ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2017 р.Справа № 916/927/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Ярош А.І.,

Суддів: Лисенко В.А., Гладишевої Т.Я.,

секретар судового засідання Іванов І.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився;

від відповідача: не зявився;

від прокуратури: ОСОБА_1, за посвідченням;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ТРІНІТА

на ухвалу господарського суду Одеської області від 07 червня 2017 року про повернення зустрічного позову

у справі №916/927/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ТРІНІТА

до Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради

про визнання договору дійсним,

В С Т А Н О В И В:

Заступник прокурора Одеської області в інтересах держави, в особі Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „ТРІНІТА про розірвання договору оренди берегозахисної споруди №60-р від 23.08.2006 року.

Ухвалою суду від 20.04.2017 року позовну заяву прийнято до провадження.

Ухвалою суду від 30.05.2017 року залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Одеську міську раду.

07.06.2017 року до господарського суду Одеської області надійшла зустрічна позовна заява ТОВ «ТРІНІТА» про визнання договору оренди берегозахисної споруди №60-ОР від 23.08.2006 року - дійсним.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 07 червня 2017 року повернуто зустрічну позовну заяву і додані до неї документи заявнику без розгляду, на підставі п.п.4,6 ч.1 ст.63 ГПК України, у зв'язку з неподанням до суду доказів направлення копії позовної заяви відповідачу, а також доказів сплати судового збору.

Товариство з обмеженою відповідальністю ТРІНІТА з ухвалою суду першої інстанції не погодилось, та звернулось до Одеського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу, та направити зустрічну позовну заяву ТОВ «ТРІНІТА» до господарського суду Одеської області для розгляду разом з первісним позовом.

За доводами скаржника, місцевим господарським судом було безпідставно відмовлено в прийнятті його зустрічної позовної заяви, з порушенням норм матеріального та процесуального права, та неповним зясуванням обставин справи.

Скаржник вважає, що суд під час прийняття оскаржуваної ухвали у справі повинен був зазначити правильний порядок сплати та розмір судового збору, чого зазначено не було.

Також апелянт зазначає, що згідно положень постанови Пленуму ВГСУ №7, у разі коли ГПК не передбачено можливості повернення господарським судом заяви у звязку з неподанням доказів сплати суми судового збору, то суд повинен розглянути зазначену заяву й за відсутності таких доказів, а розподіл відповідних сум судового збору здійснити між сторонами згідно із ст.49 ГПК України у залежності від результатів розгляду відповідної заяви. Чого також здійснено не було.

Отже, скаржник зазначає, що ТОВ «ТРІНІТА» було дотримано визначену законодавством форму та зміст позову відповідно до ст.54 ГПК України, в неподання доказів сплати судового збору не є підставою для повернення а є підставою для розгляду відповідної заяви з послідуючим розподілом відповідних сум судового збору між сторонами.

Крім того, апелянт вважає, що не відправлення копій зустрічної позовної заяви не позбавляє відповідача ознайомитися з нею до початку судового розгляду.

Представники Товариства з обмеженою відповідальністю ТРІНІТА та Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради в судове засідання 27.06.2017 року не зявились, хоча про час і місце судового засідання належним чином повідомлені.

При цьому, 27.06.2017 від Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради на електронну пошту суду надійшли заперечення проти апеляційної скарги, в яких позивач за первісним позовом просить залишити оскаржувану ухвалу без змін, а скаргу без задоволення.

Крім того, Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради просить розглянути апеляційну скаргу без участі представника, у звязку з тим, що в управлінні ІЗТМ та РУ Одеської міської ради згідно штатного розпису наявний лише один юрисконсульт ОСОБА_2, який зайнятий в іншому судовому процесі.

Враховуючи належне повідомлення сторін, а також обмеженість строку розгляду апеляційних скарг на ухвали місцевих господарських судів, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі представників позивача та відповідача.

Відповідно до ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги ТОВ «ТРІНІТА», з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що ухвалою господарського суду Одеської області від 20.04.2017 року позовну заяву заступника прокурора Одеської області, в інтересах держави, в особі Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю „ТРІНІТА прийнято до провадження.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 07 червня 2017 року повернуто зустрічну позовну заяву ТОВ «ТРІНІТА» про визнання договору оренди берегозахисної споруди №60-ОР від 23.08.2006 року дійсним, на підставі п.п.4,6 ч.1 ст.63 ГПК України, у зв'язку з неподанням до суду доказів направлення копії позовної заяви відповідачу, а також доказів сплати судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що до позовної заяви ТОВ «Іллічівський зерновий порт» додано лише копію договору, паспорту пляжу, виписки.

Доказів направлення копії зустрічного позову відповідачу, та доказів сплати судового збору не надано.

Відповідно до ч.1 ст.60 ГПК України, відповідач має право до початку розгляду господарським судом справи по суті подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов'язаний з первісним.

Водночас вимогами ч.2 ст.60 ГПК України встановлено, що подання зустрічного позову провадиться за загальними правилами подання позовів.

Правові норми щодо загального правила подання позовів наведені у ст.ст.54-59 розділу VІІІ ГПК України.

Так, в силу вимог пунктів 2, 3 ст.57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів, а також сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Таким чином, судова колегія зазначає, що надавати документи, які підтверджують відправлення відповідачам копії позовної заяви і доданих до неї документів та сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі необхідно і до зустрічної позовної заяви, оскільки в силу вимог ч.2 ст.60 ГПК України подання зустрічного позову провадиться за загальними правилами подання позовів, а за загальними правилами подання позовів, які встановлені вимогами п.п.2,3 ст.57 ГПК України, до позовної заяви додаються докази відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів; сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Натомість, як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідачем не подано до суду відповідних доказів оплати судового збору та відправлення копії позовної заяви іншій стороні по справі.

Доводи апелянта про незазначення судом в ухвалі правильного порядку та розміру судового збору, що підлягає до сплати, не спростовує висновків суду першої інстанції, крім того, суд не зобовязаний розяснювати порядок сплати судового збору.

Відповідно до п.2.22 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 21.02.2013, № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) повертається господарським судом з підстав, передбачених ГПК, а саме: статтею 43 5, пунктом 4 частини першої статті 63, пунктом 3 частини першої статті 97, пунктом 4 частини першої статті 111 3, частиною другою і пунктом 1 частини четвертої статті 111 20, пунктом 3 частини шостої статті 113, частиною п'ятою статті 122 2, частиною п'ятою статті 122 8. При цьому якщо таке повернення здійснюється у зв'язку з недодержанням заявником вимог закону щодо порядку та/або розміру сплати судового збору (сплата його не до спеціального фонду Державного бюджету України або в меншому розмірі, ніж необхідно), то у відповідній ухвалі господарського суду має бути зазначено правильний порядок сплати та/або розмір судового збору.

В даному випадку судовий збір взагалі не було сплачено, тому місцевий господарський суд не зобовязаний вказувати правильний порядок та розмір судового збору.

При цьому, судова колегія наголошує, що позивач за зустрічним позовом не позбавлений права на звернення до суду за розясненням ухвали про повернення зустрічного позову.

Посилання скаржника на положення Пленуму ВГСУ №7 щодо можливості розподілу судового збору судом за наслідками розгляду заяви, судова колегія відхиляє, оскільки вказані положення стосуються випадків, коли ГПК не передбачено можливості повернення господарським судом заяви у зв'язку з неподанням доказів сплати суми судового збору (наприклад, заяви про забезпечення позову).

Чинним процесуальним законодавством, а саме ст.63 ГПК України, передбачено підстави для повернення позовної заяви, серед яких і несплата судового збору, і неподання доказів відправлення копії позову іншим сторонам.

Доводи апелянта про те, що не відправлення копій зустрічної позовної заяви не позбавляє відповідача ознайомитися з нею до початку судового розгляду, не заслуговують на увагу суду, з мотивів, викладених вище.

Відповідно до п.4, 6 ст.63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі, не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Таким чином, судова колегія повністю погоджується з висновками суду першої інстанції про повернення зустрічної позовної заяви без розгляду, оскільки ТОВ «ТРІНІТА» не додержано вимог ст.57 щодо сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі та надсилання копії позову іншій стороні, та за таких обставин суд першої інстанції цілком обґрунтовано та правомірно повернув зустрічну позовну заяву без розгляду.

Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія зазначає, що апелянтом не надано належних та допустимих доказів в підтвердження своїх заперечень, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній ухвалі, є правомірними та обґрунтованими, відтак, апеляційний суд дійшов висновків про відсутність підстав, передбачених ст.104 ГПК України, для зміни або скасування оскаржуваного рішення.

У звязку з викладеним, в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п.1 ч.1 ст.103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ТРІНІТА залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Одеської області від 07 червня 2017 року у справі №916/927/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя А.І. Ярош

Суддя В.А. Лисенко

Суддя Т.Я. Гладишева