ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.07.2017 р. Справа № 914/1351/17

Суддя Н. Березяк розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом: Фермерського господарства ОСОБА_1В., с. Тартаків, Сокальський район, Львівська область,

до відповідача 1: Державної екологічної інспекції в Львівській області, м.Львів

до відповідача 2: Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Львівській області, м.Львів

про: стягнення 67 000 000,00 грн. матеріальної та моральної шкоди.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Фермерського господарства ОСОБА_1В. до відповідача 1: Державної екологічної інспекції в Львівській області до відповідача 2: Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Львівській області про: стягнення 67 000 000,00 грн. матеріальної та моральної шкоди.

При підготовці до розгляду даної позовної заяви, суд прийшов до висновку, що в її прийнятті слід відмовити з наступних підстав.

За приписами ч. 1 ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Положеннями ч. 1 ст. 12 ГПК України визначено категорії спорів, які підвідомчі господарським судам, зокрема:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції;

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, повязаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів;

5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери;

6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів;

7) справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України;

8) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство.

У вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 Господарського кодексу України.

Частиною 1 ст. 3 ГК України визначено, що під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Як зазначив Пленум Вищого господарського суду України в п. 3.1. Постанови від 24.10.2011р. №10 Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов:

- участь у спорі суб'єкта господарювання;

- наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин;

- наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом;

- відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставою звернення ФГ ОСОБА_1 до суду про стягнення матеріальної та моральної шкоди, стала незаконність дій посадових осіб Державної екологічної інспекції в Львівській області та Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Львівській області .

Відповідно до пп. б п. 17 вказаної вище Постанови, до компетенції господарських судів не відноситься розгляд справ у спорах про оскарження суб'єктом господарювання дій (бездіяльності) органу державної влади, органу місцевого самоврядування, іншого суб'єкта владних повноважень, їхньої посадової чи службової особи, що випливають з наданих їм владних управлінських функцій, якщо ці дії (бездіяльність) не пов'язані з відносинами, у сфері господарювання.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що спір про стягнення матеріальної та моральної шкоди виник не з господарських відносин між позивачем та відповідачем, а в результаті незаконних (на думку позивача) дій/бездіяльності посадових осіб органу державної влади, в даному випадку Державної екологічної в Львівській області, дії яких не пов'язані з відносинами у сфері господарювання, а тому даний спір є непідвідомчий господарському суду.

Крім цього, відсутні і відповідні норми в законодавстві, які б передбачали, що дана категорія спору підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Більше того, сам позивач в позовній заяві стверджує, що дана позовна заява не підсудна господарським судам.

Згідно п. 1 ч. 1. ст. 62 ГПК України суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

Беручи до уваги вищевикладене, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 62, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Відмовити у прийнятті позовної заяви Фермерського господарства ОСОБА_1В. до відповідача 1: Державної екологічної інспекції в Львівській області до відповідача 2: Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Львівській області про: стягнення 67 000 000,00 грн. матеріальної та моральної шкоди.

2. Позовну заяву з долученими до неї копіями документів повернути позивачу.

Додаток: позовна заява та додані до неї документи (в.т.ч. поштовий конверт) на 16 арк.

Суддя Березяк Н.Є.