ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"27" червня 2017 р. Справа № 5027/750/2012

Суддя Господарського суду Чернівецької області Гушилик Світлана Миколаївна розглянувши клопотання : Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернівецькій області про визнання і дозвіл примусового виконання рішення суду

У справі:

За позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернівецькій області

До ОСОБА_1 м.Чернівці

Про розірвання договору № КП 401 від 25.06.2012 року купівлі продажу обєкта державної власності, стягнення неустойки у розмірі 2500 грн. та пені в сумі 135,35 грн.

Суддя С.М. Гушилик

Представники сторін: не викликались

В С Т А Н О В И В :

26.06.2017 року на розгляд господарського суду Чернівецької області подано клопотання Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернівецькій області про визнання і надання дозволу на примусове виконання на території республіки Молдова рішення господарського суду Чернівецької області від 24.12.2012 року по справі №5027/750/2012 про розірвання договору № КП 401 від 25.06.2012 року купівлі продажу обєкта державної власності стягнення неустойки у розмірі 2500 грн.,пені в сумі 135,35 грн. та 2682,50 грн. судового збору з ОСОБА_2 на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернівецькій області.

На виконання рішення суду від 24.12.2012 року судом видані відповідні накази.

В обрунтування свого клопотання Регіональне відділення Фонду державного майна України по Чернівецькій області посилалається на те, що вищезазначені накази неодноразово направлялися до органів державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції для їх примусового виконання, проте протягом чотирьох з половиною років рішення господарського суду Чернівецької області від 24.12.2012 року щодо стягнення з ОСОБА_1 неустойки 2500 грн., 135,35 грн. пені та 2682,5 грн. судового збору залишається невиконаним.

Так, 28.04.2015 року на адресу РВ ФДМУ надійшли 3 постанови Першотравневого ВДВС Чернівецького МУЮ про повернення виконавчого документа стягувачеві від 20.02.2015 року ВП №36249757, ВП №36249895, ВП №36249590. Підставою винесення даних постанов державним виконавцем зазначено неможливість встановити фактичне місце проживання боржника. Останьою відомою державному органу приватизації адресою місця проживання боржника ОСОБА_1, за якою він отримував особисто поштову кориспонденцію площа Турецька, 24/1, м. Чернівці. Після повторного пред'явлення до виконання виконавчих документів державним виконавцем Чернівецького міського ВДВС ГТУЮ у Чернівецькій області 28.12.2016 року винесені постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві. Підставою винесення даних постанов зазначено, що вжитими заходами виявити будь яке майно та доходи на яке б можливе звернення стягнення в рахунок погашення боргу, не представилось можливим.

У своєму клопотанні стягувач зазначає, що за усною інформацією боржника, останній мешкає за адресою вул. Албішоара, 78, блок 2, кв. 28, м. Кишинів, республіка Молдова і тому, в даному випадку, дії по виконанню судового рішення у справі №5027/750/2012 необхідно здійснювати за кордоном, в республіці Молдова.

Відповідно до статті 4 1 господарського процесуального кодексу України, господарські суди вирішують господарські спори у порядку позовного провадження, передбаченому цим Кодексом. Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

У відповідності до п. п. 4.1., 4.2. Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень затверджену наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 року №1092/5/54, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, заінтересована особа або орган може звернутися з клопотанням про визнання і виконання рішення суду України в цивільній чи господарській справі, що набрало законної сили, у тому числі затвердженої судом мирової угоди, вироку в частині цивільного позову, а також рішень третейських судів та інших органів, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ. Клопотання подається заінтересованою особою безпосередньо до іноземного суду за місцем виконання рішення.

Згідно статтею 53 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах (Конвенцію ратифіковано із застереженнями Законом №240/94 ВР (240/94 ВР) від 10.11.1994 року клопотання про дозвіл примусового виконання рішення подається в компетентний суд договірної сторони, де рішення підлягає виконанню. Воно може бути подано й у суд, що виніс рішення в справі в першій інстанції. Цей суд направляє клопотання судові, компетентному винести рішення по клопотанню.

Статтею 54 Конвенції встановлено, клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень, передбачених у статті 51, розглядаються судами договірної сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання. Порядок примусового виконання визначається за законодавством договірної сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання.

У наказах господарського суду Чернівецької області по справі №5027/750/2012 від 04.01.2013 року значиться, що боржник проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

При цьому, стягувачем зазначено, що останній мешкає за адресою: республіка Молдова, м. Кишинів, вул. Албішоара, 78, блок 2, кв. 28, а відтак вважає за доцільно проведення дій по виконанню судового рішеня вчиняти за кордоном

Проте, стягувачем не надано до суду ніяких доказів щодо фактичного місця проживання боржника чи місцезнаходження його майна саме в республіці Молдова, що є перешкодою для визнання та надання дозволу примусового виконання рішення суду.

Відповідно до статті 36 господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Враховуючи те, що стягувач не надав належних доказів, що підтверджують місцезнаходження боржника ОСОБА_1 чи його майна у республіці Молдова, суд дійшов висновку відмовити в прийнятті даного клопотання.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 4 1, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

В прийнятті клопотання Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернівецькій області про визнання і примусове виконання на території республіки Молдова рішення господарського суду від 24.12.2012 року по справі 5027/750/2012 відмовити.

Суддя С.М. Гушилик