ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"26" червня 2017 р.Справа № 924/396/17

Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Виноградова В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Магазин "Олімпійський", м. Хмельницький

до Шепетівської міської ради, м. Шепетівка

про стягнення 592205,74 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: ОСОБА_1 - за довіреністю №01-32/754 від 01.03.2016 р.

Ухвала виноситься 26.06.2017 р., оскільки в судовому засідання 31.05.2017 р. оголошувалась перерва.

встановив: позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 592205,74 грн. процентів за користування грошовими коштами, мотивуючи тим, що відповідач не виконав рішення господарського суду Хмельницької області від 09.09.2010 р. у справі №12/1106-10, яким з відповідача на користь позивача стягнуто 1043991 грн. коштів, сплачених ТОВ „Магазин „Олімпійський" за визнаним недійсним договором №29 купівлі-продажу рухомого майна. При цьому посилається на положення ст. ст. 536, 1048, 1212, 1214 ЦК України, рішення господарського суду Хмельницької області від 30.03.2010р. у справі №9/1689, від 09.09.2010р. у справі №12/1106-10.

Позивач повноважного представника в судове засідання не направив.

Повноважний представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечила. У відзиві, поданому у судовому засіданні 31.05.2017 р., посилаючись на положення ст. 536 ЦК України, зазначає, що вказаний позивачем розмір процентів за користування грошовими коштами є більшим, ніж розмір облікової ставки, затверджений постановою НБУ за відповідних період. Також позовні вимоги вважає необґрунтованими з огляду на те, що між сторонами не було договірних відносин; ні законом, ні іншим актом цивільного законодавства (як того вимагає ч. 2 ст. 536) розмір процентів за користування грошовими коштами не встановлений. При цьому вказує, що ст. 1048 ЦК України регулює лише відносини, які випливають з договору позики, а тому в цьому випадку застосуванню не підлягає.

У поясненнях, поданих 26.06.2017 р., зазначає, що аналогію закону можна застосовувати виключно у разі подібності спільних неврегульованих правовідносин та тих цивільних правовідносин, правове регулювання яких чітко визначено. Стверджує, що правовий аналіз змісту правовідносин, що випливають із договору позики, та правовідносин, які склалися між сторонами внаслідок припинення договору купівлі-продажу, не дає підстав для висновку, що такі правовідносини подібні за змістом (як, наприклад, у випадку аналогії закону норм, які регулюють купівлю-продаж та поставку), а тому відсутні підстави для застосування аналогії закону, передбаченою статтею 8 ЦК України. Вказує, що чинним законодавством не визначено, що до договору купівлі-продажу застосовуються положення про позику. Не передбачено цього ні договором купівлі-продажу від 21.12.2006 року №26, ні нормами ст.ст. 1046-1049 ЦК України, якими врегульовано відносини позики. Не випливає цього із характеру спірних відносин сторін.

Стверджує, що на відміну від договору позики, за яким у власність позичальника передаються грошові кошти з обов'язком повернути таку ж суму коштів з процентами, нарахованими на суму позики (ст. ст. 1048, 1049 ЦК України), за договором купівлі-продажу кошти перераховувалися в рахунок "оплати вартості товару". Таким чином, договір купівлі-продажу та договір позики є різними за своєю правовою природою та регулюють різні види цивільних правовідносин, в зв'язку чим. посилання позивача на положення ч. 1 ст. 1048 ЦК України в якості аналогії закону не відповідає суті спірних правовідносин сторін та фактичним обставинам справи.

Посилаючись на ст. 198 Господарського Кодексу України, зауважує, що оскільки договором купівлі-продажу від 21.12.2006 року № 26 не передбачено сплату процентів за користування чужими грошовими коштами, підстав для задоволення позовних вимог немає.

Суду подано клопотання про продовження строку розгляду справи на 15 днів відповідно до ст. 69 ГПК України.

З огляду на вищезазначене, враховуючи обставини справи та заяву відповідача, суд задовольняє цю заяву та продовжує строк вирішення спору у справі на 15 днів відповідно до ст. 69 ГПК України.

З огляду на зазначене, враховуючи визначені ГПК України засади змагальності та рівності сторін судового процесу, необхідність подання для повного, всебічного та об'єктивного вирішення спору доказів, суд вважає за необхідне відкласти розгляд справи.

Керуючись ст.ст. 69, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Продовжити строку вирішення спору у справі №924/396/17 на 15 днів.

Розгляд справи відкласти на 10:30 год. "10" липня 2017 р.

Засідання відбудеться в приміщенні господарського суду Хмельницької області за адресою: м. Хмельницький, Майдан Незалежності, 1.

Позивачу надати письмові пояснення з документальним обґрунтуванням на заперечення відповідача, викладені у відзиві на позов, письмові пояснення з документальним підтвердженням щодо суми, заявленої до стягнення.

Суддя В.В. Виноградова

Віддрук. 3 прим.: 1 - до справи; 2 - позивачу (2900, м. Хмельницький, вул. Герцена 10); 3 - 30400, Хмельницька область, м. Шепетівка, вул. 200-річчя ОСОБА_2 4). 2 - рек. з пов. про вруч.