ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2017 р. Справа № 918/310/17

Господарський суд Рівненської області в складі головуючого судді Політики Н.А., при секретарі судового засідання Фаєвській Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,

фізичної особи-підприємця ОСОБА_2,

фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до Вараської міської ради,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1. Комунального підприємства "Кузнецовське міське бюро технічної інвентаризації",

2. фізичної особи-підприємця ОСОБА_4,

про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно,

за участі:

позивача - ОСОБА_1, НОМЕР_1 від 16.12.1997 р.;

позивача - ОСОБА_2, НОМЕР_2 від 17.12.1998 р.;

позивача - ОСОБА_5, НОМЕР_3 від 06.08.1996 р.;

представника позивачів - ОСОБА_6, договір б/н від 10.03.2017 р.;

представників відповідачів - ОСОБА_7, довіреність № 02 від 05.01.2017 р.,

ОСОБА_8, довіреність № 16 від 30.05.2017 р.

представника третьої особи-1 - не з'явився;

третьої особи-2 - ОСОБА_4, НОМЕР_4.

В судовому засіданні 22 червня 2017 року, відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

11 травня 2017 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1А.), фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі ФОП ОСОБА_2Ф.), фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі ФОП ОСОБА_3С.) звернулись до Господарського суду Рівненської області з позовом до Вараської міської ради (далі відповідач), в якому просять визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 364290 від 02.04.2008 року, видане Кузнецовською міською радою ОСОБА_4 на 1-й ряд торгових павільйонів зони торгівлі промтоварами та туалету на території продуктово-речового ринку за адресою: Рівненська область, м. Кузнецовськ, Ювілейний мікрорайон, 1.

В обґрунтування своїх вимог позивачі посилалися на те, що вони є власниками торгових павільйонів, відповідно ФОП ОСОБА_1 є власником торгового павільйону № 12, ФОП ОСОБА_2 - торгового павільйону № 19, ФОП ОСОБА_3 - торгового павільйону № 18, які розташовані на в 1-му ряду на території продуктово-речового ринку за адресою: м. Вараш, мікрорайон Ювілейний, 1. На підставі рішення Вараської міської ради від 27.03.2008 року № 104, яке скасовано, було видано ОСОБА_4 свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 364290 від 02.04.2008 року на 1-й ряд торгових павільйонів зони торгівлі промтоварами та туалету, на території продуктово-речового ринку за адресою: Рівненська область, м. Кузнецовськ, Ювілейний мікрорайон, 1. Позивачі зазначають, що до майна, на яке видано спірне свідоцтво, входять торгові павільйони, власниками яких є позивачі, у звязку із чим вказане свідоцтво порушує цивільні права та інтереси позивачів. Також позивачі посилалися на те, що оскільки рішення, на підставі якого було видано спірне свідоцтво, скасовано, відповідно скасуванню підлягає і саме свідоцтво серії ЯЯЯ № 364290 від 02.04.2008 року.

Ухвалою суду від 13 травня 2017 року позовну заяву від 10.05.2017 р. прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 918/310/17, розгляд якої призначено на 25 травня 2017 року. Одночасно, вказаною ухвалою до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, було залучено, - Комунальне підприємство "Кузнецовське міське бюро технічної інвентаризації" та фізичну особу-підприємця ОСОБА_4.

Разом із позовною заявою ФОП ОСОБА_1, ФОП ОСОБА_2, ФОП ОСОБА_3 було подано заяву про забезпечення позову, в якій останні просили суд:

- винести ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони третій особі на стороні відповідача фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 вчиняти будь-які дії щодо відчуження обєкту нерухомого майна - продуктово-речового ринку за адресою: мікрорайон Ювілейний, 1, м. Вараш, Рівненської області (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 107), а саме: укладати договори поруки, іпотеки, застави, купівлі-продажу, дарування та інші договори, предметом яких є відчуження зазначеного майна;

- зобовязати субєктів державної реєстрації прав на нерухоме майно внести відомості до Єдиного державного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна і зупинити проведення реєстраційних дій з вказаним нерухомим майном до ухвалення судом у справі рішення, яке в вступить у законну силу.

Статтею 66 ГПК України передбачено, що господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Зі змісту вищенаведених приписів чинного законодавства вбачається, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК України, обовязковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими повязується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Аналогічна правова позиція викладена у пункті 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" (далі Постанова).

В п. 3 Постанови зазначено, що адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Як вбачається із заяви позивачів про забезпечення позову, останні просили суд застосувати заходи забезпечення позову щодо всього продуктово-речового ринку за адресою: мікрорайон Ювілейний, 1, м. Вараш, Рівненської області, тоді як позивачі у своєму позові посилалися на те, що вони є власниками тільки трьох павільйонів, розташованих на вказаному ринку.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про невідповідність заходу до забезпечення позову вимогам позивачів, у звязку із чим в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

23 травня 2017 року від відповідача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшов лист з додатками від 23 травня 2017 року № 39-05-01 (а.с. 176-189).

Крім того, 23 травня 2017 року від представника позивачів через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи, а саме копії відповіді від 18.05.2017 р. № 1805/01 (а.с. 190-192).

Також, 23 травня 2017 року від представника позивачів через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло клопотання про долучення документів та письмових пояснень (а.с. 193-205).

25 травня 2017 року від відповідача надійшло клопотання (факсограма) про відкладення розгляду справи (а.с. 206).

Ухвалою суду від 25 травня 2017 року розгляд справи відкладено на 22 червня 2017 року.

29 травня 2017 року від представника позивачів на адресу суду надійшла заява про виправлення описки в ухвалі суду від 13.05.2017 р. (а.с. 216-217).

Ухвалою суду від 30 травня 2017 року виправлено описки, допущені в ухвалі суду від 13 травня 2017 року.

21 червня 2017 року від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшла заява про застосування позовної давності (а.с. 228), в якій останній зазначає, що перебіг позовної давності до вимог позивачів почався з 22.04.2013 р. (лист Кузнецовської міської ради від 22.04.2013 р.), а відтак просить суд застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

22 червня 2017 року від представника відповідача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 231-232), в якому останній зазначає, що позивачі пропустили строк позовної давності на звернення з даним позовом до суду, який сплинув 22.04.2016 р., у той час як останні звернулися до суду лише 11.05.2017 р.

Також 22 червня 2017 року представником позивача було долучено до матеріалів справи лист Кузнецовської міської ради від 15.04.2016 р. № 70 та Протокол робочої групи по проведенню обстеження торгових місць №№ 12, 15, 18, 19, 28, 68, 91 на ринку "Північний" від 15.03.2016 р. (а.с. 233, 234-235).

У судовому засіданні 22 червня 2017 року позивачі та їх представник підтримали вимоги, викладені у позовній заяві, та наполягали на їх задоволенні.

Представники відповідача у судовому засіданні 22 червня 2017 року просили суд застосувати строк позовної давності до даного позову.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - фізична особа-підприємець ОСОБА_4 також просив суд застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Комунального підприємства "Кузнецовське міське бюро технічної інвентаризації" у судове засідання 22.06.2017 р. не зявився, однак в листі від 23 травня 2017 року № 39-05-01 (а.с. 176) останній просив суд розглянути справу без участі представника Комунального підприємства "Кузнецовське міське бюро технічної інвентаризації".

За таких обставин, суд здійснює розгляд справи без участі представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Комунального підприємства "Кузнецовське міське бюро технічної інвентаризації".

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачів, представників сторін та фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

18 лютого 2005 року між приватним підприємцем ОСОБА_1 та приватним підприємцем ОСОБА_4 був укладений договір купівлі-продажу, за умовами якого ФОП ОСОБА_1 придбала у ФОП ОСОБА_4 торговий павільйон № 12 загальною площею 20 м2 за 13 500 грн. (а.с. 25-26).

25 липня 2005 року між приватним підприємцем ОСОБА_2 та приватним підприємцем ОСОБА_4 був укладений догові купівлі-продажу, за умовами якого ФОП ОСОБА_2 придбала у ФОП ОСОБА_4 торговий павільйон № 19 загальною площею 16 м2 за 16 000 грн. (а.с. 27-28).

1 березня 2007 року між приватним підприємцем ОСОБА_3 та приватним підприємцем ОСОБА_4 був укладений догові купівлі-продажу, за умовами якого ФОП ОСОБА_3 придбала у ФОП ОСОБА_4 торговий павільйон № 18 загальною площею 16 м2 за 14 000 грн. (а.с. 29-30).

Як зазначили позивачі в позовній заяві, що відповідно до п. 2.2. вказаних договорів, кошти за торгові павільйони були сплачені, однак ФОП ОСОБА_4 будь-яких документів на оплату не надавалося.

Як вбачається з наданих позивачами технічних паспортів Торгових павільйонів № 12, № 18, № 19, які видані Комунальним підприємством "Кузнецовське міське бюро технічної інвентаризації", зазначені торгові павільйони знаходяться в 1-му ряду торгових павільйонів зони торгівлі промтоварами та туалету на території продуктово-речового ринку за адресою: м. Кузнецовськ, мікрорайон Ювілейний, 1 (а.с. 76-80, 81-84, 85-88).

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 14.09.2015 року у справі №565/220/15-к (а.с. 89-102), який залишено без змін ухвалами Апеляційного суду Рівненської області від 12.05.2016 року та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.01.2017 року, встановлено, що ОСОБА_4, будучи приватним підприємцем, умисно, шляхом обману, за відсутності права власності на перший ряд торгових павільйонів на ринку "Північний" по м-ну Ювілейний, 1 м Кузнецовська, Рівненської області, який збудований як неподільна річ, не маючи на меті виконувати умови укладеного із ОСОБА_1 договору купівлі - продажу торгового павільйону № 12 від 18.02.2005 року площею 20 м2 на ринку "Північний" м. Кузнецовська, Рівненської області, приховавши відомості про фактичну неможливість набуття потерпілою права власності на даний торговий павільйон, що мало б суттєве значення для поведінки потерпілої під час передачі коштів, отримав від ОСОБА_1 оплату за павільйон в розмірі 13 500 грн., в подальшому, отримавши 04.04.2008 року право власності на перший ряд торгових павільйонів на зазначеному ринку, в тому і на вказаний торговий павільйон, заволодів даними грошовими коштами, спричинивши майновий збиток потерпілій ОСОБА_1 на суму 13 500 грн.

Також, вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 14.09.2015 року у справі №565/220/15-к встановлено, що продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_9, будучи приватним підприємцем, діючи умисно, повторно, шляхом обману, за відсутності права власності на перший ряд торгових павільйонів на ринку "Північний" по м-ну Ювілейний. 1 м. Кузнецовська, Рівненської області, який збудований як неподільна річ, не маючи на меті виконувати умови укладеного із ОСОБА_2 договору купівлі-продажу торгового павільйону № 19 від 25.07.2005 року площею 16 м2 на ринку "Північний" м. Кузнецовська, Рівненської області, приховавши відомості про фактичну неможливість набуття потерпілою права власності на даний торговий павільйон, що мало б суттєве значення для поведінки потерпілої під час передачі коштів, отримав від ОСОБА_2 оплату за павільйон в розмірі 16 000 грн., в подальшому, отримавши 04.04.2008 року право власності на перший ряд торгових павільйонів на зазначеному ринку, в тому числі і на вказаний торговий павільйон, заволодів даними грошовими коштами, спричинивши майновий збиток потерпілій ОСОБА_2 на суму 16 000 грн.

Крім того, вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 14.09.2015 року у справі №565/220/15-к встановлено, що продовжуючи свою злочинну діяльність. ОСОБА_9, будучи приватним підприємцем, діючи умисно, повторно, шляхом обману, за відсутності права власності на перший ряд торгових павільйонів на ринку "Північний" по м-ну Ювілейний, 1 м. Кузнецовська, Рівненської області, який збудований як неподільна річ, не маючи на меті виконувати умови укладеного із ОСОБА_3С, договору купівлі-продажу торгового павільйону № 18 від 01.03.2007 року площею 16 м2 на ринку "Північний» м. Кузнецовська, Рівненської області, приховавши відомості про фактичну неможливість набуття потерпілою права власності на даний торговий павільйон, що мало б суттєве значення для поведінки потерпілої під час передачі коштів, отримав від ОСОБА_10 оплату за павільйон в розмірі 14 000 грн. в подальшому, отримавши 04.04.2008 року право власності на перший ряд торгових павільйонів на зазначеному ринку, в тому числі і на вказаний торговий павільйон, заволодів даними грошовими коштами, спричинивши майновий збиток потерпілій ОСОБА_10 на суму 14 000 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 35 ГПК України, вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Правомірність застосування статті 35 ГПК України до спірних правовідносин в частині визнання доведеними фактів, встановлених вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 14.09.2015 року у справі № 565/220/15-к викладена в постанові Вищого господарського суду від 1 березня 2017 року у справі № 918/109/16.

З матеріалів справи також вбачається, що на підставі рішення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради (яку в подальшому було перейменовано у Вараську міську раду) від 27.03.2008 р. № 104 "Про оформлення права власності на обєкт нерухомості на 1-ий ряд торгових павільйонів зони торгівлі промтоварами та туалету на території продуктово-речового ринку" (а.с. 139-140), Кузнецовському міському бюро технічної інвентаризації доручено оформити право власності на об'єкт нерухомості 1-й ряд торгових павільйонів зони торгівлі промтоварами та туалету на території продуктово-речового ринку, який знаходиться за адресою: м-н Ювілейний, 1, м. Кузнецовськ за приватним підприємцем ОСОБА_4 та видати свідоцтво про право власності приватному підприємцю ОСОБА_4 на вищевказаний об'єкт нерухомості у встановленому законом порядку.

На підставі вказаного рішення, 02.04.2008 р. Кузнецовською міською радою ОСОБА_4 видано свідоцтво про право приватної власності на нерухоме майно (а.с. 60), а саме: 1-й ряд торгових павільйонів зони торгівлі промтоварами та туалету на території продуктово-речового ринку (А-1- туалет загальною площею 55,8 м2, Б-1 торгові павільйони з 1 по 30 загальною площею 524,0 м2) за адресою: Рівненська область, місто Кузнецовськ, мікрорайон Ювілейний 1.

Судом встановлено, що рішенням Кузнецовської міської ради Рівненської області від 06.04.2017 р. № 611 Кузнецовську міську раду було перейменовано у ОСОБА_5 міську раду.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 11 жовтня 2016 р. у справі № 918/109/16 рішення виконкому Кузнецовської міської ради від 27.03.2008 р. № 104 визнано недійсним (а.с. 120-129).

Так, у вищезазначеній постанові зазначено, що встановлені вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 14.09.2015 р. у справі № 565/220/15-к, з якого вбачається, що ОСОБА_4, будучи приватним підприємцем, умисно, шляхом обману, за відсутності права власності на перший ряд торгових павільйонів на ринку "Північний" по м-ну Ювілейний, 1 м. Кузнецовська, Рівненської області, який збудований як неподільна річ, не маючи на меті виконувати умови укладеного із ОСОБА_1 договору купівлі - продажу торгового павільйону №12 від 18.02.2005 року площею 20 м2 на ринку "Північний" м. Кузнецовська, Рівненської області, приховавши відомості про фактичну неможливість набуття потерпілою права власності на даний торговий павільйон, що мало б суттєве значення для поведінки потерпілої під час передачі коштів, отримав від ОСОБА_1 оплату за павільйон в розмірі 13 500 грн., в подальшому, отримавши 04.04.2008 року право власності на перший ряд торгових павільйонів на зазначеному ринку, в тому числі і на вказаний торговий павільйон, заволодів даними грошовими коштами, спричинивши майновий збиток потерпілій ОСОБА_1 на суму 13 500 грн.

Також, у постанові Рівненського апеляційного господарського суду від 11 жовтня 2016 р. у справі № 918/109/16 колегія суддів зазначила, що є підстави для висновку про порушення оскаржуваним рішенням виконкому Кузнецовської міської ради №104 від 27.03.2008р. "Про оформлення права власності на обєкт нерухомості 1-й ряд торгових павільйонів зони торгівлі промтоварами та туалету на території продуктово-речового ринку" права власності ФОП ОСОБА_1

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або на особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Відтак, Рівненський апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що рішенням виконавчого комітету Кузнецовської міської ради від 27.03.2008 року № 104 порушено право позивача ФОП ОСОБА_1, оскільки ним доручалось КП "КМБТІ" оформити право власності на 30 торгових павільйонів 1-го ряду на території продуктово-речового ринку за адресою Рівненська область, м. Кузнецовськ, м-н Ювілейний, 1 у цілій частці за однією особою - приватним підприємцем ОСОБА_9, у тому числі на торговий павільйон №12, який ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_4 ще 18.02.2005 року.

Крім того, рішенням виконавчого комітету Кузнецовської міської ради від 27.03.2008 року № 104 порушено також права інших позивачів - ФОП ОСОБА_2 і ФОП ОСОБА_10, оскільки придбані ними торгові павільйони також належать до 1-го ряду торгових павільйонів зони торгівлі промтоварами та туалету на території продуктово-речового ринку, який знаходиться за адресою Рівненська область, м. Кузнецовськ, м-н Ювілейний, 1.

Судом встановлено, що ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 22.06.2016 року було призначено будівельно-технічну експертизу у справі № 918/109/16.

Висновком № 8664 судової будівельно-технічної експерти від 31.08.2016 року, проведеної експертом Незалежного інституту судових експертиз на виконання ухвали Рівненського апеляційного господарського суду від 22.06.2016 року (а.с. 141-147), встановлено, що досліджуваний комплекс, розташований за адресою Рівненська область, м. Кузнецовськ, м-н Ювілейний, 1, на який Кузнецовською міською радою ОСОБА_4 видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 02.04.2008 р., як на перший ряд торгових павільйонів зони торгівлі промтоварами та туалет на території продуктово-речового ринку, фактично складається з чотирьох окремих різних об'єктів:

- однієї будівлі туалету, яка є нерухомим майном, але є допоміжною і призначена для обслуговування ринку;

- трьох торгових рядів, які є тимчасовими спорудами для здійснення підприємницької торговельної діяльності, і не відносяться до нерухомого майна.

Торговий павільйон № 12, який має площу 18,7 кв.м і розташований в тимчасовій споруді для ведення підприємницької діяльності - торговому ряду, що знаходиться на території продуктово-речового ринку за адресою Рівненська область, м. Кузнецовськ, м-н Ювілейний, 1, не є нерухомим майном.

Торговий павільйон № 12 площею 18,7 кв.м. не відповідає за будівельно-технічними характеристиками визначенню "нерухоме майно", є окремим ізольованим приміщенням, розташованим в тимчасовій споруді торгового ряду.

За даними Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 19.02.2017 р., на даний час власником продуктово-речового ринку загальною площею 3 851,8 м2 є ОСОБА_4.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно з ч. ст. 626 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Як було встановлено судом вище, згідно договорів купівлі-продажу, які укладено між підприємцем ОСОБА_4 та позивачами ФОП ОСОБА_1 (18.02.2005 р.), ФОП ОСОБА_2 (25.07.2005 р.), ФОП ОСОБА_10 (01.03.2007 р.), останні придбали у ОСОБА_4 торгові павільйони № 12 загальною площею 20 м2 за 13 500 грн., № 19 загальною площею 16 м2 за 16 000 грн., № 18 загальною площею 16 м2 за 14 000 грн.

Всі договори, укладені позивачами з ОСОБА_4 підписані сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Стаття 657 ЦК України встановлює вимоги щодо форми окремих видів договорів купівлі-продажу, а саме визначає, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Як було зазначено у Висновку № 8664 судової будівельно-технічної експерти від 31.08.2016 р., торгові павільйони, придбані позивачами, не є нерухомим майном, а тому у розумінні вимог ст. ст. 331, 639, 657 ЦК України договори купівлі-продажу торгових павільйонів не підлягали нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Крім того, дійсність зазначених договорів купівлі-продажу торгових павільйонів на ринку м. Кузнецовська і законність підстав набуття позивачами на них права власності встановлені вироком Кузнецовського міського суду від 14.09.2015 р. у справі № 565/220/15-к, який залишено без змін ухвалами Апеляційного суду Рівненської області від 12.05.2016 р. та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.01.2017 р.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

Норми статті 16 ЦК України та статті 20 ГК України розкривають зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав.

Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Враховуючи, що предметом позовних вимог ФОП ОСОБА_1А, ФОП ОСОБА_2, ФОП ОСОБА_3 є скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, що стосується позивачів та зачіпає права, свободи та інтереси позивачів, а відтак потребують судового захисту.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

В даному випадку, свідоцтво про право власності є похідним від рішення органу місцевого самоврядування, оскільки на підставі рішення від 27.03.2008 р. № 104 "Про оформлення права власності на обєкт нерухомості на 1-ий ряд торгових павільйонів зони торгівлі промтоварами та туалету на території продуктово-речового ринку" було видано спірне свідоцтво про право власності на об'єкт нерухомості 1-й ряд торгових павільйонів зони торгівлі промтоварами та туалету на території продуктово-речового ринку, який знаходиться за адресою: Рівненська область, місто Кузнецовськ, мікрорайон Ювілейний 1.

Оскільки рішення виконкому Кузнецовської міської ради від 27.03.2008 р. № 104, на підставі якого видано спірне свідоцтво, було визнано недійсним в судовому порядку згідно постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 11.10.2016 р. у справі № 918/109/16, відтак підлягає і визнанню недійсним та скасуванню свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 364290 від 02.04.2008 року.

У відповідності до пункту 3 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно статті 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (стаття 43 ГПК України).

Зважаючи на все вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість цього позову, у звязку з чим його слід задовольнити.

Слід також зазначити, що суд не вбачає підстав для задоволення заяви відповідача про застосування позовної давності з огляду на наступне.

Згідно статей 256, 257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Положеннями статті 264 ЦК передбачено обставини, за яких перебіг позовної давності переривається.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК позовна давність переривається, вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку.

Як стверджують відповідач та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача фізична особа-підприємець ОСОБА_4, позивачі пропустили строк позовної давності на звернення з даним позовом до суду, який сплинув 22.04.2016 р., зі спливом загального (3 річного) строку з моменту отримання листа Кузнецовської міської ради Рівненської області від 22.04.2013 р.

Водночас, позивачі просили суд визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 364290 від 02.04.2008 року, видане Кузнецовською міською радою ОСОБА_4 на 1-й ряд торгових павільйонів зони торгівлі промтоварами та туалету на території продуктово-речового ринку за адресою: Рівненська область, м. Кузнецовськ, Ювілейний мікрорайон, 1.

В обгрунтування своїх вимог, крім іншого, посилалися на те, що рішення виконкому Кузнецовської міської ради від 27.03.2008 р. № 104, на підставі якого видано спірне свідоцтво, визнано недійсним.

Відтак, про обставини, які свідчать про наявність підстав для скасування спірного свідоцтва, виданого на підставі рішення виконкому Кузнецовської міської ради від 27.03.2008 р. № 104, позивачі дізналися в 2016 році, тобто після набрання судовим рішенням від 11 жовтня 2016 року у справі № 918/109/16 за позовом ОСОБА_11 особи-підприємця ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Кузнецовської міської ради, Кузнецовської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_11 особа-підприємець ОСОБА_4, про визнання неправомірним та скасування рішення виконкому Кузнецовської міської ради №104 від 27.03.2008 р. та визнання неправомірним та скасування пункту 2 рішення Кузнецовської міської ради № 724 від 31.05.2010 р., законної сили.

Враховуючи викладене, перебіг позовної давності для пред'явлення даного позову почався з 11 жовтня 2016 року (постанова Рівненського апеляційного господарського суду від 11 жовтня 2016 р. № 918/109/16), у той час як позивачі звернулися з даним позовом до Господарського суду Рівненської області 11.05.2017 р., що стверджується відміткою відділу канцелярії та документального забезпечення суду на позовній заяві. Тобто позивачі не пропустили строку позовної давності.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що заява відповідача про застосування строку позовної давності задоволенню не підлягає.

Слід також зазначити, що задоволенню не підлягає і аналогічна за змістом заява третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про застосування строку позовної давності, оскільки чинним законодавством передбачена можливість застосування строків позовної давності лише за заявою сторони, а не інших учасників судового процесу, зокрема третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

В повній мірі дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Вараської міської ради про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України оплата судових витрат в сумі 1 600 грн. покладається на відповідача у зв'язку із задоволенням позову.

Керуючись статтями 1, 12, 22, 32-34, 43, 49, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 364290 від 02.04.2008 року, видане Кузнецовською міською радою ОСОБА_4 на 1-й ряд торгових павільйонів зони торгівлі промтоварами та туалету на території продуктово-речового ринку за адресою: Рівненська область, м. Кузнецовськ, Ювілейний мікрорайон, 1.

Стягнути з Вараської міської ради (34400, м. Вараш, м-н Незалежності, 1, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (34400, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_5) 533 (пятсот тридцять три) грн. 34 коп. витрат по оплаті судового збору.

Стягнути з Вараської міської ради (34400, м. Вараш, м-н Незалежності, 1, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (34400, АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_6) 533 (пятсот тридцять три) грн. 33 коп. витрат по оплаті судового збору.

Стягнути з Вараської міської ради (34400, м. Вараш, м-н Незалежності, 1, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (34400, АДРЕСА_3, ідентифікаційний код НОМЕР_7) 533 (пятсот тридцять три) грн. 33 коп. витрат по оплаті судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 26.06.2017 р.

Суддя Політика Н.А.