ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2017 року Справа № 910/16550/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Судді:Могил С.К. (доповідач), Грек Б.М., Ковтонюк Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Трансбуд-ХХІ" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2017 та рішення господарського суду міста Києва від 30.01.2017 у справі № 910/16550/16
за позовомВиконувача обов'язків керівника Київської місцевої прокуратури № 9 в інтересах держави в особі: Київської міської ради, Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації, Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району міста Києва"
дотовариства з обмеженою відповідальністю "Трансбуд-ХХІ"
пророзірвання договору оренди та повернення майна,
за участю представників

позивача-1: не з'явились,

позивача-2: Деревицької Н.В.,

позивача-3: Панкової О.А.,

відповідача: Мігонько Л.М.,

Генеральної прокуратури України: Клюге Л.М.,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2016 року Виконувач обов'язків керівника Київської місцевої прокуратури № 9 в інтересах держави в особі: Київської міської ради, Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації, Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району міста Києва" звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Трансбуд-ХХІ" про розірвання договору оренди цілісного майнового комплексу від 01.12.2003 та зобов'язання товариства з обмеженою відповідальністю "Трансбуд-ХХІ" передати Солом'янській районній в м. Києві державній адміністрації по акту приймання-передачі цілісний майновий комплекс, розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, вул. Щорса, буд. 98.

Рішенням господарського суду міста Києва від 30.01.2017, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2017, позов задоволено повністю. Розірвано договір оренди цілісного майнового комплексу від 01.12.2003, укладений між Комунальним підприємством "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації та товариством з обмеженою відповідальністю "Трансбуд-ХХІ". Зобов'язано відповідача передати Солом'янській районній в м. Києві державній адміністрації по акту прийому-передачі цілісний майновий комплекс, розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, вул. Щорса, буд. 98.

Не погоджуючись з прийнятими судовими рішеннями відповідач звернувся з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування заявлених вимог скаржник посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Переглянувши в касаційному порядку оскаржені судові рішення колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, між Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Солом'янського району м. Києва (орендодавцем) та товариством з обмеженою відповідальністю "Трансбуд-ХХІ" (орендарем) 01.12.2003 укладено договір оренди цілісного майнового комплексу, за умовами п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування цілісний майновий комплекс, розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, вул. Щорса, буд. 98 (далі - підприємство), склад і вартість якого визначено на підставі акта оцінки, передавального балансу підприємства, складеного станом на 30.09.2003, вартість якого становить 2 310 300 грн., у тому числі основні фонди за залишковою вартістю 2 310 300 грн.

Відповідно до п. 6.2. договору орендар, зокрема, має право за згодою орендодавця здавати в суборенду частину нерухомого майна за умови, що це не суперечить чинному законодавству. Матеріальні цінності і кошти, отримані від цих операцій, є власністю орендодавця і направляються на відтворення основних фондів підприємства.

Згідно з п. 6.5 договору орендар має право розпоряджатися або іншим чином передавати третім особам належні йому право оренди та інші права (повністю чи в певній частині), які випливають з цього договору, тільки за попередньою згодою орендодавця.

Відповідно до п. 10.1 договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 30.08.2005) цей договір укладено строком на 25 років - з 24.09.2003 по 24.09.2028 включно.

Сторонами договору 01.12.2003 підписано акт приймання-передачі, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв в орендне користування цілісний майновий комплекс.

Розпорядженням Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації від 12.08.2008 № 1364 за Комунальним підприємством "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Солом'янської районної в м. Києві ради закріплено на праві господарського відання цілісний майновий комплекс, що розташований за адресою: Києво-Святошинський район, с. Білогородка, вул. Щорса, буд. 98, що належить до комунальної власності територіальної громади Солом'янського районну у м. Києві.

Додатковою угодою від 25.09.2008 про внесення змін до договору оренди цілісного майнового комплексу № 1 від 01.12.2003 визначено, що орендодавцем є Комунальне підприємство "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Солом'янської районної в м. Києві ради.

Рішенням Київської міської ради (VІI сесія VІ скликання) від 23.06.2011 № 291/5678 змінено найменування Комунального підприємства "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" на Комунальне підприємство "Дирекція з управління житлового фонду" та передано зазначене підприємство в управління Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації.

Відповідно до рішення Київської міської ради (ІІ сесії VІІ скликання) від 09.10.2014 № 270/270 перейменовано Комунальне підприємство "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації" у Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва" та віднесено його до сфери управління Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації.

Звертаючись до суду з даним позовом Виконувач обов'язків керівника Київської місцевої прокуратури № 9 зазначив, що відповідач всупереч вимог договору, Цивільного кодексу України та Закону України "Про оренду державного та комунального майна" без дозволу орендодавця, органу управління та власника майна передав комунальне майно в суборенду, без визначення та обмеження щодо цільового призначення, що є підставою для розірвання цього договору та повернення майна. Крім того, прибуток від суборенди, що перевищує розмір орендної плати, відповідач не сплачує до місцевого бюджету та, як наслідок, такий прибуток не спрямовується на відтворення основних фондів цілісного майнового комплексу.

Задовольняючи позовні вимоги місцевий господарський суд, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідачем вчинено фактичні дії з передачі в суборенду орендованого комунального майна без згоди на те орендодавця, що є порушенням умов п. 6.2 договору, ч. 1 ст. 774 Цивільного кодексу України, п. 11 Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 21.04.2015 № 415/1280.

Колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками місцевого та апеляційного господарських судів, з огляду на таке.

Згідно зі ст. 761 Цивільного кодексу України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 773 Цивільного кодексу України наймач зобов'язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору. Якщо наймач користується річчю, переданою йому у найм, не за її призначенням або з порушенням умов договору найму, наймодавець має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 774 Цивільного кодексу України передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 22 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар має право передати в суборенду нерухоме та інше окреме індивідуально визначене майно (окремі верстати, обладнання, транспортні засоби, нежилі приміщення тощо), якщо інше не передбачено договором оренди. При цьому строк надання майна у суборенду не може перевищувати терміну дії договору оренди.

Судами обох інстанцій встановлено, що відповідач без згоди орендодавця уклав договори суборенди, предметом яких є надання в строкове платне користування третім особам складських приміщень за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, вул. Щорса, буд. 98.

При цьому Солом'янська районна в м. Києві державна адміністрація листом від 18.08.2016 № 108-12834 повідомила відповідача, що в результаті перевірки цілісного майнового комплексу комісією були виявлені порушення зі сторони орендаря, а саме п. 6.2 договору оренди, ст. 22 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та п. 11 Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 21.04.2015.

Враховуючи викладене колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується факт передачі відповідачем орендованого за договором оренди від 01.12.2003 майна в суборенду третім особам без згоди орендодавця.

Відповідно до ст. 783 Цивільного кодексу України наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі; наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі; наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі; наймач не приступив до проведення капітального ремонту речі, якщо обов'язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача.

Крім цього ч. 3 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

З урахуванням зазначених правових норм суди обох інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що передання вказаного майна в суборенду без згоди орендодавця, є підставою для розірвання такого договору в судовому порядку.

При цьому ч. 1 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, зокрема, що у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

З огляду на встановлені судами обох інстанцій обставини та враховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів погоджується з висновком судів про задоволення позову.

Інші доводи скаржника спростовані судами попередніх інстанцій.

Згідно з ч. 2 ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

З огляду на викладене колегія суддів касаційної інстанції не вбачає підстав для скасування рішення місцевого та постанови апеляційного господарських судів у даній справі, оскільки в межах касаційного провадження скаржником не доведено порушення або неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, а викладені у касаційній скарзі доводи не спростовують висновки місцевого та апеляційного господарських судів та фактично дублюють доводи апеляційної скарги, яким в повному обсязі надана правова оцінка апеляційним господарським судом.

Керуючись ст.ст. 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу залишити без задоволення, постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2017 - без змін.

Головуючий суддя Могил С.К.
Судді: Грек Б.М.
Ковтонюк Л.В.