КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

03.07.2017 Справа №910/4715/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Гончарова С.А.

Суліма В.В.

за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 03.07.2017

розглядаючи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Антур Трейд" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2016 (повне рішення складено 30.12.2016)

у справі №910/4715/16 (суддя Цюкало Ю.В.)

за позовом заступника Генерального прокурора України в інтересах Фонду державного майна України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Антур Трейд"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1)Міністерство аграрної політики та продовольства України

2)Національне об'єднання по племінній справі у тваринництві "Укрплемоб'єднання"

про визнання права власності, витребування майна,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.07.2016 у справі №910/4715/16 позовні вимоги задоволено повністю. Визнано право власності на нежитлове приміщення загальною площею 1830,8 кв. м, розташоване за пресою: м. Київ, вул. Панаса Мирного, буд. 28, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00, за державою в особі Фонду державного майна України. Витребувано із володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Антур Трейд" на користь держави в особі Фонду державного майна України нежитлове приміщення загальною площею 1830,8 кв. м, розташоване за адресою: м. Київ, вул. Панаса Мирного, буд. 28, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Антур Трейд" на користь Генеральної прокуратури України грошові кошти 46 517,68 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду Товариство з обмеженою відповідальністю "Антур Трейд" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2016 у справі №910/4715/16 скасувати та прийняти нове рішення.

Справа розглядалась різними складами суду. Розгляд справи неодноразово відкладався.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 21.04.2017, у зв'язку з перебуванням судді Гаврилюка О.М. на лікарняному, для розгляду справи №910/4715/16 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Майданевич А.Г., судді Сулім В.В., Гончаров С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.04.2017 у складі колегії суддів: головуючий суддя Майданевич А.Г., судді Сулім В.В., Гончаров С.А. прийнято до свого провадження вказану вище апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2017 у складі колегії суддів: головуючий суддя Майданевич А.Г., судді Сулім В.В., Гончаров С.А. відмовлено у задоволенні клопотання про залучення ОСОБА_2 до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2017 у складі колегії суддів: головуючий суддя Майданевич А.Г., судді Сулім В.В., Гончаров С.А. відмовлено у заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Антур Трейд" про відвід суддів Майданевича А.Г., Суліма В.В., Гончарова С.А. у справі №910/4715/16.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2017 у складі колегії суддів: головуючий суддя Майданевич А.Г., судді Сулім В.В., Гончаров С.А. відмовлено у задоволенні клопотання про залучення Громадської організації «Ветеранів праці та війни, інвалідів» до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

У судовому засіданні апеляційної інстанції 03.07.2017 від представника апелянта надійшло клопотання про відвід суддів Майданевича А.Г., Суліма В.В., Гончарова С.А.

Дане клопотання мотивоване тим, що колегією суддів у складі: головуючий - суддя Майданевич А.Г., судді Сулім В.В., Гончаров С.А. відмовлено у задоволенні заяви Громадської організації «Ветеранів праці та війни, інвалідів» про вступ останнього у дану справу на стороні відповідача, у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог. Відмова у задоволенні заявленого клопотання викликає сумнів неупередженості розгляду даними суддями справи.

Представники позивача, прокурор та представники третіх осіб-1,-2 в судовому засіданні апеляційної інстанції 03.07.2017 заперечували щодо задоволення заявленого клопотання.

Колегія суддів, розглянувши заяву про відвід, дійшла висновку про її необґрунтованість, виходячи з наступного.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 р., ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.97 №475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Згідно абз. 2 п. 1.2.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції": не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв'язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов'язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

У ГПК України не наведено вичерпного переліку обставин, які можуть викликати сумнів у неупередженості судді.

До таких обставин може бути віднесено перебування судді в особливих стосунках з особою, яка бере участь у справі. З огляду на оціночний характер цього поняття суд, розглядаючи заяву про відвід, повинен виходити з мотивів заяви про відвід і наявності доказів того, що такі стосунки можуть свідчити про упереджене ставлення судді щодо результату розгляду справи.

Таким чином, розглянувши заяву представника апелянта про відвід суддів Майданевича А.Г., Суліма В.В., Гончарова С.А., колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, оскільки наведені заявником доводи в її обґрунтування не можуть бути, в розумінні ст.20 ГПК України, підставою для відводу суддів Майданевича А.Г., Суліма В.В., Гончарова С.А.

Натомість доводи заявника ґрунтуються виключно на власній оцінці викладених ним обставин, а також надуманих і необґрунтованих припущеннях, але не відповідають фактичним обставинам.

Водночас зміст заяви про відвід свідчить про стійке суб'єктивне переконання апелянта у наявності упередженості з боку колегії суддів при розгляді даної справи, а також у прийнятті необ'єктивного, без повного та всебічного дослідження всіх обставин справи рішення.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Водночас згідно з частиною третьою статті 22 ГПК сторони (так само як і інші учасники судового процесу) зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 р., № 2453-VI, здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою впливу на безсторонність суду забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Загальна (універсальна) хартія судді (ухвалена 17 листопада 1999 року Центральною Радою Міжнародної Асоціації Суддів в Тайпеї (Тайвань) закріплює особисту незалежність судді зокрема - "Ніхто не може надавати або намагатися надавати судді будь-яких інструкцій, що можуть вплинути на юридичне рішення судді, за винятком, у випадках, коли це допускається, думки вищого суду з конкретної справи".

Частинами 1 та 2 ст. 48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 № 2453-VI передбачено, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Суддя не зобов'язаний давати жодних пояснень щодо суті справ, які перебувають у його провадженні, крім випадків, установлених законом.

Частина 2 статті 20 ГПК України встановлює, що за наявності підстав, викладених у ч. 1 вказаної статті, суддя повинен заявити самовідвід.

Самовідвід - особиста заява судді про усунення себе від участі у розгляді даної справи. Заявлення самовідводу є обов'язком судді, який він має виконати, як тільки йому стають відомі обставини, що є підставою для відводу, зазначені у ч. 1 коментованої статті.

Питання про відвід судді вирішується судом у нарадчій кімнаті. У такому ж порядку вирішується питання про самовідвід суддів. У разі колегіального розгляду справи винесенню ухвали може передувати відповідна письмова заява судді з наведенням мотивів самовідводу.

Форми заявлення самовідводу судді процесуальним законом не передбачені. Отже, достатнім є зазначення про це у відповідній ухвалі, винесеній згідно з частиною п'ятою статті 20 ГПК України та з урахуванням вимог статті 86 названого Кодексу.

В процесі розгляду заяви представника апелянта у справі №910/4715/16 про відвід суддів Майданевича А.Г., Суліма В.В., Гончарова С.А., останні заявили самовідвід у даній справі.

Вказану заяву мотивовано необхідністю виключення обставин, які можуть поставити під сумнів неупередженість суддів при розгляді даної апеляційної скарги, недопущення у подальшому сумнівів у сторін чи інших осіб щодо неупередженості суду апеляційної інстанції та забезпечення довіри до судової влади України, а також виключити суб'єктивні підстави для сумніву заявника в неупередженості суду.

У Бангалорських принципах поведінки суддів від 19 травня 2006 року, які схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 № 2006/23 зазначено, що довіра суспільства до судової системи, а також до авторитету судової системи в питаннях моралі, чесності та непідкупності судових органів посідає першочергове місце в сучасному демократичному суспільстві.

В пункті 66 рішення Європейського суду з прав людини від 10.12.2009 у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (заява №4785/02) зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб'єктивного та об'єктивного критеріїв. За суб'єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, №255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

З численної практики Європейського суду з прав людини вбачається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи навіть тоді, коли у стороннього спостерігача лише могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

З метою уникнення безпідставних звинувачень представника апелянта, який дотримується суб'єктивної думки про упередженість суддів Майданевича А.Г., Суліма В.В., Гончарова С.А. при розгляді даної справи, а також для уникнення будь-яких, навіть щонайменших, сумнівів у неупередженості колегії суддів чи будь-яких інших сумнівів у об'єктивному вирішенні спору, а також для запобігання поданню учасниками судового процесу в подальшому нових заяв чи клопотань, пов'язаних з участю суддів у розгляді даної справи, що може призвести лише до непередбачуваного і безпідставного затягування апеляційного перегляду, судді Майданевича А.Г., Суліма В.В., Гончарова С.А. заявили самовідвід, який підлягає задоволенню.

Частиною 6 статті 20 ГПК України встановлено, що у разі задоволення відводу (самовідводу) одному з суддів або всьому складу суду справа розглядається в тому самому господарському суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 2-1 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, матеріали справи №910/4715/16 підлягають передачі для повторного автоматизованого розподілу в частині визначення нового складу суду відповідно до ч. 3 ст. 2-1 ГПК України.

Керуючись ст. 20 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Антур Трейд" про відвід суддів Майданевича А.Г., Суліма В.В., Гончарова С.А. у справі №910/4715/16 відмовити.

2. Заяву суддів Майданевича А.Г., Суліма В.В., Гончарова С.А. про самовідвід у справі №910/4715/16 задовольнити.

3. Матеріали справи №910/4715/16 передати для проведення повторного автоматизованого розподілу для визначення колегії суддів згідно ст. 2-1 ГПК України.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді С.А. Гончаров

В.В. Сулім