ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

03.07.2017 справа № 4/75

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді:ОСОБА_1, ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянувши апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстицій України, м. Київ
на ухвалу Господарського суду Луганської області
від14.06.2017
у справі № 4/75 (суддя Старкова Г.М.)
за позовом Державного підприємства "Енергоринок", м. Київ
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання", м. Луганськ
про за заявою на діїстягнення 94420425 грн. 34 коп. Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання", м. Луганськ Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстицій України, м. Київ
В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 14.06.2017 року у справі №4/75 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" від 05.04.2017 року №01-31/2/88 на дії та постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстицій України про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та відкриття відокремлених виконавчих проваджень щодо стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження задоволено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстицій України, в якій просить суд відновити процесуальний строк на оскарження ухвали суду від 14.06.2017 року, скасувати ухвалу Господарського суду Луганської області від 14.06.2017 року у справі №4/75 та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання".

Дослідивши апеляційну скаргу з додатками колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що вона не відповідає вимогам розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України та підлягає поверненню скаржнику з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 Господарського процесуального кодексу України, до скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга підлягає поверненню заявникові, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (в редакції закону, яка була чинна на момент звернення з апеляційною скаргою до суду).

Розміри ставок судового збору встановлено ст. 4 Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду апеляційної скарги на ухвалу суду - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, до неї не додано доказів сплати судового збору. Проте, Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстицій України заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Луганської області від 14.06.2017 року у справі №4/75.

В обґрунтування зазначеного клопотання скаржник зазначає, що Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстицій України є бюджетною установою, фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, розрахунково-касове обслуговування якої відповідно до Бюджетного кодексу України здійснюється Державною казначейською службою України, а законодавством передбачені стислі строки подачі апеляційних скарг на судові рішення.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За змістом положень статті 8 Закону питання про відстрочення сплати судового збору вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що є перешкоди для сплати нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. (п. 3 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015 р. N 01-06/2093/15 Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 N 484-VIII)).

Однак, колегія зазначає, що положення ст.8 Закону України "Про судовий збір" наділяють суд правом відстрочити сплату судового збору лише за наявності виняткових обставин.

За приписами ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень з урахуванням того, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Жодних аргументів чи доказів, які б підтверджували відсутність коштів на рахунках Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для сплати судового збору апелянтом не надано.

Будь-яких доводів, а також доказів на підтвердження того, що на рахунках Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України будуть наявні кошти на сплату судового збору та скаржник зможе сплатити судовий збір у встановленому законом розмірі протягом визначеного процесуальним законом строку розгляду апеляційної скарги апелянтом не надано.

При цьому, пунктом 2 ч. 3 ст.129 Конституції України та ст. 42 ГПК України закріплено принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Як роз'яснено в абзаці 3 п.3.1 постанов Пленуму від 21.02.2013 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати чи його відстрочення.

Таким чином, Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, як і інші органи державної влади, що утримуються за рахунок держбюджету, суб'єкти господарювання та громадяни поставлені законом у рівні умови в частині обов'язку сплачувати судовий збір, у зв'язку з чим, вибіркове надання господарським судом суб'єктивних переваг державним органам та бюджетним установам перед іншими учасниками судового процесу шляхом звільнення від сплати судового збору чи її відстрочення (в даному випадку заявник просить відстрочити сплату значної для держбюджету суми 1600,00 грн.) призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

З огляду на вищевикладене, апеляційна інстанція не вбачає достатніх правових підстав для задоволення клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення у справі, а тому апеляційна скарга підлягає поверненню без розгляду на підставі п. 3 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів зазначає, що клопотання про відновлення пропущеного процесуального строку, встановленого на оскарження ухвали Господарського суду Луганської області від 14.06.2017 року у справі №4/75 буде розглянуто судом після усунення обставин, що зявились підставою повернення апеляційної скарги та повторного звернення до апеляційного суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 97 Господарського процесуального Кодексу України після усунення обставин, що зявились підставою повернення апеляційної скарги, сторона у справі має право повторно звернутись до Донецького апеляційного господарського суду в загальному порядку з врахуванням вимог ст. 93 Господарського процесуального Кодексу України.

Керуючись ст.86, п. 3 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Луганської області від 14.06.2017 року у справі №4/75.

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду Луганської області від 14.06.2017 року у справі №4/75 - повернути скаржнику.

Матеріали справи №4/75 - повернути Господарському суду Луганської області.

Додаток (для скаржника): апеляційна скарга №4/75 від 22.06.2017 на 7 арк., додані до неї документи на 3 арк. та поштовий конверт на 1 арк.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Судді: Н.В. Будко

ОСОБА_3