РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2017Справа №910/6641/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Група Компаній

«Термоінжиніринг»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компас Груп»

про стягнення 85.763,82 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Квашнін М. О., довіреність № б/н від 04.01.2017

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Група Компаній «Термоінжиніринг» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компас Груп» 85.763,82 грн., з яких: 77.551,92 грн. основного боргу, 5.294,78 грн. пені, 2.349,82 грн. збитків від зміни індексу інфляції та 567,30 грн. - 3% річних за неналежне виконання взятих на себе останнім зобов'язань згідно договору підряду № 24/11-2 від 24.11.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.04.2017 порушено провадження у справі № 910/6641/17 та призначено справу до розгляду на 23.05.2017.

Позивачем 19.05.2017 до відділу діловодства суду подано додаткові документи по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/6641/17 від 23.05.2017, у зв'язку з нез'явленням представника відповідача в засідання суду та невиконанням сторонами вимог ухвали по порушення провадження у справі від 25.04.2017, розгляд справи відкладено на 08.06.2017.

Позивачем 06.06.2017 до відділу діловодства суду подано додаткові документи по справі.

Позивач в судовому засіданні 08.06.2017 позовні вимоги підтримав повністю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/6641/17 від 08.06.2017, у зв'язку з нез'явленням представника відповідача в засідання суду та невиконанням сторонами вимог ухвали від 23.05.2017, розгляд справи відкладено на 20.06.2017.

Позивачем 19.06.2017 до відділу діловодства суду подано додаткові документи по справі.

Відповідач в судове засідання 20.06.2017 не з'явився, відзив на позовну заяву не подав, вимоги ухвали господарського суду про порушення провадження у справі від 25.04.2017 та ухвал від 23.05.2017, від 08.06.2017 не виконав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, оскільки

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України ухвали було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в позовній заяві, а саме : 03061, м.Київ, проспект Відрадний, будинок 103, яка згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 26.04.2017 є місцезнаходженням відповідача.

Відповідач ухвали суду від 25.04.2017, від 23.05.2017 та від 08.06.2017, надіслані за вказаною вище адресою, отримав, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення за № 476, № 070, № 220.

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

У відповідності до п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського сулу України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Суд приходить до висновку, що наявних в матеріалах справи документів достатньо для вирішення справи по суті без участі представників сторін.

В судовому засіданні 20.06.2017, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

24.11.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компас Груп» (далі - генпідрядник, відповідач) та Товариством з обмежуваною відповідальністю «Група компаній «Термоінджиніринг» (далі - підрядник, позивач) було укладено договір підряду № 24/11-2 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору генпідрядник доручає, а підрядник забезпечує відповідно до проектної документації, державних будівельних норм України та умов договору виконання робіт з монтажу системи ВК (водопостачання та каналізація), ОВ (опалення) (надалі - роботи) при будівництві секції № 7 об'єкту «Завершення будівництва ІІІ та ІV черги будівництва житлових будинків з об'єктами обслуговування населення та паркінгом по вул. Онуфрія Трутенка, 3 у Голосіївському районні м. Києва» (надалі - об'єкт).

Спір виник внаслідок того, що відповідач в порушення умов договору вартість виконаних позивачем робіт повністю не сплатив, в зв'язку з чим виникла заборгованість.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 887 Цивільного кодексу України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх.

Згідно з п. 1 ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна або способи її визначення.

Відповідно до п. 4.1. договору договірна ціна повного комплексу робіт в п. 1.2. договору, визначається на основі кошторису, що є невід'ємною частиною договору і складає 2.920.005,00 грн., у тому числі ПДВ 20% - 486.667,50 грн.

Відповідно до п. 10.3. договору генпідрядник призначає свого представника для ведення технічного нагляду й здійснення контролю за ходом робіт. Приймання виконаних будівельно-монтажних робіт здійснюється за актом виконаних робіт ф.КБ-2В з оформленням довідки ф.КБ-3 після підтвердження про якісне виконання робіт представниками технічного нагляду генпідрядника і замовника будівництва. Представник генпідрядника має право безперешкодного доступу до всіх видів робіт у будь-який час, протягом усього періоду будівництва.

Згідно з п. 11.1. договору розрахунки за виконані роботи здійснюються на підставі документів по обліку в капітальному будівництві (форма КБ-2В, КБ-3) з обов'язковим погодженням їх замовником будівництва ДГЗ СБ України. Вартість виконаних робіт, що підлягають оплаті визначаються в межах вартості робіт, передбачені договірною ціною, із урахуванням пункту 11.2. договору, та можливістю відстрочки платежу до кінця бюджетного року без нарахування штрафних санкцій.

Стаття 853 Цивільного кодексу України встановлює, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Позивачем були виконані роботи про що сторонами складено та підписано наступні акти (ф.КБ-2в):

№ 1 від 31.12.2015 на суму 67.052,40 грн.,

№ 1 від 31.03.2016 на суму 3.040,80 грн.,

№ 2 від 31.03.2016 на суму 85.159,20 грн.

№ 3 від 31.03.2016 на суму 21.421,20 грн.,

№ 4 від 31.03.2016 на суму 36.658,80 грн.,

№ 5 від 31.03.2016 на суму 62.828,40 грн.,

№ 6 від 31.03.2016 на суму 17.865,60 грн.,

№ 7 від 31.03.2016 на суму 39.430,80 грн.,

№ 8 від 31.03.2016 на суму 43.410,00 грн.,

№ 9 від 31.03.2016 на суму 143.346,00 грн.,

№ 10 від 31.03.2016 на суму 37.788,00 грн..

№ 11 від 31.03.2016 на суму 12.290,40 грн.,

№ 12 від 31.03.2016 на суму 3.296,40 грн.,

№ 13 від 31.03.2016 на суму 77.912,40 грн.,

№ 14 від 31.03.2016 на суму 58.746,00 грн.,

№ 15 від 31.03.2016 на суму 62.140,80 грн.,

№ 16 від 31.03.2016 на суму 21.025,20 грн.,

№ 17 від 31.03.2016 на суму 83.478,00 грн.,

№ 18 від 31.03.2016 на суму 401.884,80 грн.,

№ 19 від 31.03.2016 на суму 338827,20 грн.,

№ 20 від 31.03.2016 на суму 234.556,80 грн.,

№ 21 від 31.03.2016 на суму 195.075,60 грн.,

№ 22 від 31.03.2016 на суму 68.684,40 грн.,

№ 23 від 31.03.2016 на суму 191.578,80 грн.,

№ 1 від 31.05.2016 на суму 212.937,60 грн.,

№ 1 від 31.05.2016 на суму 979,20 грн.,

№ 1 від 26.07.2016 на суму 50.000,00 грн.,

№ 1 від 29.07.2016 на суму 17.413,20 грн.,

№ 1 від 31.08.2016 на суму 332.127,60 грн.,

№ 2 від 31.08.2016 на суму 2.172,00 грн.,

№ 1 від 31.10.2016 на суму 51.152,40 грн.,

№ 2 від 31.10.2016 на суму 29.032,80 грн.,

№ 1 від 30.11.2016 на суму 4.839,60 грн.

З матеріалів справи вбачається, що до суми виконаних робіт входить вартість використаних матеріалів відповідача, переданих позивачу, на загальну суму 486.264,00 грн.

Згідно з ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Пунктом 11.2. договору визначено, що оплата виконаних робіт підряднику в межах 90% вартості договірної ціни здійснюються генпідрядником протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту підписання актів (ф.КБ-2в), довідок (ф.КБ-3) з можливістю відстрочки платежу до кінця бюджетного року без нарахування штрафних санкцій.

Відповідно до п. 11.4. договору кінцевий розрахунок за виконанні роботи у розмірі 10% від вартості договірної ціни здійснюються на протязі 10 днів після завершення повного комплексу робіт передбачених п. 1.2. договору.

Матеріали справи свідчать, що між позивачем та відповідачем в порядку ст. 601 Цивільного кодексу України укладено угоди про зарахування зустрічних однорідних умов, а саме від 31.05.2016, від 31.07.2016, від 31.08.2016 та від 31.10.2016, відповідно до яких здійснено залік оплати з виконаних робіт по договору на загальну суму 407.796,28 грн.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з п. 6.1.1 договору замовник зобов'язався своєчасно та в повному обсязі сплачувати за виконані роботи відповідно до умов даного договору.

Матеріали справи свідчать про порушення відповідачем зобов'язання щодо оплати виконаних робіт у повному обсязі, в результаті чого виникла заборгованість, яка складає 77.551,92 грн.

Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 77.551,92 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується те, що відповідач, в порушення умов договору, у визначені строки оплату за виконані роботи не провів, а отже є таким, що прострочив виконання зобов'язання.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Сторони можуть домовитись про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків передбачених законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом зокрема сплата неустойки.

Пунктом 16.2 договору передбачено, що за прострочення строків виконання платежів, згідно даного договору, замовник сплачує підрядникові пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, встановленої на перший день прострочення, за кожен день такого прострочення, але не більше 50% від суми заборгованості.

Відповідно до п.14.6. договору визначено, що у випадку порушення погоджених строків оплати робіт, передбачених п. 1.12.4 договору, генпідрядник сплачує підряднику пеню в розмірі 0,1 % порушеної суми оплати, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня, від вартості виконаних робіт за кожний день затримки.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» встановлює, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

При укладанні договору сторони визначили відповідальність за порушення зобов'язання щодо оплати за виконані роботи.

В зв'язку з тим, що взяті на себе зобов'язання по оплаті виконаних робіт відповідач не оплатив повністю, він повинен сплатити, крім суми основного боргу, пеню відповідно до умов договору, розмір якої становить 5.294,78 грн. (за обґрунтованими розрахунками).

Вимоги позивача в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 5.294,78 грн. пені обґрунтовані і підлягають задоволенню.

В зв'язку з тим, що відповідач припустився прострочення по сплаті виконаних робіт, позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просить суд стягнути з відповідача нараховані 2.349,82 грн. збитків від зміни індексу інфляції та 567,30 грн. - 3% річних.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача 2.349,82 грн. збитків від зміни індексу інфляції та 567,30 грн. - 3% річних (за обґрунтованими розрахунками).

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Термоінжиніринг» обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компас Груп» (03061, м. Київ, просп. Відрадний, 103, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Група Компаній «Термоінжиніринг» (01021, м. Київ, вул. Інституцька, 16, офіс 1/3, ) 77.551 (сімдесят сім тисяч п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 92 коп. основного боргу, 5.294 (п'ять тисяч двісті дев'яносто чотири) грн. 78 коп. пені, 2.349 (дві тисячі триста сорок дев'ять) грн. 82 коп. збитків від зміни індексу інфляції, 567 (п'ятсот шістдесят сім) грн. 30 коп. - 3% річних, 1.600 (дна тисяча шістсот) грн. 00 коп. витрат на сплату судового збору.

Повне рішення складено 27.06.2017

Суддя В.В.Сівакова