ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2017 р. Справа № 917/652/17

за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування", вул. Борщагівська, б.154, Київ, 03056, ідент. код 33908322

до комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал", вул. Пилипа Орлика, 40а, м.Полтава, 36020, ідент. код 03361661

про стягнення грошових коштів

Суддя Іванко Лідія Андріївна

Представники:

від позивача: не з"явились

від відповідача: ОСОБА_1, дов. від 20.03.2017 року

27.06.2017 року у судовому засіданні відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглядається позовна заява приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" про стягнення з комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" 55450 грн. - відшкодування витрат та 1600 грн. судового збору.

Позивач представництво у судове засідання не забезпечив, направив суду клопотання про розгляд справи без участі його представника (вх.№ 7751 від 19.06.2017 року). При цьому, останній відповідно до пп. 2.6.15 Інструкції з діловодства в господарських судах України та пп. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" був належним чином та завчасно повідомлений про дату, час і місце проведення судових засідань, про що свідчать матеріали справи.

Відповідач - надав суду відзив на позовну заяву (вх. № 6608 від 23.05.2017 року), в якому інформує, що позовні вимоги не визнає, вважає їх необгрунтованими та не підтвердженими доказами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази, заслухавши представника відповідача, суд, встановив:

25.12.2015 року між приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (Страховик) та ОСОБА_2 (Страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 122/15-Тз/П (далі - Договір, а.с. 8-12), відповідно до умов якого страховик зобов'язався у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. А саме, ПАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування" зобов"язується компенсувати ОСОБА_2 пошкодження або знищення автомобіля НОМЕР_1, його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

Відповідно до умов Договору сторони склали Додаток № 2 (арк. спр.13), в якому узгодили Графік внесення страхових платежів, інформацію про розмір страхової суми, стахового тарифу.

22.07.2016 року на вул.Південній, 53 в м.Полтава, ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_2 здійснив наїзд на каналізаційний люк, в результаті чого завдав пошкоджень даному транспортному засобу.

Відповідно до Постанови Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про закриття кримінального провадження від 29.08.2016 року (додається, арк. спр.14), вказана дорожньо-траспортна пригода сталась внаслідок невиконання в повному обсязі начальником цеху по ремонту та експлуатації водопровідних мереж ОСОБА_3 посадової інструкції (в частині п.2.2), згідно якої останній слідкує за технічним станом, проводить профілактичну роботу для запобігання аварій і порушень на мережах, а в разі їх виникнення організовує їх усунення у найкоротший термін, аналізує причини, що спричинили їх, з доповіддю керівництву (копія Посадової інструкції начальника цеху по ремонту та експлуатації водопровідних мереж додається).

Відповідно до звіту № 5659/4 від 05.09.2016 року, наданого ТОВ "Експертно-асистуюча компанія "Фаворит"(арк. спр.23-38), вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_3 складає 158904,28 грн.

За даними позивача, страхувальник звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування у зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою.

Страховик (позивач) визнав дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 22.07.2016 року страховим випадком та 27.10.2016 р. склав страховий акт № 122/15-Тз/П-3-1 (а.с. 21) з розрахунком розміру страхового відшкодування, що підлягає виплаті та становить 55450 грн.

28.10.2016 року позивачем було виплачено ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 55450 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних документів (а.с. 40-42).

Відповідно до ст.993 Цивільного кодексу України та ст.27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, що отримав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Керуючись даними нормами позивач, 16.02.2017 року звернувся на адресу КП ПОР "Полтававодоканал" - роботодавця начальника цеху по ремонту та експлуатації водопровідних мереж ОСОБА_3 з претензією, в якій просить перерахувати на його рахунок 55450 грн.(арк. спр.45).

За даними позивача завдані йому збитки до цього часу є невідшкодованими.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з позовом про стягнення в порядку зворотної вимоги (регресу) з КП Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" 55450 грн.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 626 Цивільного кодексу України визначено поняття договору, яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. 525, ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Враховуючи правову природу вказаних правовідносин, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з договору страхування.

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій, страхових випадків, визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів, страхових внесків, страхових премій, і доходів від розміщення коштів цих фондів. Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (ч.1 ст. 16 Закону України "Про страхування"). Дана норма кореспондує зі ст. 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Частиною 1, 2, 16 ст. 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку; страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку; страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Як зазначено у ст. 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Частиною 1 статті 25 Закону України "Про страхування" встановлюється, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов Договору та приписів чинного законодавства позивачем 28.10.2016 року було виплачено страхувальнику (потерпілій особі) - ОСОБА_2 - 55450 грн. страхового відшкодування.

Відповідно до статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Крім того, статтею 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов.

Відповідно до вищенаведених вимог закону позивач після виплати страхового відшкодування отримав право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну особи відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1172 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Як вже зазначалося у описовій частині даного рішення, в Постанові про закриття кримінального провадження від 29.08.2016 року Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області встановлено:

"Після проведення службового розслідування проведеного КП ПОР "Полтававодоканал" було встановлено, що вжиті начальником цеху по ремонту та експелуатації водопровідних мереж ОСОБА_3 крайні заходи для запобігання можливих небезпечних наслідків відсутності кришки люку не дали очікуваного результату стосовно зниження рівня небезпеки. Внаслідок прийнятого ОСОБА_3 рішення вимоги посадової інструкції в частині пункту 2.2 виконано не в повному обсязі.

Із проведеного досудового розслідування вказаного факту ДТП, за вказаних обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, що були об"єктивно встановлені згідно всіх здобутих доказів під час проведення досудового розслідування, було встановлено, що причиною ДТП та наступивших наслідків стали невиконання ОСОБА_3 не в повному обсязі посадової інструкції в частині пункту 2.2."

Оскільки матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3 під час вчинення ДТП знаходився в трудових відносинах з КП ПОР "Полтававодоканал" (відповідач), саме останній повинен нести відповідальність у вигляді відшкодування шкоди у даному випадку.

Заперечення відповідача з посиланням на недоведеність вини працівника ОСОБА_3 судом відхиляються з таких мотивів.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Тобто, за загальним правилом, відповідно до ст.1166 ЦК України, позивач повинен довести факт протиправної поведінки особи, що завдала шкоди, настання шкоди (її розмір) та причинний зв"язок між ними.

При цьому, відповідно до част.2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини. З наведеного вбачається, що обов"язок доказування вини на позивача законом не покладається. Вина презумується в силу закону. Доведення відсутності вини є процесуальним обов"язком відповідача.

Всупереч вищезазначеним нормам відповідачем не доведено відсутність вини його працівника у заподіянні шкоди та факту того, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу водія.

Ухвалою господарського суду від 07.06.2017 року відповідача зобов"язано надати суду матеріали службового розслідування, проведеного КП ПОР "Полтававодоканал" внаслідок ДТП від 22.07.2017 року.

Проте, відповідач вимоги суду не виконав, при цьому, його представник в судовому засіданні пояснив, що надати зазначені матеріали не має можливості в зв"язку з їх відсутністю на підприємстві.

Крім цього, відповідачем не надано суду доказів оскарження протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та постанови Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про закриття кримінального провадження від 29.08.2016 року.

З огляду на викладене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача 55450 грн. збитків обґрунтовані як поданими доказами, так і нормами матеріального права, а тому, суд визнає їх правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Понесені при пред'явленні даного позову судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" до комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" задовольнити.

2. Стягнути з комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" (м.Полтава, вул.Пилипа Орлика, 40а, ідент. код 03361661) на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (вул. Борщагівська, 154, м. Київ, 03056, ідентифікаційний код юридичної особи 33908322, р/р 9688 в АТ "ОТР Банк", МФО 300528) - 55450 грн. збитків та 1600 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ з набранням рішенням законної сили.

Повне рішення складено 03.07.2017 р.

Суддя Іванко Л.А.