ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.06.2017 Справа № 904/4403/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "УКРРІЧФЛОТ" в особі філії "Дніпропетровський річковий порт" АСК "Укррічфлот", 49021, м. Дніпро,вул. Амур-Гавань, буд. 11.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЛІКОН", 49000, м. Дніпро, пл. Десантників, буд. 1.

третя особа-1 без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 корпоративних прав та правового забезпечення ОСОБА_2 міської ради 49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького 75

третя особа-2 без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 управління держгеокадастру у Дніпропетровській області 49004, м. Дніпро пр. Олександра Поля 2, каб. 327

третя особа-3 без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 міська рада (49000, м. Дніпро, пр. Д.Яворницького, 75)

про стягнення частки витрат на оренду землі

Суддя Панна С.П.

Представники:

від позивача: ОСОБА_4 дов. № 1-1-19/52 від 03.05.2017 року представник

від відповідача: не з'явився

від третьої особи-1 не з'явився

від третьої особи-2: не з'явився

від третьої особи-3:не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Судноплавна компанія "Укррічфлот" в особі філії "Дніпропетровський річковий порт" АСК "Укррічфлот" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юлікон" про стягнення частки витрат на оренду землі у розмірі 16309,86 грн., судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані несплатою відповідачем частки витрат на оренду землі, яку він зобовязаний був відшкодувати після переходу права власності на частину будівлі.

Представник відповідача подав до суду відзиви від 16.05.2017 року та 06.06.2017 року, в яких просить відмовити в задоволені позовних вимог, та зазначає, що обєктом плати за землю є земельна ділянка, а також земельна частка (пай), яка перебуває у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди. Суб'єктом плати за (платником) є власник земельної ділянки, земельної частки (паю) i землекористувач, у тому числі орендар. Підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру, а орендної плати за земельну ділянку, яка перебуває у державній або комунальній власності, - договір оренди такої земельної ділянки. Договір укладений між позивачем та Дніпропетровською міською радою не припинений та не розірваний у встановленому чинним законодавством порядку. Отже, заявлені позивачем до стягнення 16 309,86 грн. не можуть бути задоволені, оскільки сплачені позивачем на виконання його договірних зобов'язань. Між тим, доказів звернення до Дніпропетровської міської ради з пропозицією щодо дострокового припинення договору оренди земельної ділянки позивачем не надано.

06.06.2017 року відповідачем подано до суду клопотання про продовження строку вирішення спору на 15 днів, тобто до 26.06.2017 року. Клопотання задоволено судом, ухвалою господарського суду від 06.06.2017 року строк розгляду справи продовжено до 26.06.2017р.

14.06.2017 року до суду надійшло від представника відповідача заява про забезпечення технічної фіксації судового процесу. Заява задоволена судом. 16.06.2017 року від представника відповідача надійшло клопотання про відмову від забезпечення технічної фіксації судового процесу. Клопотання задовольняється судом.

Представник 3-ї особи-2 без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 управління держгеокадастру у Дніпропетровській області надало суду пояснення по справі від 22.06.2017 року, в яких зазначено, що у 2013 році відбулось відчуження частини обєкту нерухомого майна розташованого на орендованій позивачем земельній ділянці, а відтак у позивача виникло право на припинення договору оренди земельної ділянки під такими обєктами на підставі добровільної заяви про припинення в цій частині такого права користування (ст.141 Земельного кодексу України). Але позивач не звертався до ОСОБА_2 міської ради із заявою щодо припинення дії договорів оренди у звязку із відчуженням частини обєкта нерухомості, а продовжував платити орендну плату. На підставі чого просять відмовити позивачу в задоволені позову.

Представник 3-ї особи-3 без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 міська рада подала до суду відзив від 22.06.2017 року в якому зазначили, що на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 12.10.2006 року № 173/5 було укладено договір оренди землі строком на 15 років. Відповідно до якого за клопотанням орендаря йому передавались в оренду сформовані з присвоєними індивідуальними кадастровими номерами земельні ділянки. Обов'язок орендаря сплачувати податок за орендовану земельну ділянку і це не звільняє його обов'язку сплачувати, навіть при відчужені частини будівлі, оскільки договором не можна змінити виконання обов'язку встановленого податковим законом. Позивач не звертався до міської ради з питань розірвання чи укладання нового договору оренди землі. Відповідно до вищезазначеного просять прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства України.

У відповідності до вимог ст. 85 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника Позивача та Відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

20 квітня 2011р. протоколом чергових (річних) загальних зборів акціонерів Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» було прийнято рішення про припинення Дочірнього підприємства «Дніпропетровський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» шляхом приєднання до Публічного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» (а.с.24).

На підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 12.10.2006 року № 173/5 було укладено три договори оренди землі з різними ділянками між позивачем та Дніпропетровською міською радою від 14.12.2006 року, які знаходиться за адресою: пл.Десантників, 1 (Кіровський район) і зареєстровані в Державному реєстрі земель, а саме загальною площею 0,1769 га. кадастровий номер :06:114:0030; загальною площею 0,1378 га. кадастровий номер :06:114:0032; загальною площею 0,2738 га. кадастровий номер :06:114:0034.

Відповідно до п.1.1 договорів зазначено, що орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки.

Згідно до п. 3.1. договорів укладаються на п'ятнадцять років.

Пунктом 4.1. договорів річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у грошовій формі гривнях, у розмірі земельного податку, збільшеного на коефіцієнт 1,3.

Як встановлено в п.6.6. договорів у разі зміни назви підприємства, його юридичний статус, придбання або відчуження будівель та споруд протягом місяця з моменту настання таких змін звернутися до міської ради для внесення відповідних змін у договір оренди земельної ділянки.

Відповідно до п.12.6 договорів перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору.

26.07.2013р. за позивачем зареєстровано право власності на вищезазначену частину будівлі річкового вокзалу, що підтверджується свідоцтвом про право власності, виданим Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області.

Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 20.01.2010 року, Товариство з обмеженою відповідальністю "Юлікон" придбало у власність у Приватного виоробничого підприємства "Мебітекс" нежитлові приміщення в будівлі річкового вокзалу на 3 поверсі літ. А-5 площею 363,2 кв.м. за адресою м.Дніпро, пл.Деснатників, 1.

Згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно Товариство з обмеженою відповідальністю "Юлікон" займає частину будівлі річкового вокзалу на 3 поверсі літ. А-5 площею 3372.3 кв.м. за адресою м.Дніпро, пл.Деснатників,1 номер запису 2754177 від 07.10.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про право власності серія та номер 10394255(а.с.40-47).

Станом на теперішній час, свої зобовязання щодо сплати платежів АСК «Укррічфлот» здійснює своєчасно у встановленому договором оренди землі розмірі, в тому числі, щодо частин земельних ділянок, щодо яких має бути оформлене землекористування відповідачем.

Відповідно до чого позивач просить стягнути з відповідача 16309,86 грн. понесених позивачем витрат зі сплати орендної плати за земельну ділянку яка належить відповідачу.

Позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного:

За підпунктами 14.1.72 і 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу земельним податком визнається обовязковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Землекористувачами можуть бути юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Відповідно до підпунктів 269.1.1 і 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 ПК платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно з підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 ПК обєктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

У частинах першій та другій статті 120 Земельного кодексу України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці обєкти, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці обєкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Аналіз положень ст. 377 ЦК України та ст. 120 Земельного кодексу України дає підстави для висновку, що вони диспозитивно унормовують перехід при відчуженні нерухомості до її набувача права користування землею, яке виникло у продавця нерухомого майна на підставі договору оренди землі з її власником i не встановлюють автоматичного переходу права на оренду, оскільки таке право, на відміну від права власності або постійного користування, не може бути передане за цивільно-правовими угодами одночасно з об'єктом нерухомості, а визначається згідно з договором оренди.

В законі не передбачено автоматичний перехід до набувача майна права користування земельною ділянкою на умовах оренди від відчужувача майна, так як виникнення такого права у набувача можливе лише за рішенням власника землі, що перебуває у державній або комунальній власності, яким є ОСОБА_2 міська рада.

Але як встановлено матеріалами справи і зазначено в поясненнях третіх осіб від 22.06.2017 року позивач не звертався до ОСОБА_2 міської ради із заявою щодо припинення дії договорів оренди або їх зміни у звязку із відчуженням частини обєкта нерухомості, а продовжував платити орендну плату. Договір на відшкодування витрат по сплаті орендних платежів не укладався. Як свідчать матеріали справи позивач з відповідною заявою до ОСОБА_2 міської ради не звертався..

Об'єкти нерухомого майна розташовані на орендованій позивачем земельній ділянці, були відчужені ним ще 07.10.2013 року, а відтак, у позивача виникло право на припинення договору оренди земельної ділянки під такими об'єктами на підставі добровільної заяви про припинення в цій частині такого права користування (ст. 141 ЗК України).

Сплата орендної плати за чинними договорами оренди землі не є збитками позивача а є його обовязком щодо внесення плати за землю, передбачену законом перед власником землі ОСОБА_2 міською радою.

Враховуючи вищенаведене та те, що станом на даний час договір оренди землі від 14.12.2006 року укладений між Дніпропетровською міською радою та позивачем, не припинив свою дію, а між сторонами у справі не було укладено договору про компенсацію витрат по сплаті орендних платежів, у суду відсутні підстави щодо стягнення з віповідача на користь позивача компенсацію по орендних платежах.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Львівського апеляційного господарського суду від 22.07.2015 року в справі №914/988/15 та у постанові Вищого господарського суду України від 26.02.2013 року у справі №18/5014.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог відмовити.

Судовий збір покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 27.06.2017 року.

Суддя ОСОБА_5