ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 року Справа № 927/631/16

Вищий господарський суд України у складі колегії:

Головуючого:Студенця В.І.,
суддів:Бондар С.В., Грека Б.М.,
за участю представників сторін позивача - не з'явився; відповідача - Мицик С.М.; третьої особи - не з'явився;
розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Euro Tek Astana LTD" (Євротек Астана ЛТД)
на постановуКиївського апеляційного господарського суду
від17.01.2017
та на рішенняГосподарського суду Чернігівської області
від26.07.2016
у справі№ 927/631/16
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Euro Tek Astana LTD" (Євротек Астана ЛТД)
доДочірнього підприємства "Компанія "Верес" Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Верес"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Верес"
провизнання договору недійсним

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Euro Tek Astana LTD" (Євротек Астана ЛТД) (далі - ТОВ "Euro Tek Astana LTD" (Євротек Астана ЛТД) звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Дочірнього підприємства "Компанія "Верес" Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Верес" (далі - ДП "Компанія "Верес" ТОВ"Компанія "Верес") про визнання недійсним договору № 03/06 від 03.06.2014, укладеного між ДП "Компанія "Верес" ТОВ"Компанія "Верес" в особі директора ОСОБА_6 та ТОВ "Euro Tek Astana LTD" (Євротек Астана ЛТД), мотивованим відсутністю необхідного обсягу повноважень директора на підписання оспорюваного договору.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 11.07.2016 порушено провадження у справі № 927/631/16 за позовом ТОВ "Euro Tek Astana LTD" (Євротек Астана ЛТД) до ДП "Компанія "Верес" ТОВ"Компанія "Верес" про визнання договору недійсним.

До прийняття рішення по суті спору ТОВ "Euro Tek Astana LTD" (Євротек Астана ЛТД) подало заяву про збільшення позовних вимог, в якій посилалося також на те, що положеннями оспорюваного контракту не визначено істотні умови, а саме ціну товару, кількість товару, строк поставки, порядок передачі замовлень на поставку товару; умови договору викладено не у відповідності з Правилами "Інкотермс".

Рішенням Господарського суду Чернігівської області (суддя Оленич Т.Г.) від 26.07.2016 у позові відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: головуючий суддя Буравльов С.І., судді Андрієнко В.В., Шапран В.В.) від 17.01.2017 рішення Господарського суду Чернігівської області від 26.07.2016 залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.01.2017 та рішенням Господарського суду Чернігівської області від 26.07.2016, ТОВ "Euro Tek Astana LTD" (Євротек Астана ЛТД) подало касаційну скаргу, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані судові рішення прийняті з порушенням норм процесуального, а також з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Скаржник посилається, зокрема на те, що судом апеляційної інстанції в порушення норм процесуального права не було належним чином повідомлено товариство про дату та час судового засідання та порушено при цьому ст. 5 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, а також ст. 79 ГПК України.

ТОВ "Euro Tek Astana LTD" (Євротек Астана ЛТД) вказує також на те, що місцевим господарським судом було безпідставно не задоволено клопотання товариства про відкладення розгляду справи та в порушення ст. 77 ГПК України розглянуто справу у першому ж судовому засіданні.

Разом з касаційною скаргою ТОВ "Euro Tek Astana LTD" (Євротек Астана ЛТД) заявлено клопотання про зупинення виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 17.01.2017 та рішення Господарського суду Чернігівської області від 26.07.2016 до закінчення їх перегляду в порядку касації.

Відповідно до ст. 1211 ГПК України суд касаційної інстанції за заявою сторони чи прокурора або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення господарського суду до закінчення його перегляду в порядку касації.

Згідно з ч. 1 ст. 116 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Оскільки у даній справі у позові ТОВ "Euro Tek Astana LTD" (Євротек Астана ЛТД) відмовлено, тобто виконавчий документ на виконання рішення судів попередніх інстанцій не видавався, а окрім того, предметом спору є вимога немайнового характеру, яка за своєю правовою природою не підлягає примусовому виконанню, то колегія суддів не знайшла підстав для задоволення вказаного клопотання.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 27.02.2017 касаційну скаргу ТОВ "Euro Tek Astana LTD" (Євротек Астана ЛТД) було прийнято до провадження та призначено до розгляду на 22.03.2017.

В засідання суду, призначене на 22.03.2017 представники позивача не з'явились, причин неявки не повідомили. Судом касаційної інстанції відповідно до відомостей із сайту Укрпошти та Казпочти станом на 22.03.2017 встановлено, що станом на 17.03.2017 відправлення RL010002111UA з ухвалою Вищого господарського суду України від 27.02.2017 про прийняття до провадження та призначення до розгляду касаційної скарги ТОВ "Euro Tek Astana LTD" (Євротек Астана ЛТД) на 22.03.2017 "ожидает адресата в пункте выдачи" УДиПП г. Астана, 800112, Астана, Ауэзова, 13.

З врахуванням викладеного, з огляду на те, що станом на дату розгляду касаційної скарги ТОВ "Euro Tek Astana LTD" (Євротек Астана ЛТД) у суду касаційної інстанції були відсутні відомості про те, що скаржник належним чином повідомлений про дату та час розгляду його касаційної скарги, ухвалою Вищого господарського суду України від 22.03.2017 було відкладено розгляд справи на 21.06.2017, а для повідомлення ТОВ "Euro Tek Astana LTD" (Євротек Астана ЛТД) про розгляд Вищим господарським судом України касаційної скарги у справі № 927/631/16, колегія суддів вважала за необхідне звернутися до компетентного органу Республіки Казахстан - Спеціалізованого міжрайонного економічного суду міста Астани в порядку Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та зупинити провадження у справі у зв'язку з цим.

На адресу суду 24.04.2017 надійшло повідомлення про вручення поштового відправлення Спеціалізованому міжрайонному економічному суду міста Астани 30.03.2017.

Відповідно до відомостей із сайту Укрпошти та Казпочти станом на 21.06.2017 встановлено, що відправлення RL010002111UA з ухвалою Вищого господарського суду України від 27.02.2017 про прийняття до провадження та призначення до розгляду касаційної скарги ТОВ "Euro Tek Astana LTD" (Євротек Астана ЛТД) на 22.03.2017, перебуває в статусі "в пути 3 месяца прибыло и ожидает" (г. Астана, ул. Сатпаева (Мирзояна), д. 1/1) з 15.04.2017.

З огляду на викладене, а також те, що ухвалу Вищого господарського суду України від 22.03.2017 про відкладення розгляду справи на 21.06.2017 було направлено та вручено Спеціалізованому міжрайонному економічному суду міста Астани ще 30.03.2017 відповідно до Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності від 20.03.1992, строк, що минув з дати направлення зазначеної ухвали, складає близько трьох місяців, то колегія суддів вважає, що було вжито всіх заходів для належного повідомлення сторони у справі.

При цьому суд касаційної інстанції враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні у справі Пономарьов проти України, no. 3236/03, від 03.04.2008, згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. З матеріалів справи вбачається, що позивач - ТОВ "Euro Tek Astana LTD" (Євротек Астана ЛТД) був належним чином повідомлений про розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанцій, є скаржником у суді касаційної інстанції, а тому є обізнаний про дане судове провадження.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 21.06.2017 поновлено провадження у справі № 927/631/16.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування норм матеріального і процесуального права вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено господарськими судами між ТОВ "Euro Tek Astana LTD" (Євротек Астана ЛТД) (покупець) та ДП "Компанія "Верес" ТОВ "Компанія "Верес" (продавець) 03.06.2014 підписано контракт №03/06 від 03.06.2014, за умовами якого продавець зобов'язався передати нові меблі покупцю у власність, а покупець зобов'язався прийняти і оплатити вказані меблі (товар).

Відповідно до п.2.3. контракту загальна сума контракту складає 850 000 (вісімсот п'ятдесят тисяч) доларів США.

Предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога ТОВ "Euro Tek Astana LTD" (Євротек Астана ЛТД) (покупець) до ДП "Компанія "Верес" ТОВ "Компанія "Верес" (продавець) про визнання недійсним договору №03/06 від 03.06.2014.

В обґрунтування позивних вимог ТОВ "Euro Tek Astana LTD" (Євротек Астана ЛТД) посилається на те, що вказаний договір підписаний зі сторони продавця особою, яка не мала необхідного обсягу повноважень. Окрім того, до прийняття рішення по суті спору ТОВ "Euro Tek Astana LTD" (Євротек Астана ЛТД) подало заяву про збільшення позовних вимог, в якій посилалося також на те, що положеннями оспорюваного контракту не визначено істотні умови, а саме ціну товару, кількість товару, строк поставки, порядок передачі замовлень на поставку товару; умови договору викладено не у відповідності з Правилами "Інкотермс".

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно із ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Статтею 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У п. 2.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" зазначено, що правочин може бути визнаний недійсним з підстав, передбачених законом. Отже, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Відповідно до норм ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.

Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Згідно з пунктом і) ч. 5 ст. 41 та ч. 1 ст. 59 Закону України "Про господарські товариства" до компетенції зборів товариства з обмеженою відповідальністю належить затвердження договорів (угод), укладених на суму, що перевищує вказану в статуті товариства.

Пунктом 3.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" передбачено, що у господарських відносинах правочин (договір), як правило, вчиняється шляхом складання документа (документів), що визначає (визначають) його зміст і підписується безпосередньо особою, від імені якої він вчинений, або іншою особою, яка діє в силу повноважень, заснованих, зокрема, на законі, довіреності, установчих документах. Для вчинення правочинів органи юридичної особи не потребують довіреності, якщо вони діють у межах повноважень, наданих їм законом, іншим нормативно-правовим актом або установчими документами.

Вирішуючи спори, пов'язані з представництвом юридичної особи у вчиненні правочинів, господарські суди повинні враховувати таке.

Письмовий правочин може бути вчинений від імені юридичної особи її представником на підставі довіреності, закону або адміністративного акта.

Особа, призначена повноважним органом виконуючим обов'язки керівника підприємства, установи чи організації, під час вчинення правочинів діє у межах своєї компетенції без довіреності.

Що ж до кола повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи стосовно вчинення правочинів від імені цієї особи, то воно визначається її установчими документами, положенням про відокремлений підрозділ, яке затверджене юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу.

Припис абзацу першого частини третьої статті 92 ЦК України зобов'язує орган або особу, яка виступає від імені юридичної особи не перевищувати своїх повноважень.

Якщо договір містить умову (пункт) про підписання його особою, яка діє на підставі статуту підприємства чи іншого документа, що встановлює повноваження зазначеної особи, то наведене свідчить про обізнаність іншої сторони даного договору з таким статутом (іншим документом) у частині, яка стосується відповідних повноважень, і в такому разі суд не може брати до уваги посилання цієї сторони на те, що їй було невідомо про наявні обмеження повноважень представника її контрагента.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що, як зазначено, у преамбулі контракту №03/06 від 03.06.2014 продавця за контрактом, а саме ДП "Компанія "Верес" ТОВ "Компанія "Верес" представляв директор дочірнього підприємства ОСОБА_6, яким і підписано вказаний контракт. Даний факт сторонами не заперечувався.

Відповідно до п.10.1. Статуту ДП "Компанія "Верес" ТОВ "Компанія "Верес", затвердженого загальними зборами учасників ТОВ "Компанія "Верес" від 12.10.2010 (протокол №6), та зареєстрованого в реєстрі 02.11.2010, оперативне управління фінансово-господарською діяльністю підприємства здійснюється його директором.

В п.10.3. цього ж Статуту наведений перелік повноважень, наданих директору підприємства, зокрема зазначено, що директор від імені підприємства укладає договори, інші угоди на суму, що не перевищує 500 000, 00 (п'ятсот тисяч) грн.

Пунктом 8.1. Статуту дочірнього підприємства до виключної компетенції Головного підприємства -ТОВ "Компанія "Верес" - віднесено попереднє погодження (подальше затвердження) угод (договорів, контрактів) на суму, яка перевищує 500 000, 00 (п'ятсот тисяч) грн.

Господарськими судами також встановлено, що загальна сума контракту визначена в розмірі 850 000 (вісімсот п'ятдесят тисяч) доларів США, яка, з урахуванням курсу долару до гривні на момент укладення цього договору, становить значно більше ніж 500 000 грн.

Разом з тим, як встановлено судами попередніх інстанцій, 01.06.2014 учасниками ТОВ "Компанія "Верес" (засновника ДП "Компанія "Верес") проведені загальні збори, на яких розглядалось питання порядку денного про надання директору ДП "Компанія "Верес" ТОВ "Компанія "Верес" ОСОБА_6 попереднього дозволу на укладення контракту з ТОВ "EuroTek Astana LTD" (Євротек Астана ЛТД - Республіка Казахстан) на поставку продукції.

Відповідно до протоколу №1 від 01.06.2014 загальних зборів учасників ТОВ "Компанія "Верес" на зборах прийнято рішення про надання директору ДП "Компанія "Верес" ТОВ "Компанія "Верес" ОСОБА_6 дозволу на укладення контракту з ТОВ "EuroTek Astana LTD" (Євротек Астана ЛТД - Республіка Казахстан) на поставку продукції - меблів дитячих в асортименті на загальну суму вісімсот п'ятдесят тисяч доларів США. Уповноважено директора ДП "Компанія "Верес" ТОВ "Компанія "Верес" ОСОБА_6 від імені дочірнього підприємства підписати зазначений контракт.

Таким чином, оскільки, як встановлено господарськими судами, директор ДП "Компанія "Верес" ТОВ "Компанія "Верес" ОСОБА_6 при укладенні та підписанні контракту №03/06 від 03.06.2014 діяв в межах повноважень, наданих йому згідно з рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Компанія "Верес" від 01.06.2014, колегія суддів погоджуються з їх висновком, що договір від імені продавця підписаний уповноваженою на це особою, а тому наведені позивачем обставини не можуть бути підставою для визнання його недійсним.

Судами попередніх інстанцій також встановлено відсутність підстав для визнання оспорюваного договору недійсним, які зазначені позивачем у заяві про збільшення підстав позову, з огляду на таке.

Так, господарськими суди дійшли висновку, що аналіз спірного контракту, додаткових угод до нього, специфікацій до контракту, які є його невід'ємними частинами, свідчить, що за своїм змістом контракт відповідає вимогам законодавства, яке регулює правовідносини поставки та купівлі-продажу, зокрема, визначено яке майно має бути передано; передбачені строки поставки, строки оплати товару, узгоджена в Специфікаціях ціна товару, а також інші умови.

У п.п. 2.2 та 2.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" зазначено, що за загальним правилом не є підставою для визнання недійсним відсутність у договорі істотних умов. Сама лише відсутність у договорі тієї чи іншої істотної умови (умов) може свідчити про його неукладення, а не про недійсність (якщо інше прямо не передбачено законом, як-от частиною другою статті 15 Закону України "Про оренду землі").

Не вважаються вчиненими правочини (укладеними господарські договори), в яких (за якими): відсутні передбачені законом умови, необхідні для їх укладення (не досягнуто згоди за всіма істотними для даного правочину умовами); не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства необхідна його передача; не здійснено державну реєстрацію або нотаріальне посвідчення, необхідні для його вчинення, тощо. Встановивши відповідні обставини, господарський суд відмовляє в задоволенні позовних вимог як про визнання правочину недійсним, так і про застосування наслідків недійсності правочину. Водночас господарським судам необхідно враховувати таке. Визначення договору як неукладеного може мати місце на стадії укладення договору, а не за наслідками виконання його сторонами. Отже, якщо дії сторін свідчать про те, що оспорюваний договір фактично було укладено, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності його вимогам закону; це правило не стосується випадків, коли для вчинення правочину необхідні його державна реєстрація або нотаріальне посвідчення, оскільки за відсутності відповідної реєстрації чи посвідчення договір в будь-якому разі не вважається укладеним.

З матеріалів справи вбачається, що оспорюваний договір виконувався сторонами, про що свідчать подані ДП "Компанія "Верес" ТОВ "Компанія "Верес" документи, а також його пояснення про наявність провадження у справі № 927/324/16 Господарського суду Чернігівської області за позовом ДП "Компанія "Верес" ТОВ "Компанія "Верес" до ТОВ "EuroTek Astana LTD" (Євротек Астана ЛТД) про стягнення суми заборгованості.

Судами попередніх інстанцій також встановлено, що твердження позивача про відсутність у договорі умов поставки відповідно до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів "Інкотермс" спростовуються п.3.2. контракту. До того ж, господарські суди виходили з того, що відповідно до ч. 4 ст. 265 ГК України використання сторонами для визначення умов договорів поставки міжнародних звичаїв, рекомендацій, правил міжнародних органів та організацій є правом сторін договору (контракту), а не обов'язком.

З врахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо відсутності правових підстав, на які посилається позивач, для визнання недійсним контракту №03/06 від 03.06.2014 та відповідно задоволення позовних вимог.

Щодо доводів ТОВ "EuroTek Astana LTD" (Євротек Астана ЛТД) про неналежне повідомлення його про дату та час судового засідання, всупереч ст. 5 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності від 20.03.1992, колегія суддів зазначає таке.

Як вбачається з матеріалів справи та з тексту самої касаційної скарги ТОВ "EuroTek Astana LTD" (Євротек Астана ЛТД) був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання в суді апеляційної інстанції та як позивач не міг бути необізнаним про наявне судове провадження. При цьому суд касаційної інстанції враховує вже згадану вище позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні у справі Пономарьов проти України, no. 3236/03, від 03.04.2008, згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Таким чином, не лише на суд покладається обов'язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Доводи скаржника про те, що його заяву про відвід було розглянуто судом апеляційної інстанції за відсутності учасників процесу після розгляду по суті апеляційної скарги, колегією суддів відхиляються, оскільки спростовуються матеріалами справи. Так, відповідно до протоколу судового засідання від 17.01.2017 головуючим було оголошено про те, що на електронну адресу суду від позивача надійшла письмова заява про відвід колегії суддів, після заслуховування позиції відповідача щодо поданої заяви, суд видалився в нарадчу кімнату, де ним було прийнято ухвалу про відмову в задоволенні заяви про відвід колегії суддів, яку після повернення з нарадчої кімнати було оголошено в судовому засіданні, і лише після цього суд перейшов до розгляду апеляційної скарги.

Щодо доводів ТОВ "Euro Tek Astana LTD" (Євротек Астана ЛТД) про те, що місцевим господарським судом було безпідставно не задоволено клопотання товариства про відкладення розгляду справи та в порушення ст. 77 ГПК України розглянуто справу у першому ж судовому засіданні, то колегія суддів погоджується з місцевим господарським судом, що оскільки зі змісту ухвали від 11.07.2016 про порушення провадження у справі у позивача не вимагались оригінали документів для огляду в судовому засіданні, то копії витребуваних судом документів та пояснення позивач мав можливість як і заяву про перенесення розгляду справи направити засобами електронного зв'язку або каналами факсимільного зв'язку з подальшим направленням копій цих документів в паперовій формі засобами поштового зв'язку. Окрім того, відповідно до полеження ч. 1 ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні, проте, місцевим господарським судом не було встановлено таких обставин, які б перешкоджали вирішенню спору у першому судовому засіданні.

Відповідно до ст. 1117 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Інші доводи ТОВ "EuroTek Astana LTD" (Євротек Астана ЛТД), викладені у касаційній скарзі, колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та передусім зводяться до переоцінки доказів, а суд касаційної інстанції в силу положення ч. 2 ст. 1117 ГПК України не має права додатково перевіряти докази.

З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи фактичні її обставини були встановлені судом апеляційної інстанції на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів в їх сукупності, висновки суду відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для зміни чи скасування оскаржуваної постанови суду.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Euro Tek Astana LTD" (Євротек Астана ЛТД) залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.01.2017 та рішення Господарського суду Чернігівської області від 26.07.2016 у справі № 927/631/16 - без змін.

Головуючий - суддя Студенець В.І.

Судді: Бондар С.В.

Грек Б.М.