ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2017 року Справа № 923/294/17

Господарський суд Херсонської області у складі судді Павленко Н.А. при секретарі судового засідання Борхаленко О.А.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - уповн. предст., дов. від 12.09.2016р.

від відповідача: ОСОБА_2 - уповн. предст., дов. від 03.01.2017р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Міського комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона", м.Херсон

до відповідача: Житлово-експлуатаційної контори № 1 Суворовського району, м.Херсон

про стягнення 89193грн. 44коп.

Описова частина рішення. Провадження у справі порушено за позовом Міського комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона" до Житлово-експлуатаційної контори № 1 Суворовського району про стягнення 86906,05грн. боргу, 1175,05грн. втрат від інфляції, 512,34грн. в якості 3% відсотків річних.

Позовні вимоги обґрунтовано твердженням про порушення відповідачем грошових зобовязань за договором на постачання холодної води та послуги каналізації №7000 від 18.09.2001р.

25.05.2017р. представник відповідача надала відзив на позовну заяву, за яким ЖЕК № 1 Суворовського району визнає суму основного боргу, яка станом на 01.04.2017р. встановить 86906,05грн., що за твердженням представника відповідача підтверджено підписаними Актами розрахунків між сторонами.

Ухвалою суду від 25.05.2017р. було задоволено клопотання представника позивача, яке було підтримано представником відповідача, було продовжено строк розгляду справи та відкладено розгляд справи на 22.06.2017р.

22.06.2017р. за вх.№2/2493/17 представник позивача в судовому засіданні надав додаткові письмові пояснення по справі, в яких зазначив, що в акті звіряння взаєморозрахунків між МКП "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона" та ЖЕК №1 Суворовського району за період з 01.09.2017р. по 16.03.2017р. не відображено нарахування за лютий 2017р., у звязку з чим виникла розбіжність у сумах боргу у позовній заяві та акті звіряння взаєморозрахунків. Представник відповідача також вказав, що представник відповідача в відзиві на позовну заяву повністю визнав суму боргу заявлену у позові.

Окрім того, 22.06.2017р. за вх.№2/2492/17 представник позивача в судовому засіданні надав додаткові письмові пояснення щодо періоду за який здійснено розрахунок інфляційних втрат. Так, представник позивача зазначив, що період за який здійснено розрахунок інфляційних втрат вважати таким же як і у розрахунку 3% річних, який доданий до позовної заяви.

В судовому засіданні 22.06.2017р. представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні 22.06.2017р. зазначила про визнання наявності заборгованості перед позивачем у сумі 86906,05грн., проти задоволення позовних вимог в цій частині не заперечувала.

Відповідно до вимог ст. 85 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в судових засіданнях пояснення представника позивача та відповідача, суд встановив.

18.09.2001 між Виробничим управлінням водопровідного - каналізаціного господарства м. Херсона (правонаступником якого є Міське комунальне підприємство "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона", п.1.1 Статуту) укладено договір №7000 на подачу холодної води та послуг каналізації, за умовами якого позивач зобовязався забезпечити подачу води на господарсько питні та побутові потреби, а також прийняття стічних вод.

За умовами пункту 1.2. договору розрахунок між сторонами за обєми наданих послуг здійснюється на підставі тарифів, які регулюються розпорядженням обласної державної адміністрації у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України, а у відповідності до пункту 2.2.1. договору відповідач зобовязаний здійснювати оплату протягом пяти банківських днів з моменту вручення рахунку на оплату, виставленого позивачем.

Відповідач щомісячно надавав відповідачу для здійснення оплати акти - рахунки за єдиним реєстраційним номером 7000 для проведення оплати одержаних послуг, які підписанні з боку відповідача і належно засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 23-50).

Відповідно до означених актів рахунків, позивачем на виконання умов укладеного договору на постачання холодної води та послуг каналізації №7000 від 18.09.2001р. були надані послуги, зокрема: у вересні 2016 на суму 9510,84грн., у жовтні на суму 12012,99грн., у листопаді на суму 12225,04грн., у грудні на суму 14248,66грн., у січні 2017 року на суму 13856,85грн., у лютому 2017р. на суму 17020,03грн., у березні 2017р. на суму 17845,28грн., але відповідачем їх вартість сплачувалася не своєчасно та не у повному обсязі, у звязку з чим станом на квітень 2017р. виникла заборгованість у розмірі 86906,05 грн.

Наявна сума заборгованості підтверджена і самим відповідачем у відзиві на позовну заяву, у якому ним визнається сума заборгованості перед позивачем станом на 01.04.2017р. у розмірі 86906,05грн.

Внаслідок неналежного виконання своїх договірних зобовязань в частині повної та своєчасної сплати отриманих послуг у відповідача виник борг перед позивачем.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

За ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Аналіз правовідносин, які існували між сторонами свідчить, що за своєю юридичною природою між ними укладено договір про надання послуг. Зокрема, згідно до приписів статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" послуги з водопостачання та водовідведення віднесено до комунальних послуг.

Згідно з вимогами ст.ст. 22, 23 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", п. 3.7 "Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України", затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008р. № 190, пункту 2.2.1 договору № 7000, відповідач зобов'язався самостійно та своєчасно вносити плату за надані послуги водопостачання та водовідведення відповідно до встановлених тарифів на підставі виписаних та пред'явлених позивачем рахунків, не пізніше 5-ти банківських днів з моменту вручення рахунку.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Несвоєчасна оплата вартості наданих послуг за договором є порушенням взятих відповідачем на себе зобовязань та положень частини 7 статті 193 Господарського кодексу України, згідно до яких одностороння відмова від виконання умов договору не допускається.

Господарським судом встановлено, що відповідач належним чином не виконував свої зобовязання зі сплати вартості отриманих послуг водопостачання та водовідведення.

За актів рахунків, за якими визначено обсяг отриманих від постачальника послуг з водопостачання та водовідведення за період з вересня 2016р. по березень 2017р., їх загальна вартість становить 96719,69грн. (9510,84грн.+ 12012,99грн.+ 12225,04грн. + 14248,66грн.+ 13856,85грн. + 17020,03грн. +17845,28грн. ( з урах. ПДВ).

Враховуючи часткову оплату наданих послуг позивач заявив до стягнення борг у розмірі 86906,05грн., який не заперечується відповідачем, про що зазначено у відзиві на позовну заяву (а.с.65).

Суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що розбіжності суми зазначеній у акті звірки та позовній заяві відбулися у звязку з не включенням в акт звіряння розрахунків нарахування за лютий 2017р.

Так, в акт звіряння рахунків по особовому рахунку ЖЕК №1 Суворовського району, який підписаний сторонами і міститься в матеріалах справи, включено нарахування за лютий 2017р., але поряд з цим не включено нарахування за березень 2017р. у сумі 17845,28грн., яке включено до заявлених позовних вимог про стягнення заборгованості за період з вересня 2016р. по березень 2017р., хоча поряд з цим зазначено, що акт звіряння розрахунків складено за період з 01.09.2016р. по 16.03.2017р.

Існування на початок періоду за який стягується заборгованість у даній справі (вересень 2016р.) заборгованості відповідача перед позивачем у сумі 5564,06грн., ЖЕК №1 Суворовського району не заперечувалась та визнавалась. Окрім того визнання вказаної суми також підтверджується актом звіряння розрахунків за період з 01.09.2016р. по 16.03.2017р.

За таких обставин є правомірними, підставними та підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача 86906,05грн. вартості отриманих послуг з водопостачання та водовідведення за період з вересня 2016р. по березень 2017р.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання має сплатити борг на вимогу кредитора разом з втратами від інфляції та трьома відсотками річних від суми боргу за весь період прострочки платежу, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Через несвоєчасне виконання зобовязання щодо оплати вартості послуг позивачем на підставі статті 625 ЦК України нараховані 512,34грн. річних та 1775,05грн. інфляційних за період з 06.10.2016р. по 30.03.2017р.

Позивачем вчинено нарахування втрат від інфляції та 3% річних, виходячи з боргу за кожен звітний період та враховуючи часткові оплати відповідачем за отриманні послуги та дати виникнення заборгованості за кожним періодом, здійснивши нарахування до 30.03.2017р. При цьому 3% та інфляційні було нараховано на заборгованість за отримані послуги за вересень, жовтень, листопад, грудень 2016р., та січень, лютий 2017р. Розрахунок відсотків річних та втрат від інфляції на а.с.10-13, що наведений позивачем, з урахуванням додаткових пояснень позивача, щодо періоду за який здійснено нарахування інфляції, судом перевірено.

Перевіривши розрахунки річних та інфляційних, суд зазначає про їх правомірність.

На підставі ст.625 ЦК України задоволенню підлягають вимоги позивача про стягнення 512,34грн. у якості 3% річних та 1775,05грн. втрат від інфляції.

За таких обставин слід задовольнити позов Міського комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона" в повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України, з урахуванням п.3.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" (з наступними змінами та доповненнями), судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Житлово експлуатаційної контори №1 Суворовського району на користь Міського комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона" 86906,05грн. боргу, 512,34грн. річних, 1775,05грн. інфляційних та 1600 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Згідно з ч.5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Одеського апеляційного господарського суду через господарський суд Херсонської області.

Повне рішення складено 23.06.2017р.

Суддя Н.А. Павленко