УХВАЛА

29.06.2017Справа № 910/26721/14

За скаргою Публічного акціонерного товариства «Фінростбанк»

на бездіяльність Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного

територіального управління юстиції в Одеській області

У справі

за позовом Публічного акціонерного товариства «Фінростбанк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промфінтрейд ЛТД-2011»

про стягнення 562 104,70 доларів США, що еквівалентно 7 279 675,20 грн.

Суддя Трофименко Т.Ю.

Представники сторін:

від позивача (боржник): не з'явився

від відповідача: не з'явився

від ДВС: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Фінростбанк» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промфінтрейд ЛТД-2011»: 532 900 доларів США заборгованості, що утворилася в зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору від 27.02.2014 №357-КЛ/КРВ про відкриття відкличної відновлювальної кредитної лінії під заставу майнових прав на грошові кошти на поточному рахунку та 29 204,70 доларів США заборгованості за відсотками, а всього 562 104,70 доларів США, що еквівалентно 7 279 675,20 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.01.2015р. (суддя Марченко О.В.) позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Фінростбанк» задоволено, стягнуто з відповідача 532 900 доларів США заборгованості та 29 204,70 доларів США заборгованості за відсотками.

10.02.2015р. на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 26.01.2017р. було видано судові накази.

25.05.2017р. від Публічного акціонерного товариства «Фінростбанк» надійшла скарга на бездіяльність Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, відповідно до якої скаржник просить суд:

- визнати незаконною бездіяльність головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Кіптікова Ігоря Олеговича;

- зобов`язати Київський відділ державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області закінчити виконавче провадження № 53690880 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 10.02.2015р.

В обґрунтування означеної скарги заявник посилався на те, що державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області всупереч ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» не вчинено дій щодо закінчення виконавчого провадження ВП №53690880, оскільки боржником було повідомлено державного виконавця про відкликання Національним банком України банківської ліцензії Публічного акціонерного товариства «Фінростбанк».

Представники боржника, стягувача та державний виконавець у судове засідання 29.06.2017р. не з'явились, проте, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Наразі, з огляду на неявку учасників судового процесу господарський суд зазначає, що відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. Разом з цим, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

До того ж, відповідно до ч.2 ст.121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

За висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення скарги, внаслідок чого скарга може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши скаргу Публічного акціонерного товариства «Фінростбанк», суд дійшов висновку щодо її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

За приписами ст.4-5, ст.115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року N18-рп/2012; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року N11-рп/2012.

Згідно з мотивувальною частиною рішення №16-рп/2009 від 30.06.2009р. Конституційного Суду України виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Виходячи з того, що згідно зі ст.1 Конституції України Україна є правовою державою, обов'язковість виконання судових рішень є обов'язковою гарантією, дотримання якої є визначальним для утвердження авторитету України.

За приписами ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004р. по справі «Шмалько проти України» (заява №60750/00) зазначено, що для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина «судового розгляду». У рішенні від 17.05.2005р. по справі «Чіжов проти України» (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до змісту рішення від 20 липня 2004р. Європейського суду з прав людини «Шмалько проти України» право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

За приписами ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент відкриття виконавчого провадження) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

З урахуванням викладеного, відповідно до вимог Конституції України, рішення суду по справі №910/26721/14, яке набрало законної сили, є обов'язковим до виконання та має бути виконане з урахуванням приписів чинного законодавства.

Як свідчать матеріали справи, 04.04.2017р. державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Кіптіковим І.О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №53690880 з примусового виконання наказу від 28.03.2017р. Господарського суду міста Києва по справі №910/26721/14.

12.05.2017р. Публічне акціонерне товариство «Фінростбанк» звернулось до Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області з повідомленням про те, що постановою №660 від 16.10.2014р. правління Національного банку України «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Фінростбанк» відкликано банківську ліцензію боржника. Рішенням №87 від 12.10.2015р. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб продовжено строки здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Фінростбанк» на 2 роки до 16 жовтня 2017 включно. З огляду на наведені обставини боржник просив державного виконавця вчинити дії по закінченню виконавчого провадження ВП №53690880. Про отримання 12.05.2017р. Київським відділом державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області вказаного листа свідчить штамп реєстрації вхідної кореспонденції виконавчої служби.

Проте, за твердженнями заявника, які з боку Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області не заперечені державним виконавцем вимог боржника виконано не було, виконавче провадження не закінчено.

За приписами п.4 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі, в тому числі, прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника.

Частиною вказаної вище статті Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Отже, з урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, в день отримання від боржника повідомлення про прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника у ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем повинно було бути вчинено дії щодо закінчення виконавчого провадження.

За приписами ч.1 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України. Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово.

Проте, наразі, відомості щодо вчинення державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області дій щодо закінчення виконавчого провадження ВП №53690880 автоматизована система виконавчих проваджень не містить, що свідчить про порушення норми п.4 ч. 1 та ч.2 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з п.9.13 Постанови №9 від 17.10.2012р. Пленуму Вищого господарського суду України за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Отже, виходячи з вищевикладеного у сукупності, суд дійшов висновку щодо правомірності доводів Публічного акціонерного товариства «Фінростбанк» та наявності підстав для задоволення скарги позивача (боржника) в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Задовольнити скаргу Публічного акціонерного товариства «Фінростбанк» на бездіяльність Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області в повному обсязі.

2. Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Кіптікова Ігоря Олеговича щодо не закінчення виконавчого провадження ВП №53690880.

3. Зобов'язати Київський відділ державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області вчинити дії по закінченню виконавчого провадження ВП №53690880 з примусового виконання наказу від 28.03.2017р. Господарського суду міста Києва по справі №910/26721/14.

Ухвалу направити сторонам та органу виконання судових рішень.

Суддя Трофименко Т.Ю.