньому показників емісії забруднюючих речовин, оскільки вони не враховують потужність енергетичної установки та не містять таких показників для камерного типу спалювання природного газу, суд до уваги не приймає.

Колегія суддів зазначає, що камерна топка топка котла, в якій пиловидне, рідке або газоподібне паливо спалюється у факелі і за способом спалювання палива такі топки поділяються на топки факельного і вихрового спалювання. Отже, факельний тип спалювання є різновидом камерного, і застосування відповідачем показників емісії забруднюючих речовин, визначених в ГКД 34.02.305-2002 для факельного типу спалювання, є правомірним. За таких обставин зазначення у вихідних даних інформації про камерний, а не факельний тип спалювання жодним чином не впливає на порядок проведення визначення маси забруднюючої речовини. Також суд враховує, що енергетичні установки відповідача мають саме факельний тип спалювання, що підтверджується долученими до матеріалів справи паспортами пальникових пристроїв.

З приводу потужності енергетичних установок, суд вважає за необхідне зазначити, що показники емісії оксиду азоту визначенні у ГКД 34.02.305-2002 з врахуванням теплової потужності котла (більше або менше 300 МВт). Щодо показників емісії оксиду вуглецю, метану, то їх значення у ГКД 34.02.305-2002 вказані виключно залежно від виду палива та технології спалювання, що свідчить про можливість їх застосування до котлів будь-якої потужності.

Таким чином, відповідачем правомірно застосовано при визначенні маси наднормативного викиду забруднюючих речовин положення ГКД 34.02.305-2002 Методика визначення. Викиди забруднювальних речовин у атмосферу від енергетичних установок, проведено розрахунок розміру відшкодування збитків та визначено розмір збитків у сумі 457 722,56 грн.

Наданий позивачем розрахунок збитків суд оцінює критично, оскільки при визначенні маси наднормативного викиду забруднюючих речовин позивачем були використані узагальнені показники емісії (питомих викидів) на підставі Збірника показників емісії (питомих викидів) забруднюючих речовин в атмосферне повітря різними виробництвами. Друга редакція. Т.1-3-Донецьк: ІАЦ ВАТ "УкрНТЕК"/ІЕТ "Чисте повітря" 2008, 2010. 466с., який не є нормативним актом.

Як вбачається із змісту вказаного Збірника, витяг з якого міститься в матеріалах справи, а саме таблиць Д 8, Д 19, які використав позивач при проведенні розрахунку, автор збірника використав три джерела: ГКД 34.02.305-2002 Методика визначення. Викиди забруднювальних речовин у атмосферу від енергетичних установок, CORINAIR. Інвентаризація атмосферних викидів в Європі та Ленінградський збірник методик по розрахунку викидів в атмосферу забруднюючих речовин різними виробництвами 1986 року. При цьому показники емісії оксиду вуглецю та оксиду азоту, які застосував позивач при розрахунку розміру збитків, були визначенні саме у Ленінградському збірнику методик по розрахунку викидів в атмосферу забруднюючих речовин різними виробництвами 1986 року, а не у чинному в Україні галузевому керівному документі ГКД 34.02.305-2002.

Поряд з цим, колегія суддів апеляційної інстанції не приймає до уваги розрахунок відповідача, зроблений на підставі Керівництва ЕМЕР/ЕЕА по інвентаризації викидів забруднюючих речовин, враховуючи наступне.

Указом Президії Верховної ради УРСР від 13.05.1980р., схвалену Радою Міністрів Української РСР і подану на ратифікацію Конвенцію про транскордонне забруднення повітря на великі відстані, підписану від імені Української РСР у Женеві 14.11.1979р., ратифіковано. Ратифікаційну грамоту УРСР здано на зберігання Генеральному секретарю ООН 05.06.1980р. /а. с. , 2/.

Відповідно до п. b ст. 1 вказаної конвенції "транскордонне забрудення повітря на великі відстані" означає забруднення повітря, фізичне джерело якого знаходиться повністю або частково в межах території, що перебуває під національною юрисдикцією однієї держави, і негативний вплив якого проявляється на території, що перебуває під юрисдикцією іншої держави, на такій відстані, що в цілому неможливо визначити частку окремих джерел чи груп джерел викидів.

На виконання Конвенції про транскордонне забруднення повітря на великі відстані було розроблено Керівництво з інвентаризації викидів забруднюючих речовин для розрахунків, в тому числі міри шкоди від викидів забруднюючих речовин.

Як вбачається із матеріалів справи, перевіркою, на підставі якої складено акт № 4/02 від 01.02.2016р., встановлено, що Комунальним підприємством "Південно-Західні тепломережі" в порушення статей 10, 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" здійснювались викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря у період з 18.08.2014р. по 21.12.2014р. в м.Хмельницький з котелень по вул. Північна,2, Ричко,1, Міцкевича,48а, Будівельників,22, Курчатова 8/1Г, Хотовицького, 4/1, Тернопільська, 14/3 та Молодіжна,2. А також у період з 09.10.2015р. по 12.01.2016р. з котельні по вул. Північна,111 за відсутності дозволу на викиди забруднюючих речовин.

В матерілах справи відсутні докази, що джерело викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря згідно акту № 4/02 від 01.02.2016р., знаходиться повністю або частково в межах території, що перебуває під національною юрисдикцією однієї держави, і негативний вплив якого проявляється на території, що перебуває під юрисдикцією іншої держави, на такій відстані, що в цілому неможливо визначити частку окремих джерел чи груп джерел викидів.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що розрахунок, зроблений на підставі Керівництва ЕМЕР/ЕЕА по інвентаризації викидів забруднюючих речовин, не може бути застосовано при визначенні розміру збитків внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря у даній справі.

Зважаючи на усе вищевикладене, суд вважає, що обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами та такими, що підлягають задоволенню, є позовні вимоги про стягнення з відповідача шкоди у розмірі 457 722,56 грн., заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, без відповідного дозволу на викиди. У стягненні 321084,94 грн. слід відмовити.

Згідно з ч.1 ст. 29 Бюджетного кодексу України до доходів Державного бюджету України включаються доходи бюджету, за винятком тих, що згідно із статтями 64, 66, 69, 69-1 та 71 цього Кодексу закріплені за місцевими бюджетами, при цьому джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є, зокрема, 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності (п.7 ч.3 ст. 29).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належить: 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів обєднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.

Статтею 11 Закону України "Про ОСОБА_6 бюджет України на 2017 рік" встановлено, що джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України на 2017 рік у частині доходів є надходження, визначені частиною третьою статті 29 Бюджетного кодексу України.

Відповідно до п. п.2.2 Порядку казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.01.2013р. №43 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.02.2013р. за № 291/22823, у процесі казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету органи Казначейства: відкривають бюджетні рахунки для зарахування надходжень у національній валюті в головних управліннях Казначейства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі; здійснюють розподіл платежів між загальним та спеціальним фондами державного бюджету, між державним і місцевими бюджетами відповідно до нормативів відрахувань, визначених бюджетним законодавством, та перераховують розподілені кошти за належністю. За результатами розподілу платежів між державним та місцевими бюджетами органи Казначейства формують Відомість розподілу платежів до бюджетів (п. 8.1 Порядку).

Отже, суд стягує кошти на рахунок вказаний позивачем у позові, а в подальшому органи Казначейства здійснюють розподіл платежів між державним і місцевими бюджетами відповідно до нормативів відрахувань, та перераховують розподілені кошти за належністю.

Таким чином, доводи позивача, викладені у апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Місцевим господарським судом повністю з'ясовані обставини, що мають значення для справи. Висновки, викладені у рішенні місцевого господарського суду, відповідають обставинам справи. Судом не порушені та правильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

За таких обставин підстав для зміни, скасування рішення місцевого господарського суду, визначених ст. 104 ГПК України, не вбачається.

Згідно приписів ст. 49 ГПК України, витрати по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача у звязку із відмовою у її задоволенні.

Керуючись ст.ст. 99,101,103-105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу позивача Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області на рішення Господарського суду Хмельницької області від 07.02.2017р. у справі №924/1136/16 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Хмельницької області від 07.02.2017р. у справі №924/1136/16 залишити без змін.

2. Матеріали справи №924/1136/16 повернути до господарського суду Хмельницької області.

3. Постанова набирає законної сили з моменту прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Савченко Г.І.

Суддя Демидюк О.О.

Суддя Дужич С.П.