Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "04" липня 2017 р. Справа № 906/417/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Терлецької-Байдюк Н.Я.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність від 30.06.2017;

від відповідача: не прибув;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (м. Тернопіль)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Лісовик" (м.Житомир)

про стягнення 70 000,00 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 70 000,00грн. за неналежне виконання договору поставки комплектуючих до зерноочисних машин та зерноочисного обладнання №10/17 від 22.02.2017. Витрати по сплаті судового збору просить покласти на відповідача.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

На день розгляду справи відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, 13.06.2017 на адресу суду повернулася ухвала, яка направлялася відповідачу за адресою: м. Житомир, вул. Кафедральна, 8, з відміткою поштового відділення: "За закінченням терміну зберігання".

В пункті 11 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007 №01-8/123 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році" зазначено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

В пункті 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 11 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" вказано, що за змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою, повідомленою суду стороною, і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідачів своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки в судове засідання для реалізації ними права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Проте, відповідач своїм правом на участь у засіданні суду та наданні письмових або усних пояснень не скористався, а тому, беручи до уваги те, що неявка в засідання суду відповідача або його представника, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами згідно із ст. 75 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 22.02.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговельна компанія "Лісовик" (сторона 1/відповідач) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (сторона 2/позивач) укладено договір поставки комплектуючих до зерноочисних машин та зерноочисного обладнання (а.с.9), за умовами якого сторона-1 поставляє, а сторона-2 приймає та оплачує вартість комплектуючих до зерноочисного обладнання (надалі товар):

1) шнек коритоподібний з кришками без привода (кожух і кришка S=2 мм; d=350+8 мм; t 280+45 мм; S витка 3 мм; 5 патрубків на осях, підшипник 2-х рядний сверичний) - в кількості 8 м;

2) шнек коритоподібний з кришками без привода (кожух і кришка S=2 мм: d=250+6 мм; t 200+V3O мм; S витка 3 мм; на осях, підшипник 2-х рядний сверичний) - в кількості 6 м;

3) шнек коритоподібний з кришками без привода (кожух і кришка S=2 мм; d=180+6 мм: t 160+25 мм; S витка 3 мм; на осях, підшипник 2-х рядний сверичний) - в кількості 6 м:

4) вал гвинтовий (труба dye 50x3,5; d=280+8 мм; t 280+V45 мм; S витка 3 мм; L=2400 мм) - в кількості 8 шт. (п.1.1 договору).

Загальна вартість договору 107 400,00грн. (п.2.2 договору).

Відповідно до п.3.1 договору сторона-2 проводить оплату 100% загальної вартості договору на умовах: 50% вартості договору складає попередня оплата, 50% по факту поставки товару.

Сторона-1 зобов'язується поставити товар своїм транспортом згідно договору впродовж 3 (трьох) днів з дня оплати (п.3.2 договору).

Згідно з умовами п. 4.1 договору сторона-1 відвантажує стороні-2 в попередньо домовлений термін товар згідно п.1.1 даного договору та на умовах через тридцять днів, які необхідні на виготовлення товару, з моменту отримання предоплати на рахунок.

Позивач стверджує, що на виконання умов договору та виставленого відповідачем рахунку-фактури №131/17 від 22.02.2017 (а.с.10) здійснив попередню оплату за товар на рахунок відповідача у загальній сумі 70 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученням № 21 від 24.02.2017 на суму 10000,00 грн., № 22 від 27.02.2017 на суму 20000,00 грн., № 23 від 28.02.2017 на суму 20000,00 грн., №24 від 06.03.2017 на суму 10000,00 грн. та № 25 від 09.03.2017 р. на суму 10000 грн. (а.с.11-15).

Проте відповідач не виконав зобов'язання за договором та не здійснив поставку оплаченого позивачем товару.

13.04.2017 позивач цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення надіслав на адресу відповідача претензію щодо невиконання умов договору № 10/17 поставки комплектуючих до зерноочисних машин та зерноочисного обладнання від 22.02.2017, з вимогою про поставку товару або повернення попередньої оплати в сумі 70 000,00 грн. протягом семи календарних днів з дня отримання претензії (а.с.16)

Претензія залишена без відповіді та задоволення, тому позивач звернувся до суду про стягнення з відповідача суми попередньої оплати за непоставлений товар в розмірі 70 000,00грн.

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов наступних висновків.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Частинами 1, 6 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Реалізація суб'єктами господарювання товарів не господарюючим суб'єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Аналогічні положення містяться і у статті 712 Цивільного кодексу України, згідно з якою за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з частиною 1 статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно положень ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

За змістом статті 33 ГПК України обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Відповідач позов щодо підстав та предмету не оспорив, доказів повернення попередньої оплати не надав.

Враховуючи прострочення відповідачем строків поставки позивачу товару, обумовленого договором поставки, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість заявлених позовних вимог в частині стягнення попередньої оплати за непоставлений товар в сумі 70 000,00 грн.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача за правилами ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.33,34,43,44,49,75,82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Лісовик" (10014, м. Житомир, вул. Кафедральна, 8, )

- на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (46000, АДРЕСА_1 код НОМЕР_1):

- 70 000,00грн. - попередньої оплати;

- 1 600,00грн. - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 05 липня 2017 року.

Суддя Терлецька-Байдюк Н.Я.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - відповідачу (рек. з повід.)