ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2017 р.Справа № 916/1023/17

Господарський суд Одеської області у складі

судді Никифорчука М.І.

при секретареві Аганіні В.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю від 03.01.2017р.;

від відповідача: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №916/1023/17:

За позовом: Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ОБЛСПЕЦСТРОЙМОНТАЖ";

про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

Фонтанська сільська рада Лиманського району Одеської області (далі Позивач) звернулась до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОБЛСПЕЦСТРОЙМОНТАЖ" (даліВідповідач) із позовом про внесення змін до Договору оренди земельної ділянки від 06.06.2007р., укладеного сторонами у справі та зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 13.11.2014р. за № 7723287, виклавши п.4.1 Договору в новій редакції, а саме:

«Пункт 4.1: «Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2016 року становить 4 760 437 (чотири мільйона сімсот шістдесят тисяч чотириста тридцять сім) гривні 64 коп. на період будівництва, після завершення будівництва 23 802 368 (двадцять три мільйона вісімсот дві тисячі триста шістдесят вісім) гривень 24 копійки.

Річна орендна плата за земельну ділянку становить 3% від її нормативної грошової оцінки та складає 142 813 (сто сорок дві тисячі вісімсот тринадцять) гривень 13 копійок на рік на період будівництва, 714 071 (сімсот чотирнадцять тисяч сімдесят одна) гривня 05 копійок на рік після завершення будівництва та підлягає індексації згідно з чинним законодавством».

З посиланням на приписи ст.ст. 1, 2, 12, 49, 54, 57 ГПК України, позивач просить позов задовольнити.

Відповідач в засідання суду не зявився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи (поштові повідомлення з посиланням на закінчення терміну зберігання у справі).

Відповідно до п.3.9.1 Постанови Пленум Вищого Господарського Суду України від 26 грудня 2011 року N 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, - 3.9.1. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 811 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

В засіданні суду 21 червня 2017р. за правилами ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, вислухавши представників сторін, проаналізувавши приписи законодавства, що регулюють правовідносини по даному спору, господарський суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу (ГПК) України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема : письмовими і речовими доказами.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори-основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Як встановлено судом та випливає з матеріалів справи, 06.06.2007 року на підставі рішення Фонтанської сільської ради Лиманського (Комінтернівського) району Одеської області № 73-V від 27.12.2006 року між Фонтанською сільською радою Лиманського району Одеської області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Облспецстроймонтаж» було укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:2097 загальною площею 1,800 га, розташованої за адресою: Одеська область, Лиманський район, Фонтанська сільська рада, для розміщення адміністративно-складських приміщень.

Вказаний договір зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 13.11.2014 року за № 7723287

Рішенням господарського суду Одеської області від 13.10.2014 року у справі № 916/3068/14, яке набрало законної сили 24.10.2014 року, було внесено зміни до пункту 4.1. договору оренди земельної ділянки від 06.06.2007 року, відповідно до якого нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2014 року становила 1 82Г 162 ( один мільйон вісімсот двадцять одна тисяча сто шістдесят дві) гривні 72 коп. на період будівництва, після завершення будівництва 9 105 813 ( девять мільйонів сто пять тисяч вісімсот тринадцять) гривень 61 копійка. Річна орендна плата за земельну ділянку становить 3% від її нормативної грошової оцінки та складала 54 634 (пятдесят чотири тисячі шістсот тринадцять чотири) гривні 88 коп. на рік на період будівництва, 273 174 (двісті сімдесят три тисячі сто сімдесят чотири) гривні 41 коп. на рік після завершення будівництва.

Відповідно до п. 4.5. договору розмір орендної плати переглядається щорічно у разі: б) зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; г) в інших випадках, передбачених законом.

Положення п. 11.1 договору передбачає, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розвязується у судовому порядку.

Рішенням Фонтанської сільської ради № 96-VII від 24.12.2015 року затверджено нову технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель населеного пункту с. Фонтанка на території Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області (в межах населеного пункту), яка є чинною по теперішній час.

Пунктом 1 рішення Фонтанської сільської ради № 206-УІІ від 15.04.2016 року затверджено додаткову угоду про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 06.06.2007 року, укладеного між Фонтанською сільською радою Лиманського району Одеської області та ТОВ «Облспецстроймонтаж», а саме, внесено зміни до пункту 4.1.

Зокрема, згідно з додатковою угодою пункт 4.1.договору викладено в новій редакції «Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2016року становить 4 760 437 (чотири мільйона сімсот шістдесят тисяч чотириста тридцять сім) гривні 64 коп. на період будівництва, після завершення будівництва 23 802 368 (двадцять три мільйона вісімсот дві тисячі триста шістдесят вісім) гривень 24 копійки.

Річна орендна плата за земельну ділянку становить 3% від її нормативної грошової оцінки та складає 142 813 (сто сорок дві тисячі вісімсот тринадцять) гривень 13 копійок на рік на період будівництва, 714 071 (сімсот чотирнадцять тисяч сімдесят одна) гривня 05 копійок на рік після завершення будівництва та підлягає індексації згідно з чинним законодавством».

15.11.2016 року Позивачем направлено рекомендованим листом за вихідним № 02-24-1468 на адресу відповідача повідомлення з доданими трьома екземплярами додаткової угоди про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 06.06.2007 року, підписаної з боку Фонтанської сільської ради, та копію витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку від 08.04.2016 року № 34-1503-0.12-3667/2-16. Вказаним листом ТОВ «Облспецстроймонтаж» запропоновано підписати три екземпляри додаткової угоди та повернути їх до Фонтанської сільської ради з метою здійснення її державної реєстрації.

Проте, лист був повернутий до Фонтанської сільської ради з позначкою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом 6 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України встановлено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є зміна правовідношення. Зміна правовідношення - це спосіб захисту, який полягає у трансформації одного правовідношення іншим, переростання одного обов'язку в інший, покладенні на боржника нового обов'язку.

Відповідно до ст. 189 Господарського кодексу України ціна є істотною умовою договору.

Згідно зі ст. 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору

допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Частиною 1 ст. 792 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відповідно до ч. 2 ст. 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, яким є Закон України «Про оренду землі».

Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і * користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендареві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Згідно зі ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки, а розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території (288.5.1.) і не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки, (п. 288.5.2.), проте може бути більшою граничного розміру орендної плати, ніж зазначений у п. 288.5.2, у разі визначення орендаря на конкурентних засадах (п. 288.5.3.).

Статтею 274 Податкового кодексу України встановлено, що ставка земельного податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки. Ставка податку встановлюється у розмірі не більше 12 відсотків від їх нормативної грошової оцінки за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні субєктів господарювання (крім державної та комунальної форми власності).

Статтями 5, 13, 15, 18, 20, 23 Закону України «Про оцінку земель» встановлено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Підставою для проведення оцінки земель є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення проводиться не рідше ніж один раз на 5-7 років. За результатами нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається відповідним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Таким чином, орендна плата за земельні ділянки комунальної власності є регульованою ціною оскільки розмір орендної плати за земельну ділянку, передану в оренду на неконкурентних засадах, цільовим призначенням якої є будівництво та обслуговування обєктів нерухомого майна, має бути не менше розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території та не більше 12% нормативної грошової оцінки. Тому зміна нормативної грошової оцінки є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору, що тягне обовязкове внесення змін до договору оренди землі у відповідній частині.

Зважаючи на вищевикладене, внесення змін щодо розміру орендної плати у договір оренди земельної ділянки у зв'язку з проведенням нової нормативної грошової оцінки земельної ділянки відповідає, як вимогам чинного законодавства, так і умовам укладеного між сторонами договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягай згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк

з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Аналогічна норма закріплена у ст. ЗО Закону України «Про оренду землі», зокрема, встановлено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Згідно із ст. 11 Господарського процесуального кодексу України сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну умов договору у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни умов договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, зацікавлена сторона має право передати спір на вирішення господарського суду.

Відповідно до п. 2.18 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 року «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» (із змінами та доповненнями) вирішення спорів про внесення змін до договору пов'язане із застосуванням положення ч. 1ст. 626 Цивільного кодексу України, відповідно до якої договір є узгодженим волевиявленням двох або більше сторін, і тому суд не може зобов'язати іншу сторону договору внести зміни до нього. Отже, зацікавлена сторона у випадках, передбачених законом, може просити суд про внесення змін до договору згідно з рішенням суду.

Таким чином, не підписання відповідачем додаткової угоди до договору оренди призводить до порушення вимог Податкового кодексу України та недоотримання бюджетом села значних матеріальних коштів.

З урахвуанням викладеного, суд приймає доводи позивача та вважає їх обгрунтованими, такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

Зворотнього Відповідачем в порядку ст. 33 ГПК України не надано.

З огляду на приведене суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, доведеними наявними у справі доказами і тому позов підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст. 32, 33 ,43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області задовольнити повністю.

2. Внести зміни до договору оренди земельної ділянки від 06.06.2007р., укладеного між Фонтанською сільською радою Лиманського району Одеської області (67571, Одеська область, Лиманський район, с. Фонтанка, вул. Степна, 4, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Облспецстроймонтаж" (65104, м. Одеса, просп. Академіка Глушка, 27, ), зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 13.11.2014р. за № 7723287, виклавши п.4.1 Договору в новій редакції:

«Пункт 4.1: «Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2016 року становить 4 760 437 (чотири мільйона сімсот шістдесят тисяч чотириста тридцять сім) гривні 64 коп. на період будівництва, після завершення будівництва 23 802 368 (двадцять три мільйона вісімсот дві тисячі триста шістдесят вісім) гривень 24 копійки.

Річна орендна плата за земельну ділянку становить 3% від її нормативної грошової оцінки та складає 142 813 (сто сорок дві тисячі вісімсот тринадцять) гривень 13 копійок на рік на період будівництва, 714 071 (сімсот чотирнадцять тисяч сімдесят одна) гривня 05 копійок на рік після завершення будівництва та підлягає індексації згідно з чинним законодавством».

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Облспецстроймонтаж" (65104, м. Одеса, проспект Академіка Глушка, 27, ) на користь Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області (67571, Одеська область, Комінтернівський район, с. Фонтанка, вул. Степна, 4, ) судовий збір у сумі 1600 (одна тисяча шістсот) грн.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст. 85 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 26 червня 2017 р.

Суддя М.І. Никифорчук