КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" червня 2017 р. Справа№ 910/4320/17
Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: Тищенко О.В.
суддів: Тарасенко К.В.
Іоннікової І.А.

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 20.06.2017 року

розглянувши апеляційну скаргу державного підприємства «Українське авіаційно-транспортне підприємство «Хорів-Авіа» на рішення господарського суду міста Києва від 25.04.2017 року

по справі №910/4320/17 (суддя Сівакова В.В.)

за позовом приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Українські вертольоти»
до державного підприємства «Українське авіаційно-транспортне підприємство «Хорів-Авіа»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України
про зобов`язання здійснити перерахунок орендної плати

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 25.04.2017 позов задоволено повністю. Зобов`язано Державне підприємство «Українське авіаційно-транспортне підприємство «Хорів-Авіа» здійснити перерахунок орендної плати за договором № УВ.АРВ-12-006 від 21.01.2010 року про суборенду вертольоту МІ-8МТВ, заводський номер 95127, укладеного між Державним підприємством «Українське авіаційно-транспортне підприємство «Хорів-Авіа» та закритим акціонерним товариством «Українські вертольоти», яке в подальшому було перейменоване в приватне акціонерне товариство «Авіакомпанія «Українські вертольоти», на умовах звільнення приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Українські вертольоти» від сплати орендної плати за весь період знаходження вертольоту заводський номер 95 127 в капітальному ремонті на Державному підприємстві «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» за укладеним приватним акціонерним товариством «Авіакомпанія «Українські вертольоти» та Державним підприємством «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» договором № 429-15 від 10.07.2015 року.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач державне підприємство «Українське авіаційно-транспортне підприємство «Хорів-Авіа» звернувся до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 25.04.2017 у справі №910/4320/17 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.05.2017 року у складі колегії суддів: головуючого судді Тищенко О.В., суддів: Тарасенко К.В., Іоннікова І.А. апеляційну скаргу прийнято до провадження та справу № 910/4320/17 призначено до розгляду.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач вважає подану апеляційну скаргу відповідача безпідставною та необґрунтованою. Позивач просив суд апеляційної інстанції, відмовити у задоволенні апеляційної скарги відповідача, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Представник державного підприємства «Українське авіаційно-транспортне підприємство «Хорів-Авіа» у судових засіданнях суду апеляційної інстанції надав суду свої пояснення по справі в яких, підтримав подану апеляційну скаргу на підставі доводів викладених в ній та просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення господарського суду міста Києва від 25.04.2017 року по справі № 910/4320/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Представник приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Українські вертольоти» у судовому засіданні суду апеляційної інстанції також надав суду свої пояснення по справі в яких, заперечив проти задоволення апеляційної скарги на підставі доводів зазначених у відзиві на скаргу, вважає її необґрунтованою та безпідставною, а рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим. Просив апеляційний господарський суд залишити без змін оскаржуване рішення місцевого господарського суду від 25.04.2017 року, а апеляційну скаргу без задоволення.
Представник Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України у судових засіданнях суду апеляційної інстанції надав суду свої пояснення по справі в яких, підтримав подану апеляційну скаргу відповідача та просив суд апеляційної інстанції скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позову.
Згідно статті 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі XII Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи, апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв`язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.
Дослідивши наявні в справі матеріали, розглянувши апеляційну скаргу, Київським апеляційним господарським судом встановлено наступне.
27.01.2010 року між заритим акціонерним товариством «Українські вертольоти», яке в подальшому було перейменоване в приватне акціонерне товариство «Авіакомпанія «Українські вертольоти» (суборендар, позивач) та Державним підприємством «Українське авіаційно-транспортне підприємство «Хорів-Авіа» (орендар, відповідач) було укладено договір № УВ.АРВ-12-006 про суборенду вертольоту МІ-8МТВ, заводський номер 95127 (далі договір № УВ.АРВ-12-006).
Відповідно до п. 1.1 договору № УВ.АРВ-12-006 орендар передає, а суборендар приймає в строкове платне володіння та користування окреме індивідуально визначене майно вертоліт МІ-8МТВ, заводський номер 95217 (далі ПС) з технічним майном, устаткуванням з комплекту 1:1, необхідним для виконання всіх видів авіаційних робіт за цивільними процедурами на території України та за її межами.
Згідно з п. 1.2 договору № УВ.АРВ-12-006 ПС, що орендується, знаходиться у володінні та користуванні орендаря на підставі договору оренди № 7.7-02 від 15.10.2002 року, укладеного між орендарем та Військовою частиною 2269 внутрішніх військ МВС України (балансоутримувачем) (далі орендодавець).
Пунктом 15.1 договору № УВ.АРВ-12-006 в редакції додаткової угоди № 7 від 17.08.2013 року визначено термін дії договору № УВ.АРВ-12-006 до 05.05.2023 року включно.
За положеннями пунктів 1.4, 4.1, 6.5, 7.1.2 договору № УВ.АРВ-12-006, в суборенду за договором передано несправне повітряне судно, на умовах покладання на позивача обов`язків із відновлення льотної придатності вертольота (приведення до справного стану) та в подальшому повного технічного обслуговування вертольоту, у тому числі шляхом проведення наступних капітальних ремонтів у разі відпрацювання вертольотом протягом строку дії договору встановленого міжремонтного ресурсу (календарного строку служби).
Пунктом 1.3 договору № УВ.АРВ-12-006 передбачено, що вертоліт передається в суборенду з метою його використання відповідно до норм і правил, установлених законодавством України, міжурядовими договорами (угодами) та контрактами з ООН, положеннями Конвенції про міжнародну цивільну авіацію, пов`язаними з нею додатками, не допускаючи дій, що можуть призвести до заборони його експлуатації.
Згідно пункту 6.4 договору № УВ.АРВ-12-006 технічне обслуговування та поточні ремонти вертольота здійснюються відповідно до регламенту ТО, чинних інструкцій, керівництв, діючих в цивільній авіації за рахунок власних коштів позивача.
Керівництвом з технічної експлуатації Ми-8МТВ-1.0000.00 РЭ вертольота Мі-8 МТВ-1 (далі - керівництво з технічної експлуатації) вертольоту МІ-8 МТВ-1 встановлені призначений ресурс та строк служби, ресурс та строк служби до першого ремонту, міжремонтний ресурс та строк служби. Ресурсом (строком служби) визнається наробітка (календарна тривалість експлуатації) від початку експлуатації або її поновлення після ремонту до переходу в граничний стан. Вертоліт повинен експлуатуватися в межах встановлених для нього ресурсів та строків служби, по закінченню яких, в залежності від того, що настане раніше, вертоліт повинен бути відсторонений від подальшої експлуатації (пункти 1, 2, 3 розділу «Ресурси та строки служби Загальна частина» Книги 1 «Загальні відомості про вертоліт» керівництва з технічної експлуатації).
Пунктом 4.5 договору № УВ.АРВ-12-006 в редакції додаткової угоди № 6 від 24.06.2011 року встановлено, що при відпрацюванні на протязі строку дії договору встановленого міжремонтного ресурсу вертольота (календарного строку служби), призначених або міжремонтних ресурсів (календарних строків служби) окремих агрегатів, приведення вертольоту до справного стану здійснюється позивачем відповідно до пп. 4.1.1 договору № УВ.АРВ-12-006, зокрема шляхом проведення капітального ремонту вертольоту та його агрегатів, у т.ч. із заміною не ремонтопридатних агрегатів, що виявлені в процесі виконання таких ремонтів, заміною агрегатів без залишку призначеного ресурсу (календарного строку служби), у тому числі які не забезпечують відпрацювання міжремонтного ресурсу (календарного строку служби) та/або продовження ресурсних показників.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено апеляційним господарським судом, через відпрацювання вертольотом міжремонтного ресурсу позивачем у 2015 році вертоліт було відсторонено від експлуатації та направлено на капітальний ремонт згідно укладеного з Державним підприємством «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» (далі - ДП «Авіакон») договору № 429-15 від 10.07.2015 року (далі договір № 429-15) та акту приймання-передачі вертольоту від 04.08.2015 року.
Абзацом 1 пункту 5.13 договору № УВ.АРВ-12-006 в редакції додаткової угоди № 8 від 20.01.2014 року встановлено, що на строк виконання капітального ремонту вертольоту визначеного угодою між авіаційно-ремонтним підприємством і позивачем, відповідно до вимог статті 762 Цивільного кодексу України, позивач звільняється від сплати орендної плати, але не більше як на 9 (дев`ять) місяців.
За умовами договору № 429-15 виконавець приступає до виконання робіт з дня передачі замовником виконавцю вертольота в ремонт та дня виконання замовником авансового платежу згідно п. 4.5.1 договору, в залежності від того, яка дата настане пізніше (день початку виконання робіт).
Так, з матеріалів справи вбачається, що авансовий платіж в рахунок передплати вартості робіт за договором № 429-15 здійснений позивачем 30.12.2015 року, що підтверджується платіжним дорученням позивача № 9893.
З дати початку капітального ремонту вертольоту на ДП «Авіакон», якою є 31.12.2015 року, згідно пункту 5.13 договору № УВ.АРВ-12-006 відповідачем припинено нарахування орендної плати за користування позивачем вертольотом.
Однак, як зазначає позивач, по завершенню встановленого пунктом 5.13 договору № УВ.АРВ-12-006 дев`ятимісячного періоду звільнення позивача від сплати орендної плати, відповідачем поновлено нарахування орендної плати за користування. Проте, вертоліт продовжує перебувати на капітальному ремонті на ДП «Авіакон», що на думку позивача є підставою для здійснення перерахунку орендної плати.
Так, у березні 2017 року ПрАТ «Авіакомпанія «Українські вертольоти» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до ДП «Українське авіаційно-транспортне підприємство «Хорів-Авіа» про зобов`язання здійснити перерахунок орендної плати за договором № УВ.АРВ-12-006 від 21.01.2010 року про суборенду вертольоту МІ-8МТВ, заводський номер 95127, на умовах звільнення ПрАТ «Авіакомпанія «Українські вертольоти» від сплати орендної плати за весь період знаходження вертольоту в капітальному ремонті.
Як зазначалося вище, рішенням господарського суду міста Києва від 25.04.2017 року позов задоволено повністю. Зобов`язано відповідача здійснити перерахунок орендної плати за договором № УВ.АРВ-12-006 від 21.01.2010 року про суборенду вертольоту МІ-8МТВ, заводський номер 95127, укладеного між позивачем та відповідачем, на умовах звільнення ПрАТ «Авіакомпанія «Українські вертольоти» від сплати орендної плати за весь період знаходження вертольоту заводський номер 95127 в капітальному ремонті на ДП «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» за укладеним ПрАТ «Авіакомпанія «Українські вертольоти» та ДП «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» договором № 429-15 від 10.07.2015 року.
Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення вказаного позову, виходячи з наступного.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.
Пункт 3 статті 774 Цивільного кодексу України визначає, що до договору піднайму застосовуються положення про договір найму.
Відповідно до ч.1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.
Згідно частини 3 статті 779 Цивільного кодексу України наймач не відповідає за погіршення речі, якщо це сталося внаслідок нормального її зношення або упущень наймодавця.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено апеляційним господарським судом, відсторонення вертольоту від експлуатації здійснене позивачем через закінчення призначеного вертольоторесурсу (строку служби), внаслідок нормального зношення такого вертольоту.
Колегія суддів погоджується, що направлення позивачем вертольоту в капітальний ремонт спрямоване на виконання зобов`язань позивача, визначених пунктом 4.5 договору № УВ.АРВ-12-006 щодо приведення вертольоту до справного стану.
Частина 8 статті 46 Повітряного кодексу України передбачає обов`язок експлуатанта виконувати польоти лише на повітряному судні, яке перебуває у справному стані та підготовлене до польотів згідно з вимогами експлуатаційно-технічної документації.
Таким чином, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що експлуатація вертольоту позивачем до закінчення його капітального ремонту на ДП «Авіакон» та поновлення ресурсів, в силу вимог закону та нормативної документації, якою є керівництво з технічної експлуатації, не можлива.
У відповідності до п. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України з наймача справляється плата, за користування майном, розмір, якої встановлюється договором оренди.
Згідно п. 5. ст. 762 Цивільного кодексу України плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.
Разом з цим, як вірно зазначив суд першої інстанції, згідно вимог частини 6 статті 762 Цивільного кодексу України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.
Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що обставинами, які призвели до неможливості експлуатації (використання) вертольоту позивачем є закінчення призначеного такому вертольоту ресурсу (строку служби), що сталося внаслідок нормального зношення вертольотів і в силу положень частини 3 статті 779 Цивільного кодексу України не є сферою відповідальності позивача (обставини, за які позивач не відповідає).
Таким чином, на підставі частини 6 статті 762, частини 3 статті 779 Цивільного кодексу України колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач підлягає звільненню від сплати орендної плати за користування вертольотом за весь час, протягом якого такому вертольоту не буде поновлено ресурс за результатами проведеного капітального ремонту.
На переконання колегії суддів, поновлення (здійснення) відповідачем нарахування орендної плати за користування позивачем вертольотом по закінченню встановленого пунктом 5.13 договору № УВ.АРВ-12-006 дев`ятимісячного періоду звільнення позивача від сплати орендної плати, суперечить положенням частини 6 статті 762 Цивільного кодексу України.
Відповідно статті 526 Цивільного кодексу України та частини 1 статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).
Колегія суддів апеляційного господарського суду звертає увагу на те, що відповідачем, ані під час розгляду справи у суді першої інстанції, ані під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не було надано суду доказів того, що відсторонення вертольоту від експлуатації здійснене позивачем не в наслідок нормального його зношення та не спростовані твердження позивача щодо неможливості експлуатації вертольоту до моменту поновлення йому ресурсу за результатами проведеного капітального ремонту. В свою чергу, як вірно вказав суд першої інстанції, встановлене пунктом 5.13 договору № УВ.АРВ-12-006 обмеження періоду звільнення позивача від сплати орендної плати 9-ма місяцями, не є визначенням строку виконання (організації виконання) позивачем капітального ремонту вертольотів, що спростовує відповідні твердження скаржника та третьої особи.
Згідно вимог частини 2 статті 21 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї з сторін, якщо з незалежних від них обставин істотно змінився стан об`єкта оренди, а також в інших випадках, встановлених законодавчими актами України.
Відповідно до часини 4 статті 762 Цивільного кодексу України наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася.
Згідно з п. 2.2 договору № 429-15 виконавець зобов`язався виконати роботи в повному обсязі та передати вертоліт позивачу по закінченню виконання робіт протягом 270 календарних днів (дев`ять місяців) з дня початку виконання робіт.
Так, оскільки датою початку капітального ремонту вертольоту є 31.12.2015 року ремонт мав бути виконаний до 30.09.2016 року. Натомість, листом № 662ф від 21.06.2016 року ДП «Авіакон» повідомило позивача про затримку ремонту вертольота заводський номер 95127.
Листом № 1034с від 29.09.2016 ДП «Авіакон» знов повідомило позивача про неможливість виконання ремонту вертольоту заводський номер 95127 та про можливість продовження робіт лише з жовтня 2016 року, після виконання контрактів за замовленням Міністерства оборони України.
За умовами п. 2.12 договору № 429-15 приймання вертольоту після виконання робіт здійснюється шляхом підписання акту приймання-передачі виконаних робіт.
Колегія суддів звертає увагу, що матеріали справи не містять відповідного акту приймання-передачі вертольота від ДА «Авіакон» позивачу. Такі докази не були надані і суду апеляційної інстанції. При цьому, судом апеляційної інстанції встановлено, що вказаний вертоліт перебуває на капітальному ремонті і на час розгляду справи у Київському апеляційному господарському суді. Зазначене підтверджується, як актом перевірки наявності та технічного стану ПС Мі-8МТВ-1 від 07.06.2017 року, так поясненнями представників сторін.
Таким чином, враховуючи той факт, що позивач позбавлений можливості користуватися орендованим вертольотом за призначенням, та вказаний вертоліт перебуває на капітальному ремонті, який не закінчено з незалежних від позивача причин, тобто, обставин, за які він не відповідає, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову та наявність підстав для перерахунку орендної плати за договором № УВ.АРВ-12-006 на умовах звільнення позивача від сплати орендної плати за весь період знаходження вертольоту в капітальному ремонті на ДП «Авіакон».
Відповідно до ст. 22 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Сторони мають право подавати докази, брати участь у дослідженні доказів.
Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.
Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.
Отже, виходячи з вищевикладеного, як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції відповідачем не було подано належних та переконливих доказів в заперечення заявленого позову. Судова колегія звертає увагу, що доводи та заперечення викладені у апеляційній скарзі відповідача на рішення суду першої інстанції не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.
Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду міста Києва від 25.04.2017 року, прийняте після повного з`ясування обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, а також у зв`язку з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є таким що відповідає нормам закону.
Відповідно до ст. 103 ГПК України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 1) залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення; 3) скасувати рішення повністю або частково і припинити провадження у справі або залишити позов без розгляду повністю або частково; 4) змінити рішення.
Таким чином, в задоволенні апеляційної скарги державного підприємства «Українське авіаційно-транспортне підприємство «Хорів-Авіа» слід відмовити, а оскаржуване рішення господарського суду міста Києва від 25.04.2017 року залишити без змін.
Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.
Враховуючи наведене вище та керуючись статтями 99, 101-105 ГПК України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу державного підприємства «Українське авіаційно-транспортне підприємство «Хорів-Авіа» на рішення господарського суду міста Києва від 25.04.2017 року у справі № 910/4320/17 залишити без задоволення.
2. Рішення господарського суду міста Києва від 25.04.2017 року у справі № 910/4320/17 залишити без змін.
3. Матеріали справи № 910/4320/17 повернути до господарського суду міста Києва.
Постанова може бути оскаржена впродовж двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді К.В. Тарасенко

І.А. Іоннікова