УХВАЛА

про повернення позовної заяви

05.07.2017Справа №910/10792/17

Суддя Демидов В.О., розглянувши

позовну заявуПриватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій»
до1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Кардсервіс» 2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Фастфінанс» 3) Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс»
провиділення частин майна товариств та стягнення 108 435,08 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кардсервіс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фастфінанс» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» про виділення частин майна товариств та стягнення 108 435,08 грн.

Подана Приватним акціонерним товариством «Лізинг інформаційних технологій» позовна заява не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає поверненню з посиланням на ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Судовий захист прав суб'єктів господарювання передбачає їх звернення до відповідного судового органу з метою поновлення чи визнання прав зазначених суб'єктів, якщо ці права порушені, не визнаються чи оспорюються. Втім, таке звернення до суду обумовлене дотриманням вимог процесуального закону, зокрема необхідністю сплати судового збору, що надає можливість доступу особи до правосуддя та отримання нею судового захисту, гарантованого статтею 55 Конституції України.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно зі ст. 1 цього Закону судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим законом, і включається до складу судових витрат.

За статтею 2 вказаного Закону платниками судового збору є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим законом.

При цьому, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, від 14.05.1981 №R (81) 7: «В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Відтак, механізм реалізації вищевказаного права, яке закріплене в Основному Законі, включає в себе необхідність дотримання вимог процесуального законодавства при зверненні до суду, зокрема, щодо сплати судового збору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Згідно із ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як зазначено в п.п. 2 п. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а із позовних заяв немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, розмір судового збору за розгляд позовних заяв в господарському суді немайнового характеру, що надійшли у 2017 році, становить 1 600,00 грн., майнового характеру - не менше 1 600,00 грн. та не більше 240 000,00 грн.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви та доданих до неї документів, при зверненні до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір у меншому розмірі від визначеного законодавством, з огляду на наступне.

Так, позивачем заявлено вимоги про:

- виділення частини майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Кардсервіс», що становить 80% статутного капіталу товариства;

- виділення частини майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Фастфінанс», що становить 50,1% статутного капіталу товариства;

- виділення частини майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс», що відповідає частці, що належить ОСОБА_2;

- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кардсервіс» на користь Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» вартості частини майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Кардсервіс» пропорційній частці ОСОБА_2 у статутному капіталі товариства, що становить 80%, вартістю згідно балансу станом на 30.06.2017 р. - 2 800 000,00 грн. за непогашеними борговими зобов'язаннями ОСОБА_2 перед Приватним акціонерним товариством «Лізинг інформаційних технологій» в частині суми непогашених боргових зобов'язань 35 000,00 грн. (за перерахунком суду 38 435,08 грн.), які складаються з:

суми боргу у розмірі 4 127,71 грн. за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21.01.2015 р. у цивільній справі №753/19726/14-ц;

суми судового збору у розмірі 243,60 грн. за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21.01.2015 р. у цивільній справі №753/19726/14-ц;

суми боргу у розмірі 2 724,70 грн. за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21.01.2015 р. у цивільній справі №753/21262/14-ц;

суми судового збору у розмірі 243,60 грн. за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21.01.2015 р. у цивільній справі №753/21262/14-ц;

суми боргу у розмірі 3 931,38 грн. за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 25.02.2015 р. у цивільній справі №753/19720/14-ц;

суми судового збору у розмірі 243,60 грн. за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 25.02.2015 р. у цивільній справі №753/19720/14-ц;

суми боргу у розмірі 1 800,67 грн. за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27.02.2015 р. у цивільній справі № 753/21317/14-ц;

суми судового збору у розмірі 243,63 грн. за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27.02.2015 р. у цивільній справі № 753/21317/14-ц;

суми за розміщення оголошення у розмірі 630,00 грн. за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27.02.2015 р. у цивільній справі №753/21317/14-ц;

суми судового збору у розмірі 3 654,00 грн. за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10.08.2015 р. у цивільній справі №753/20532/14-ц;

суми боргу частково у розмірі 20 811,14 грн. з загальної суми боргу у розмірі 1 837 700,00 грн. за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10.08.2015 р. у цивільній справі №753/20532/14-ц.

- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фастфінанс» на користь Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» вартості частини майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Кардсервіс» пропорційної частці ОСОБА_2 у статутному капіталі товариства, що становить 50,1%, вартістю згідно балансу станом на 30.06.2017 р. - 5 010,00 грн. за непогашеними борговими зобов'язаннями ОСОБА_2 перед Приватним акціонерним товариством «Лізинг інформаційних технологій» в частині суми непогашених боргових зобов'язань 35 000,00 грн., які складаються з:

суми боргу у розмірі 12 295,40 грн. за рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12.02.2015 р. у цивільній справі №756/16076/14-ц;

суми судового збору у розмірі 243,60 грн. за рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12.02.2015 р. у цивільній справі №756/16076/14-ц;

суми боргу частково у розмірі 22 461,00 грн. з загальної суми боргу у розмірі 1 837 700,00 грн. за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10.08.2015 р. у цивільній справі №753/20532/14- ц.

- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» на користь Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» вартості частини майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Кардсервіс» пропорційної частці ОСОБА_2 у статутному капіталі товариства, що становить 5 000 000 грн., вартістю згідно балансу станом на 30.06.2017 р. - 5 000 000,00 грн. за непогашеними борговими зобов'язаннями ОСОБА_2 перед Приватним акціонерним товариством «Лізинг інформаційних технологій» в частині суми непогашених боргових зобов'язань 35 000,00 грн., які складаються з:

суми боргу частково у розмірі 35 000,00 грн. з загальної суми боргу у розмірі 1 837 700,00 грн. за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10.08.2015 р. у цивільній справі №753/20532/14-ц.

Тобто, позивачем заявлено три вимоги немайнового характеру (виділення частини майна товариств) та три вимоги майнового характеру (стягнення сум непогашених боргових зобовязань).

Пунктом 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до п. 2.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2012 р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з пунктом 3 статті 6 Закону підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Згідно із п. 2.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2012 р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Враховуючи вище викладене, при зверненні з даним позовом до суду позивач повинен був сплатити судовий збір як за три майнових вимоги (1 626,50 грн.) так і за три немайнових вимоги (4 800,00 грн.) у загальному розмірі 6 426,50 грн.

Проте, в якості доказу сплати судового збору позивачем подано платіжне доручення №171 від 04.07.2017 р. про сплату судового збору в розмірі 1 600,00 грн., що є сумою меншою, ніж належні до сплати 6 426,50 грн.

За вказаних обставин, суд вважає, що позивачем не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі, тому дана позовна заява підлягає поверненню позивачу на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Суд зазначає, що згідно правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної, зокрема, у постанові від 04.12.2012 р. у справі №5/5005/7237/2012, виконання позивачем вимог процесуального законодавства, які він зобов'язаний вчиняти до подання позову, не може здійснюватися після порушення провадження у справі.

Отже, суд позбавлений права прийняти позовну заяву до розгляду, а потім зобов'язувати позивача усувати вказані недоліки.

Відповідно до п. 3.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України.

Беручи до уваги наведене, зважаючи на те, що заявником не дотримано вимог ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи, що приписи ст. 63 Господарського процесуального кодексу України носять імперативний характер, суд дійшов висновку, що викладені обставини є підставою для повернення позовної заяви відповідно до ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Суд звертає увагу позивача, що після усунення недоліків, які стали підставою повернення позовної заяви без розгляду, він може повторно звернутися до господарського суду м. Києва з позовом, відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї документи повернути заявнику без розгляду.

Суддя В.О. Демидов