ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"29" червня 2017 р.Справа № 916/973/17
За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „ПРОДІМПЕКС

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Одеський коровай

про стягнення 197 317,94грн.

Суддя Власова С.Г.

В судових засіданнях приймали участь представники:

від позивача: ОСОБА_1, згідно довіреності №1 від 16.06.2016р.;

від відповідача: ОСОБА_2, згідно довіреності від 30.03.2017р.

В засіданні 29.06.2017р. приймали участь представники:

від позивача: ОСОБА_1, згідно довіреності №1 від 16.06.2016р.;

від відповідача: ОСОБА_2, згідно довіреності від 30.03.2017р.

СУТЬ СПОРУ: про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „Одеський коровай заборгованості за поставлений товар за договором поставки №777 від 01.12.2014р. в сумі 182 798,63грн.; 1 405,09грн. 3% річних за період з 10.03.2017р. по 19.06.2017р., 13 114,22грн. пені за період з 10.03.2017р. по 19.06.2017р.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.04.2017р. справу №916/973/17 розподілено до розгляду суддею Власовою С.Г.

Ухвалою суду від 24.04.2017р. порушено провадження у справі №916/973/17, справу призначено до розгляду в засіданні суду.

Клопотання сторін від 11.05.2017р. за вх.№10455/17, від 01.06.2017р. за вх.№12185/17, від 29.06.2017р. за вх.№14256/17 про нездійснення технічної фіксації судового процесу були судом задоволені.

Клопотання позивача від 11.05.2017р. за вх.№10456/17 про залучення до матеріалів справи додаткових документів було судом задоволено.

Клопотання відповідача про залучення до матеріалів справи доказів часткової сплати суми боргу від 11.05.2017р. за вх.№10459/17 було судом задоволено.

Клопотання позивача від 01.06.2017р. за вх.№12181/17 про залучення до матеріалів справи додаткових документів було судом задоволено.

Ухвалою суду від 01.06.2017р. за клопотанням відповідача від 01.06.2017р. за вх.№2-2955/17 строк розгляду справи продовжено до 06.07.2017р.

У судових засіданнях від 11.05.2017р. та 01.06.2017р. було оголошено перерву в порядку ст. 77 ГПК України.

Первинні позовні вимоги позивача складали: про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „Одеський коровай заборгованості за поставлений товар за договором поставки №777 від 01.12.2014р. в сумі 275 494,63 грн. сума основного боргу, 19 644,64 грн. - пені за період з 10.03.2017р. по 05.05.2017р., 2 104,78грн. 3% річних за період з 10.03.2017р. по 05.05.2017р.

05.05.2017р. за вх.№2-2495/17 та 22.06.2017р. за вх.№2-3396/17 Позивач подав клопотання про зменшення розміру позовних вимог де виклав позовні вимоги у остаточній редакції, а саме просить стягненнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Одеський коровай 182 798,63грн. заборгованості за поставлений товар за договором поставки №777 від 01.12.2014р.; 1 405,09грн. 3% річних за період з 10.03.2017р. по 19.06.2017р., 13 114,22грн. пені за період з 10.03.2017р. по 19.06.2017р. яка прийнята судом до розгляду по суті.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 01.12.2014р. між ТОВ „Продімпекс та ТОВ „Одеський коровай укладено договір постачання №777, за умовами якого позивач поставив відповідачу партіями за видатковими накладними товар, а саме олію рафіновану, повидло яблучне, наповнювач „Мак, за який відповідач розрахувався частково, у звязку з чим у нього утворилася заборгованість, на яку позивачем нараховано пеню, 3% відсотки річних.

10.05.2017р. за вх.№10262/17 від ТОВ „Продімпекс надійшли пояснення, де останній зазначає, що здійсненні відповідачем оплати станом на 04.05.2017р. свідчать про визнання відповідачем факту заборгованості перед позивачем. На підтвердження викладених пояснень надано рахунки №272 від 22.02.2017р, №294 від 23.02.2017р., №334 від 02.03.2017р., №345 від 03.03.2017р., №346 від 04.03.2017р., №363 від 07.03.2017р.

Одночасно, із поданням позовної заяви Товариством з обмеженою відповідальністю „ПРОДІМПЕКС подано клопотання про забезпечення позову від 21.04.2017р. шляхом надання суду інформації щодо всіх відкритих рахунках відповідача у банківських установах та накладення арешту на рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю „Одеський коровай. Розглянувши зазначене клопотання, суд відмовляє в його задоволенні з огляду на недоведеність позивачем необхідності накладення арешту на рахунки ТОВ „Одеський коровай з врахуванням приписів чинного законодавства, що регулює спірні відносини та неподанням належних та відповідних доказів на підтвердження своїх доводів.

Відповідач проти позову частково заперечує, подав відзив на позов від 23.03.2017р. за вх.№6843/17, де останній не погоджується з вимогами позивача виключно щодо розміру штрафних санкцій, а саме вважає їх розрахованими невірно.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи, оцінивши пояснення представників сторін та їх правові позиції, суд встановив наступне:

01.12.2014р. між ТОВ „Продімпекс (постачальник) та ТОВ „Одеський коровай (покупець) було укладено договір поставки №777, за умовами якого постачальник поставляє та передає партіями у власність покупцю, а покупець приймає та оплачує на умовах даного договору олію рафіновану, повидло яблучне, наповнювач „Мак та інші кондитерські інгредієнти в подальшому за текстом іменується товар, зазначений в замовленнях та видаткових накладних. Ціни на товар за цим договором не можуть змінюватися в односторонньому порядку. Найменування, кількість та ціна за кожну партію товару за цим договором вказується у замовленнях покупця та/або у видаткових накладних (специфікаціях) на кожну партію товару, які додаються до договору та є його невідємними частинами (п.п. 1.1., 1.2. договору).

Відповідно до п.п. 2.1., 2.2., 2.3., 2.4 договору від 01.12.2014р. загальна вартість цього договору складає орієнтовно 10 000 000,00грн. (десять мільйонів гривень 00 копійок), в тому числі ПДВ 1 666 666,67грн. Розрахунки за цим договором за товар здійснюється у національній валюті у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Оплата вартості товару здійснюється покупцем у безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок постачальника грошових коштів протягом 14 календарних днів з моменту поставки товару. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця.

Згідно пунктів 3.1., 3.2., 3.3., 3.7., 3.8., 3.11., 3.12., договору від 01.12.2014р. постачальник поставляє товар на умовах DDP (склад покупця, що розташований за адресою: м.Одеса, вул. Генерала Петрова, 14) у відповідності до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів „Інкотермс (в редакції 2000р.), які застосовуються з урахуванням особливостей, що випливають із умов цього договору. Строк поставки товару визначається згідно плану поставок покупця, який надається постачальнику на наступний місяць, до 28-го числа поточного місяця. Кількість та дата постачання можуть корегуватися при зміні плану виробництва на протязі місяця постачання. Передача та прийом товару здійснюється на підставі видаткової накладної, яка підписується обома сторонами та являється невідємною частиною цього договору. На кожну партію товару постачальник надає покупцю документи, що підтверджують якість товару відповідно до вимог діючого законодавства України, а також декларацію виробника і копію протоколу про проведення дослідження на ГМО. Покупець приймає товар по якості та кількості, а також по документації, що засвідчує якість, на своєму складі у присутності уповноважених представників сторін. Прийом товару за кількістю здійснюється на підставі видаткових накладних (специфікацій), а за якістю згідно документів, що підтверджують якість товару. При прийманні-передачі товару постачальник зобовязаний передати покупцю оригінали наступних документів: - видаткову накладну (специфікацію); - податкову накладну; - рахунок-фактуру; - документи, що підтверджують якість товару; - декларацію виробника; - висновок СЭС; копію протоколу про проведення дослідження на ГМО. При відсутності або неналежному оформленні зазначених документів покупець має право за своїм вибором відмовитися від прийому товару або вимагати від постачальника передати йому по факсимільному звязку копії зазначених документів з обовязковим наданням належним чином оформлених документів протягом пяти календарних днів від дати поставки. В разі якщо подані накладні складені з порушенням правил чинного податкового законодавства (п.201.1. ст.201 ПК України) та/або фізичні, технічні та технологічні можливості особи, яка надає послуги, можуть бути визнані недостатнім для визнання факту здійснення господарської операції, всі витрати, що понесе покупець у звязку з цим, покладаються на постачальника.

Постачальник не пізніше, ніж за 5 (пять) робочих днів до закінчення строку платежу, передбаченого договором (але не пізніше ніж до 5 (пятого) числа місяця, наступного за звітним) надсилає за свій рахунок рекомендованим листом з повідомленням про вручення та/або особисто передає в бухгалтерію покупця за адресою: 65078 м.Одеса, вул. Генерала Петрова, 14. оригінали первинних документів, підтверджуючих здійснення операцій щодо надання послуг (постачання продукції), що є предметом цього договору, за завітний (попередній) місяць. У випадку ненадання, або несвоєчасного надання, або надання неналежним чином оформлених документів. Покупець припиняє виконання грошових зобовязань, передбачених договором до моменту отримання таких документів. При цьому покупець звільняється від відповідальності за невиконання або несвоєчасне виконання грошових зобовязань.

Пунктами 4.1., 4.3. договору від 01.12.2014р. сторони встановили, що за невиконання або неналежне виконання сторонами своїх зобовязань за цим договором, винна сторона несе відповідальність, визначену цим договором та чинним законодавством України. За прострочення здійснення розрахунку за товар покупець зобовязаний виплатити на користь постачальника пеню в розмірі 0,5% від вартості несплаченого товару за кожен день прострочення платежу.

За положеннями п. 7.1. договору від 01.12.2014р. сторони передбачили, що цей договір укладений і набирає чинності з моменту його підписання сторонами, скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2015р., а в частині взаєморозрахунків до повного виконання своїх зобовязань. Якщо за тридцять календарних днів до закінчення терміну дії договору жодна із сторін не висловить в письмовій формі свій намір про припинення дії цього договору, то він вважається пролонгований на кожний наступний календарний рік на тих самих умовах.

Сторонами до договору поставки №777 від 01.12.2014р. підписано та скріплено печатками сторін акт звірки взаємних розрахунків станом на 28.02.2017р., із якого вбачається, що сторонами погоджено, що позивачем поставлено відповідачеві товару на суму 1 342 268,85грн., відповідачем сплачено частину товару на суму 919 550,22грн., несплаченою залишалася сума в розмірі 422 718,63грн.

Подалі, вже після підписання акту звірки взаєморозрахунків постачальником поставлено покупцю товар за накладними №ПИ-000445 від 03.03.2017р. на суму 14 868,00грн., №ПИ-000453 від 03.03.2017р. на суму 69 848,00грн., №ПИ-000455 від 04.03.2017р. на суму 26 800,00грн., №ПИ-000481 від 07.03.2017р. на суму 52 600,00грн. на загальну суму 164 116,00грн., за які відповідач розрахувався частково.

На підтвердження часткової оплати поставленого товару за період з 02.03.2017р. по 19.06.2017р., позивач надає виписку по рахунку відповідача, із якої вбачається, що за вказаний період відповідачем було сплачено ще 404 036,00грн. А тому, згідно вказаного договору позивач поставив відповідачеві товару на суму 1 506 384,85грн., проте, відповідачем сплачено лише 1 323 586,22грн., непогашеною станом на 19.06.2017р. залишається основна заборгованість в розмірі 182 798,63грн. згідно видаткових накладних №ПИ-000397 від 23.02.2017р. в розмірі 18 682,63грн. (часткова оплата в розмірі 41 061,37грн.), №ПИ-000445 від 03.03.2017р. на суму 14 868,00грн., №ПИ-000453 від 03.03.2017р. на суму 69 848,00грн., №ПИ-000455 від 04.03.2017р. на суму 26 800,00грн., №ПИ-000481 від 07.03.2017р. на суму 52 600,00грн. на загальну суму 182 798,63грн.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи документи, подані сторонами докази та викладені ними правові позиції, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „ПРОДІМПЕКС про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „Одеський коровай 182 798,63грн. заборгованості за поставлений товар правомірними, такими, що відповідають дійсними обставинам справи з огляду на наступні положення законодавства.

Відповідно до ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного Кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктом 1 ст.691 Цивільного Кодексу України визначено, що покупець зобовязаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами (п.п.1, 2, 3 ст.692 Цивільного Кодексу України).

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Отже, відповідно до вимог наведеного законодавства за наявності у справі укладеного між сторонами договору №777 від 01.12.2014р., видаткових накладних на поставку товару, акту звірки взаємних розрахунків станом на 28.02.2017р., погодження відповідачем суми поставлених за спірними накладними товару в розмірі 182 798,63грн., до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „Одеський коровай на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „ПРОДІМПЕКС підлягає основна заборгованість в сумі 182 798,63грн.

Також, позивачем заявлено про стягнення з відповідача 13 114,22грн. пені за період 10.03.2017р. по 19.06.2017р.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 343 Господарського кодексу України прямо вказано на те, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Крім того, договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань врегульовано спеціальним законом - Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", згідно з ст.ст.1,3 якого розмір пені за прострочку платежу, що встановлюється за згодою сторін, обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Вказана позиція співпадає з приписами п. 2.9 постанови Пленуму ВГСУ Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань, яким встановлено, що відповідно до статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та частини другої статті 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки.

Згідно із ч.6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Так, перевіривши розрахунок пені, зроблений позивачем суд встановив, що його обраховано невірно з підстав неврахування того, що розрахунок пені здійснюється окремо по кожному рахунку з врахуванням коливання облікової ставки НБУ, тому необхідно було по кожному окремому рахунку враховувати, що облікова ставка НБУ постійно змінювалась, а саме в період з 10.03.2017р. по 13.04.2017р. діяла облікова ставка НБУ в розмірі 14%, в період з 14.04.2017р. по 25.05.2017р. 13%, а в період з 26.05.2017р. по 19.06.2017р. 12,5%), а тому відповідно кожен рахунок розбивати на періоди, тоді як позивачем по кожному рахунку була взята одна фіксована облікова ставка НБУ, яка діяла на момент виникнення прострочення сплати зобовязання, а саме 14%. Тому, судом самостійно здійснено розрахунок пені, за результатом якого розмір пені складає 12 317,83грн., з врахуванням чого суд задовольняє позовну вимогу позивача про стягнення пені саме в розмірі 12 317,83грн.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 1405,09грн. 3% річних за період з 10.03.2017р. по 19.06.2017р.

У відповідності до п.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно абз.5, 6 п.2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012р. №01-06/928/2012 „Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

Суд, перевіривши розрахунок процентів річних, зроблений позивачем, встановив, що його обраховано вірно, тому суд повністю задовольняє позовну вимогу позивача про стягнення 3% річних у розмірі 1 405,09грн.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК України).

З огляду на вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, господарський суд частково задовольняє позовні вимоги ТОВ „ПРОДІМПЕКС, внаслідок чого стягненню з ТОВ „Одеський коровай підлягає 182 798,63грн. основної заборгованості, 12 317,83грн. пені за період з 10.03.2017р. по 19.06.2017р., 1405,09грн. 3% річних за період з 10.03.2017р. по 19.06.2017р.

Позивачу за рахунок відповідача згідно ст. 49 ГПК України відшкодовуються судові витрати за розгляд позовної заяви пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 2947,81грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 49, 82- 85 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю „ПРОДІМПЕКС частково.

2. Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю „Одеський коровай (65078, м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 14, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „ПРОДІМПЕКС (65009, м. Одеса, площа Десятого квітня, 1, ) 182 798 (сто вісімдесят дві тисячі сімсот девяносто вісім) грн. 63коп. заборгованості, 12 317 (дванадцять тисяч триста сімнадцять) грн. 83коп. пені, 1405 (одну тисячу чотириста пять) грн. 09коп. три проценти річних, 2947 (дві тисячі девятсот сорок сім) грн. 81коп. судового збору.

3. Відмовити позивачу у задоволенні решти частини позовних вимог.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст. 85 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Наказ видати згідно зі ст. 116 ГПК України.

Повне рішення складено 29 червня 2017 р.

Суддя С.Г. Власова