ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2017 р. Справа № 914/3357/16

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого-судді Кордюк Г.Т.

суддів Давид Л.Л.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ЮриДіксі, м.Львів

на рішення Господарського суду Львівської області від 15.03.17

у справі №914/3357/16

за позовом: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області, м.Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ЮриДіксі, м.Львів

про розірвання договору купівлі-продажу обєкта незавершеного будівництва №514 від 21.11.2006р. та зобовязання відповідача повернути за актом приймання-передачі у державну власність об'єкт незавершеного будівництва

та за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ЮриДіксі, м.Львів

до відповідача: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області, м.Львів

про внесення змін до договору купівлі-продажу

за участю представників (за первісним позовом):

від позивача ОСОБА_2 представник;

від відповідача ОСОБА_3 представник;

Автоматизованою системою документообігу суду справу № 914/3357/16 розподілено до розгляду судді доповідачу Кордюк Г.Т. Введено до складу судової колегії суддів Плотніцького Б.Д. та Давид Л.Л.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 12.04.17 апеляційну скаргу у даній справі прийнято до провадження, справу призначено до розгляду на 24.04.17.

Судове засідання призначене на 24.04.17 не відбулося у звязку з відрядженням судді члена колегії Плотніцького Б.Д.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 27.04.17 розгляд справи призначено на 25.05.17.

Розпорядженням керівника апарату суду від 24.05.17 №238 у справі призначено проведення автоматизовної заміни складу колегії суддів у звязку з перебуванням у відпустці судді Плотніцького Б.Д.

Згідно з протоколом автоматизовної заміни складу колегії суддів від 24.05.17 до складу судової колегії замість судді Плотніцького Б.Д. введено суддю Малех І.Б.

У судовому засіданні 25.05.17 оголошено перерву до 26.06.17.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 15.03.17 у справі №914/3357/16 (суддя Щигельська О.І.) позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області задоволено повністю. Розірвано договір купівлі-продажу обєкта незавершеного будівництва конференц-залу на 790 місць за адресою м.Львів, вул.Стрийська, 35, укладений 21.11.2006р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області та Товариством з обмеженою відповідальністю ЮриДіксі, який посвідчено нотаріально 21.11.2006р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4, та зареєстровано в реєстрі за №5782. Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю ЮриДіксі повернути за актом приймання-передавання у державну власність об'єкт незавершеного будівництва конференц-залу на 790 місць за адресою м.Львів, вул.Стрийська, 35. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ЮриДіксі на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області 1516,89грн. судового збору. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ЮриДіксі в доход Державного бюджету України 1683,11 грн. судового збору. В задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

При цьому місцевий господарський суд виходив з того, що укладаючи спірний договір купівлі-продажу, РВ ФДМУ по Львівській області розраховувало на те, що обєкт буде добудовано. Натомість, суд прийшов до висновку, що внаслідок порушення умов договору, відповідачем за первісним позовом не добудовано обєкт у встановлений договором строк пять років, а враховуючи внесені рішенням суду зміни - десять років з моменту укладення договору купівлі-продажу.

Така бездіяльність відповідача, з врахуванням також не вчинення ним дій по реєстрації договору оренди землі, укладеного строком на 10 років до 20.03.2018р., відсутність обґрунтованих пояснень з приводу того, яким чином продовження строку виконання зобовязання, встановленого п.5.4 договору щодо завершення будівництва, вплине на своєчасне та належне виконання п.5.3 договору, яким встановлено обовязок покупця переоформити права забудовника на обєкт та права землекористування на земельну ділянку під ним, на думку суду може свідчити також про відсутність наміру усунути порушення, встановлені зазначеним актом поточної перевірки, та виконати покладені на нього договором зобовязання.

З огляду на наведені обставини, місцевим господарським судом задоволено первісний позов про розірвання договору та не знайдено підстав для продовження строку дії договору у звязку з чим відмовлено в задоволенні зустрічного позову.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач за первісним позовом подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 15.03.17 у даній справі та прийняти нове рішення, яким зустрічний позово задоволити та відмовити в задоволенні первісного позову.

В обгрунтування апеляційної скарги, скаржник покликається на необхідність припинення провадження у справі з огляду на наявність рішення між тими ж сторонами про той же предмет і з тих і же підстав, а саме рішення у справі №5015/81266/12, що як зазначає апелянт відображено в рішенні суду про продовження терміну дії договору у справі 3914/1742/14.

Скаржник вважає, що продавцем за договором в порушення вимог законодавства, а саме ст.188 ГК України не надано відповіді на звернення покупця про продовження терміну дії договору з огляду на неможливість завершення будівництва.

Також, на думку апелянта осбтавини встановлені у справах №5015/1266/14 та №914/1742/14 підтверджують факт вчинення апелянтом дій по виконанню п.5.4 договору.

Крім того, скаржник вказує, що місцевим господарським судом помлково зазначено про те, що жодних робіт на обєкті не виконано, оскільки такі роботи покупцем проводилися.

Апелянт вважає безпідставними покликання місцевого господарського суду на те, невчинення покупцем дій щодо реєстрації договору оренди земельної ділянки від 2008 року, оскільки такий договір не міг бути зареєстрованим з огляду на наявність в ньому описки.

Окрім того, скаржник вважає, що саме РВ ФДМ по Львівській області та ГУ ДФС по Львівській області порушили порядок передачі покупцю земельної ділянки у звязку з чим апелянт вважає, що саме РВ ФДМ порушено умови спірного договору.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

У судовому засіданні присутні представники сторін навели свої доводи міркування та заперечення.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши у судових засіданнях пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права зазначає наступне:

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 21.11.2006 Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області (продавець) та ТзОВ ЮриДіксі(покупець) укладено договір купівлі-продажу обєкта незавершеного будівництва конференц-залу на 790 місць по вул.Стрийській, 35 у м. Львові, за умовами якого продавець зобовязується передати у власність покупцеві обєкт незавершеного будівництва конференц - зал на 790 місць, який розташований за адресою: м.Львів, вул.Стрийська, 35, що належить продавцеві на підставі постанови господарського суду Львівської області від 23.02.2006 у справі № 1/362-19/155 та акту прийому-передачі від 18.07.2006, а покупець зобовязується прийняти вказаний обєкт незавершеного будівництва і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені в цьому договору.

Згідно п.1.2. договору право власності на обєкт незавершеного будівництва виникає у покупця з моменту підписання акта приймання-передачі.

Відповідно до п.5.4 договору покупець зобовязаний добудувати обєкт без збереження первісного призначення протягом десяти років з моменту укладення договору купівлі-продажу (у звзку із змінами внесенеми постановою Львівського апеляційного господарського суду від 16.12.2014р. по справі №914/1742/14).

За умовами п.7.3. договору у разі невиконання покупцем умов цього договору продавець має право у встановленому порядку на розірвання цього договору та повернення обєкта незавершеного будівництва у державну власність за рішенням суду.

Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 21.11.2006 та зареєстрований в реєстрі за № 5782.

Обєкт був переданий покупцеві по акту від 24.01.2007, при цьому проектно-кошторисної та виконавчої документації на обєкт не було передано у звязку з відсутністю такої, що підтверджено актом від 30.06.2006.

Регіональним відділенням ФДМУ по Львівській області проведено поточну перевірку виконання умов договору купівлі-продажу обєкта незавершеного будівництва конференц-залу на 790 місць, м.Львів, вул.Стрийська, 35, від 23.11.2016р., за яким покупець взяв на себе обовязок, серед іншого, у шестимісячний термін з моменту підписання цього договору підготувати документи та здійснити відповідні дії щодо переоформлення права забудовника на обєкт та права землекористування на земельну ділянку під ним (п.5.3), а також добудувати об'єкт без збереження первісного призначення протягом десяти років з моменту укладення договору купівлі-продажу (п.5.4).

Водночас, у п.3.3 акту від 23.11.2016р., складеного за результатами поточної перевірки, зафіксовано, що такі зобов'язання покупцем фактично не виконано.

У п.11.2 договору сторони погодили, що у разі невиконання однією зі сторін умов цього договору він може бути розірваний на вимогу іншої сторони за рішенням суду або господарського суду, а обєкт незавершеного будівництва повернутий у державну власність.

З огляду на зазначену обставину РВ ФДМУ по Львівській області звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ЮриДіксі про розірвання договору купівлі-продажу обєкта незавершеного будівництва №514 від 21.11.2006р. та зобовязання відповідача повернути за актом приймання-передачі у державну власність об'єкт незавершеного будівництва конференц-зал на 790 місць.

Водночас, ТзОВ ЮриДіксі звернулося до суду з зустрічним позовом про внесення змін в договір купівлі-продажу обєкта незавершеного будівництва конференц-залу на 790 місць, м.Львів, вул.Стрийська, 35 від 21.11.2006р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю ЮриДіксі та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області, реєстраційний номер 5782, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстраційним номером 5782 від 21.11.2006р., виклавши п.5.4 в наступній редакції: Покупець зобовязаний добудувати обєкт без збереження первісного призначення протягом пятнадцяти років з моменту укладення договору купівлі-продажу

При цьому, ТОВ « ЮриДіксі» зазначає про те, що право забудовника на об'єкт і право землекористування на земельну ділянку не переоформлені покупцем, а будівельні роботи не ведуться в зв'язку з тим, що ГУ ДФС України у Львівській області та РВ ФДМУ по Львівській області, в порушення діючого законодавства України, по даний час не вжито передбачених законодавством заходів щодо відведення земельної ділянки покупцю.

Таким чином, на його думку, бездіяльність зазначених субєктів зумовила довгострокову затримку в оформлені документів на укладення договору оренди земельної ділянки та неможливість, у зв'язку з цим, розпочати будівництво.

Відтак, ТзОВ ЮриДіксі, 18.10.2016р., відповідно до ч.1.ст.27 Закону України Про приватизацію державного майна та Наказу ФДМУ №605 від 03.05.2012р., звернулося до РВ ФДМУ по Львівській області з пропозицією про внесення змін до договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва конференц-залу на 790 місць, розташованого за адресою: м.Львів, вул.Стрийська, 35 стосовно продовження строку будівництва на 15 років.

У відповідь на вказану пропозицію ТзОВ ЮриДіксі отримано лист РВ ФДМУ по Львівській області №11-06-06926, в якому було зазначено, що Товариство має додатково надати звіт про стан виконання договірних умов та рішення органу місцевого самоврядування про відповідну згоду.

Такий звіт направлено на адресу позивача 10.11.2016р.

Проте, ТзОВ ЮриДіксі не отримано від РВ ФДМУ по Львівській області відповіді на пропозицію внести зміни до зазначеного договору купівлі-продажу, при цьому РВ ФДМУ по Львівській області звернулося до суду з позовом про розірвання такого договору.

Оцінивши матеріали справи та докази, що містяться у ній, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне:

Згідно з п.3.2 Постанови Пленуму ВГС України №10 від 24.10.11 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб'єктами господарської діяльності, а також спори, пов'язані з приватизацією державного та комунального майна (крім спорів про приватизацію державного житлового фонду), в тому числі спори про визнання недійсними відповідних актів органів місцевого самоврядування та органів приватизації, а також спори зі справ, що виникають з корпоративних відносин. З огляду на приписи частини другої статті 1 та статті 12 ГПК зазначені справи підвідомчі господарським судам і в тому разі, якщо сторонами в судовому процесі виступають фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Відповідно до п.4 Рішення Конституційного Суду України від 01.07.1998 року справа №9-рп "угоди приватизації" (стаття 27 Закону України "Про приватизацію державного майна") є особливими договорами купівлі-продажу державного майна, на які поширюються відповідні норми цивільного законодавства про угоди, якщо інше не випливає із законодавства про приватизацію. Нормами зобов'язального права регулюється питання невиконання або часткового невиконання умов договору купівлі-продажу державного майна.

Так, відповідно до приписів ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом (ч. 5 ст. 656 ЦК України).

Таким чином, у даному випадку підлягають застосуванню норми ЗУ «Про особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва».

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЗУ Про особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва, від14.09.2000 N 1953-III, встановлення строку завершення будівництва об'єкта незавершеного будівництва є однією з обов'язкових умов приватизації об'єктів незавершеного будівництва, крім продажу під розбирання.

Відповідно до ч.5 ст. 27 ЗУ Про приватизацію державного майна від 4 березня 1992 року N 2163-XII, з наступними змінами і доповненнями, в редакції, яка діяла на момент укладення договору, на вимогу однієї із сторін договір купівлі-продажу може бути розірвано або визнано недійсним за рішенням суду в разі невиконання іншою стороною зобов'язань, передбачених договором купівлі-продажу, у визначені строки.

У разі розірвання в судовому порядку договору купівлі-продажу у зв'язку з невиконанням покупцем договірних зобов'язань приватизований об'єкт підлягає поверненню у державну власність, включаючи земельну ділянку ( частина 9 названої статті Закону)

Умовами договору також передбачено, що у разі невиконання покупцем умов цього договору продавець має право у встановленому порядку на розірвання цього договору та повернення обєкта незавершеного будівництва у державну власність за рішенням суду. ( п. 7.3 договору).

Матеріалами справи підтверджено, що актом поточної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу обєкта незавершеного будівництва конференц-зал на 790 місць, м.Львів, вул.Стрийська, 35, від 21.11.2006р. від 23.11.2016р. встановлено фактичне невиконання покупцем взятих на себе за договором зобовязань, а саме: у шестимісячний термін з моменту підписання цього договору підготувати документи та здійснити відповідні дії щодо переоформлення права забудовника на обєкт та права землекористування на земельну ділянку під ним (п.5.3), а також добудувати об'єкт без збереження первісного призначення протягом десяти років з моменту укладення договору купівлі-продажу (п.5.4).

Зокрема, ч.2 ст.651 ЦК України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Разом з цим, судова колегія апеляційної інстанції зазначає, що згідно з приписами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статті 614 Цивільного кодексу України, 218 Господарського кодексу України передбачають, що особа за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності).

Отже, враховуючи вимоги чинного законодавства про приватизацію та умови спірного договору купівлі-продажу, невиконання умов договору однією із його сторін є підставою для його розірвання, якщо порушення умов договору виникло з вини особи зобовязаної за договором вчинити певні дії у визначений строк, у даному випадку завершити будівництво обєкта протягом десяти років з моменту укладення договору купівлі продажу.

Таким чином у даному випадку при розгляді позовної вимоги про розірвання договору у звязку з невиконанням покупцем п.5.4 договору, до предмета доказування входять обставини щодо встановлення вини покупця у звязку з чим виникли наслідки у вигляді незавершення будівництва обєкта та введення його в експлуатацію у встановлений договором строк.

Відповідно до ст.3 ЗУ «Про особливості приватизації обєктів незавершеного будівництва» продаж об'єктів незавершеного будівництва здійснюється на відкритих аукціонах разом із земельними ділянками, на яких розташовані такі об'єкти.

Земельні ділянки, що не підлягають продажу відповідно до Земельного кодексу України, надаються в довгострокову оренду з переважним правом орендаря на придбання їх у власність у разі зняття заборони на приватизацію зазначених земельних ділянок.

Відповідно до ст.8 Закону України Про особливості приватизації обєктів незавершеного будівництва (в редакції, чинній на час укладення договору), відведення земельної ділянки, на якій розташований об'єкт незавершеного будівництва, оформляється відповідним рішенням згідно з вимогами законодавства.

У разі відсутності рішення про відведення земельної ділянки в натурі, на якій розташований об'єкт незавершеного будівництва, за поданням органів приватизації спеціально уповноважений орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів та його органи на місцях разом з адміністрацією підприємства, установи, організації, на балансі яких перебуває об'єкт незавершеного будівництва, у місячний строк вживають у встановленому порядку заходів щодо відведення земельної ділянки несільськогосподарського призначення, на якій розташований об'єкт незавершеного будівництва.

Роботи, пов'язані з відведенням земельної ділянки, на якій розташований об'єкт незавершеного будівництва, та підготовкою технічної документації, необхідної для її придбання, а також оформленням державного акта на право власності на землю, виконуються за рахунок коштів, передбачених на підготовку та проведення приватизації.

Як встановлено місцевим господарським судом, земельна ділянка, на якій розташований придбаний відповідачем об'єкт незавершеного будівництва, знаходиться у постійному користуванні Державної податкової інспекції по Львівській області на підставі Державного акту на право постійного користування землею , зареєстрованого 05.08.1996 за №37 в книзі записів 1-1. З матеріалів справи вбачається, що після продажу відповідачу об'єкта незавершеного будівництва, земельна ділянка, на якій він розташований, не була вилучена з постійного користування ДПІ у Львівській області та не була передана ТзОВ ЮриДіксі у встановленому законом порядку.

Листами Відділу Держкомагенства у м. Львові ГУ Держкомагенства у Львівській області від 02.06.2014 №5/3/С-01-15-віз/6 та від 11.06.14 № 40/01-15/2011 підтверджено, що з 12.12.2006 р. по 01.06.2014 РВ ФДМУ не зверталося щодо відведення земельної ділянки вул.Стрийській, 35 у м.Львові, на якій знаходиться об'єкт незавершеного будівництва - конференц-зал ( т.1, а.с. 133,134).

При цьому, матеріалами справи підтверджено, що відповідач самостійно вчиняв дії для отримання у користування земельної ділянки, на якій розташований об'єкт незавершеного будівництва. 09.04.2008 відповідач підписав з Львівською міською радою договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,64га по вул. Стрийській, 35 у м.Львові для обслуговування будівлі конференц-залу.

Зокрема, на підставі ухвали № 1650 від 20.03.2008р. відповідач 09.04.2008р. уклав з Львівською міської радою договір оренди земельної ділянки яка знаходиться у м.Львові по вул.Стрийській, 35 для обслуговування будівлі конференц-залу, кадастровий № :01:001:0011, загальною площею 1,64 га, в тому числі під забудовою 0,1328 га, під твердим покриттям 0,1422 га, під озелененням 1,3650 га, строком на 10 років до 20.03.2018р. До матеріалів справи долучено докази сплати ТзОВ ЮриДіксі земельного податку та орендної плати за вказану земельну ділянку.

Місцевим господарським судом встановлено, що Архітектурне бюро Зотових розробило план проектних робіт та ТзОВ ЮриДіксі отримало дозвіл на розроблення містобудівельного обґрунтування розміщення громадського центру.

З матеріалів справи вбачається, що в 2009 році у звязку із фінансовими труднощами іноземного інвестора ТзОВ ЮриДіксі було недофінансоване з проведення підготовчих робіт по будівництву.

Актом від 15.12.2015р. поточної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу обєкта незавершеного будівництва конференц-зал на 790 місць, м.Львів, вул.Стрийська, 35 від 21.11.2006 а/с 43 встановлено, що зобовязання покупця в частині переоформлення права землекористування на земельну ділянку у шестимісячний термін з моменту підписання договору виконано та укладено договір оренди землі від 09.04.2008р.

Львівською міською радою (ухвала №1650 від 20.03.2008р.) ухвалено, серед іншого, вилучити за згодою з користування Державної податкової адміністрації у Львівській області земельну ділянку площею 0,64 га на вул.Стрийській, 35 (п.1); передати товариству з обмеженою відповідальністю ЮриДіксі земельну ділянку площею 0,64 га на вул.Стрийській, 35 в оренду терміном на 10 років для обслуговування будівлі конференц-залу за рахунок земель житлової та громадської забудови за функцією використання землі комерції (п.2); Товариству з обмеженою відповідальністю ЮриДіксі у місячний термін укласти з Львівською міською радою договір оренди землі та провести його державну реєстрацію (п.3.1); Державній податковій адміністрації у Львівській області у встановленому порядку внести зміни до Державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, зареєстрованого 05.08.1996 у книзі записів 1-1 за № 37, та до технічної документації на земельну ділянку (п.4).

В матеріалах справи відсутні докази, які би свідчили чи про державну реєстрацію договору, чи про обєктивні обставини, що перешкоджали відповідачу виконати покладений на нього обовязок із державної реєстрації договору оренди земельної ділянки.

Згідно з довідкою Управління Держкомзему у м. Львові від 20.07.09 № 40/01-15/945 та довідкою Управління земельних ресурсів у м. Львові №40/01-15/456 земельна ділянка площею 0,64 га вул.Стрийській, 35 у м.Львові (згідно представленого плану) входить в межі земельної ділянки, яка знаходиться у постійному користуванні Державної податкової інспекції по Львівській області на підставі Державного акту на право постійного користування землею, зареєстрованого 05.08.1996 за №37 в книзі записів 1-1. Договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,64га по вул.Стрийській, 35 у м.Львові для обслуговування будівлі конференц - залу, підписаний ТзОВ ЮриДіксі та міською радою на підставі ухвали Львівської міської ради № 1650 від 20.03.2008, державної реєстрації не проходив.

Отже, як правильно зазначено місцевим господарським судом, в силу ст.18 Закону України Про оренду землі, в редакції чинній станом на момент підписання договору, цей договір не набрав чинності і згідно із ст.25 цього Закону відповідач не вправі був приступати до використання земельної ділянки, тобто, не міг здійснювати будь-які будівельні роботи.

Натомість, з матеріалів справи вбачається, що ТзОВ ЮриДіксі звернулось до Управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин Львівської міської ради із проханням розглянути питання скасування ухвали Львівської міської ради 8 сесії 5-го скликання №1650 від 20.03.2008р., як такої, що не виконана.

На підставі вказаної заяви Львівською міською радою ухвалено (ухвала №1145 від 20.10.2016р.) скасувати ухвалу міської ради від 20.03.2008 №1650 Про користування ТзОВ ЮриДіксі земельною ділянкою на вул. Стрийській, 35 у м. Львові (п.1); розірвати договір оренди землі, зареєстрований у Львівській міській раді 09.04.2008 за № С-1009 (книга записів реєстрації Договорів оренди землі С-3) (п.2); вилучити з користування товариства з обмеженою відповідальністю ЮриДіксі земельну ділянку площею 0,64 га (кадастровий номер :01:001:0011) на вул. Стрийській, 35 (п.3).

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги стосовно безпідставності зазначення місцевим господарським судом про порушення відповідачем за первісним позовом вимог ст.8 Закону України Про особливості приватизації обєктів незавершеного будівництва.

Разом з цим, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що п.5.3 договору купівлі продажу передбачено, що покупець у шестимісячний термін з моменту підписання цього договору зобовязаний підготувати документацію та здійснити відповідні дії щодо переоформлення права забудовника на обєкт та права землекористуванння на земельну ділянку під ним.

При цьому, те, що законодавством передбачено вжиття органами приватизації в установленому порядку заходів до відведення земельної ділянки та оформлення відповідних витрат за рахунок витрат по підготовці та проведенні приватизації не спростовує умову п. 5.3 договору.

Також, колегія суддів зазначає, що вказані обставини, щодо невчинення органом приватизації протягом строку дії договору з 2006 року до 2011 року жодних дій на сприяння отримання покупцем правовстановлюючих документів на земельну ділянку вже були досліджені судом судом під час розгляду справи №914/1742/14.

При цьому, ст.8 Закону України Про особливості приватизації обєктів незавершеного будівництва виключено Законом України Про внесення змін до деяких законів України з питань приватизації щодо реалізації положень Державної програми приватизації на 2012-2014 роки від 13.01.2012р. №4336-VI, а матеріали справи не містять доказів вчинення самим покупцем дій які б свідчили про вжиття ним заходів спрямованих на отримання правовстановлюючих документів на земельну ділянку для можливості виконання умов договору та завершення будівництва після 2012 року, як це передбачено умовами договору, що вказує на наявність вини покупця у невиконанні умов договору у даному випадку.

Крім того, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з твердженням суду першої інстанції про те, що оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені зазначеною нормою.

Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є справді істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати (постанова Верховного Суду України від 18.09.2013р. у справі № 6-75цс13).

З матеріалів справи вбачається, що укладаючи спірний договір купівлі-продажу, РВ ФДМУ по Львівській області розраховувало на те, що обєкт буде добудовано, разом з цим, як зазначено вище, відповідачем за первісним позовом не виконано та не добудовано обєкт у встановлений договором строк пять років, а враховуючи внесені рішенням суду зміни - десять років з моменту укладення договору купівлі-продажу.

З огляду на наведені вище обставини, колегія суддів апеляційної інстанції вважає обгрунтованим висновок місцевого господарського суду стосовно наявності підстав для розірвання договору купівлі продажу у звязку із незавершенням будівництва, що призвело до істотного порушення умов договору.

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується також з висновоком місцевого господарського суду стовоно відстуності підстав для продовження дії договору з огляду на таке:

Відповідно до ст. 27 Закону України Про приватизацію державного майна встановлено, що строк виконання зобов'язань, визначених у договорі купівлі-продажу, крім мобілізаційних завдань, не повинен перевищувати п'яти років.

Разом з цим, відповідно до ст.19 ЗУ «Про особливості приватизації обєктів незавершеного будівництва» (в редакції Закону № 1953-III від 20.06.2007р. та від 19.02.12, чинній на момент укладення додаткових договорів) у разі неможливості завершення будівництва в установлені строки за наявності відповідних обґрунтувань строки завершення будівництва можуть бути змінені за рішенням органу приватизації та органу місцевого самоврядування, про що укладається додатковий договір.

Таким чином, Законом передбачена можливість продовження строку виконання зобовязання про що укладається додатковий договір.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Львівського апеляційного господарського суду у справі №914/1742/14 внесено зміни в договоір купівлі продажу та продовжено термін виконання зобовязання з пяти до десяти років.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, більшість доказів які містяться в матеріалах справи та якими позивач обгрунтовує позов про внесення змін до договору та продовження терміну його дії у даній справі, були складені до 2012 року та оцінені судом під час розгляду справи №914/1742/14., у звязку з чим було прийнято рішення про продовження дії договору оренди.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази вчинення покупцем жодних дій, які б свідчили про намагання виконанти умови договору протягом 2014 - початок 2016 років, а всі докази на які він покликається в заперечення підстав для розірвання договору датовані кінцем 2016 року, тобто моментом перед закінченням терміну дії договору, а тому не можуть бути розцінені судом, як належні правові підстави для продовження дії договору.

З огляду на наведене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновоком місцевого господарського суду щодо відсутності підстав у даному випадку внесення змін в договоір та продовження терміну його дії.

Покликання апелянта не відсутність відповіді органу приватизації щодо звернення покупця про продовження дії договору не береться судом апеляційної інстанції до уваги, оскільки недотримання порядку досудового врегулювання спору не може бути підставою для задоволення позову про продовження строку дії договору.

Крім того, судова колегія зазначає, що процедуру внесення змін до договорів купівлі-продажу державного майна, укладених державними органами приватизації визначає Порядок внесення змін до договорів купівлі-продажу державного майна, затверджений наказом Фонду державного майна України від 03.05.2012 №605 (порядок).

Відповідно до п.1.2. Порядку № 605, внесення змін до договору купівлі-продажу державного майна (далі - договір купівлі-продажу) здійснюється шляхом укладання між державним органом приватизації (далі - орган приватизації) та власником об'єкта приватизації (далі - власник) договору про внесення змін до договору купівлі-продажу (далі - договір про внесення змін).

Порядок підготовки проекту договору про внесення змін визначений у главі IV Порядку.

Так, проект договору про внесення змін готується з урахуванням вимог чинного на час його укладання законодавства. Він має також ураховувати чинність вимог законодавства щодо інших умов договору купівлі-продажу, до якого вносяться зміни.

Якщо ініціатором внесення змін до договору купівлі-продажу виступає власник, то пропозиції щодо внесення зазначених змін подаються ним у листі, що направляється органу приватизації, з яким укладався договір купівлі-продажу, за його місцезнаходженням.

Орган приватизації в двотижневий строк з моменту надходження пропозицій щодо внесення змін до договору купівлі-продажу у разі відсутності всіх необхідних документів для прийняття остаточного рішення визначає перелік таких документів і повідомляє про це заявника листом.

До переліку цих документів можуть належати: техніко-економічне обґрунтування внесення змін до договору купівлі-продажу; уточнений бізнес-план розвитку підприємства в частині інвестиційних зобов'язань; звіт про стан виконання договірних умов на день подання пропозиції про внесення змін до договору купівлі- продажу та підтверджувальні документи; проект договору про внесення змін до договору купівлі-продажу; письмова згода з проектом договору про внесення змін керівника товариства, пакет акцій якого був об'єктом купівлі-продажу (відповідно до статуту - письмова згода керівника, рішення правління або загальних зборів, засвідчені печаткою).

Відповідно до п. 4.5.-4.6 зазначеного Порядку у двадцятиденний строк після одержання від власника всіх потрібних документів їх розглядає орган приватизації. Якщо зауваження відсутні, то договір про внесення змін підписується органом приватизації. За наявності зауважень щодо поданих документів або обґрунтованої незгоди з поданою пропозицією про внесення змін до договору купівлі-продажу орган приватизації у двотижневий строк готує і направляє заявнику протокол розбіжностей. Повторний розгляд доопрацьованих документів здійснюється відповідно до вимог цього Порядку.

При цьому, як вбачається з переліку додатків до пропозиції про внесення змін до договору купівлі продажу, покупцем також не дотримано вимог вказаного порядку та не додано всіх необхідних документів для продовження договору.

Доводи апеляційної скарги про те, що провадження у даній справі в частині первісного позову підлягає припиненню зважаючи на наявність рішення у справі № 5015/1266/12 за позовом Прокурора Сихівського району міста Львова в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України у Львівській області, м.Львів до Товариства з обмеженою відповідальністю ЮриДіксі про розірвання договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва від 21.11.2006р. та зобов'язання повернути придбаний об'єкт незавершеного будівництва конференц зал на 790 місць за адресою: вул.Стрийська, 35 у м.Львові по акту приймання-передачі у державну власність про той же предмет і з тих ще підстав спростовуються судом апеляційної інстанції зважаючи на те, що підстави обгрунтування позову у справі 35015/1266/12 та у даній справі є різними.

Зокрема, підставою позову про розірвання договору купівлі продажу у справі №5015/1266/12 позивачем зазначено невиконання умов договору, що він обгрунтовує актом органу приватизації від 24.11.11. При цьому у даній справі проте як на підставу позовних вимог по справі №914/3357/16 позивач посилається на невиконання відповідачем умов вказаного договору, в який внесено зміни постановою Львівського апеляційного господарського суду від 16.12.2014р. по справі №914/1742/14, що встановлені актом поточної перевірки виконання умов вказаного договору від 23.11.2016р. Вказані обставини підтверджуються позицію суду першої інстанції щодо відсутності підстав для припинення провадження у даній справі в частині первісного позову.

Інші доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не спростовують правомірної позиції місцевого господарського суду, викладеної в рішенні суду від 15.03.17 у даній справі.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.43 ГПК України відповідно господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом; ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Як вбачається з вищенаведеного, скаржником не доведено належними та допустимими доказами тих обставин які б могли бути підставою для скасування чи зміни рішення місцевого господарського суду, разом з цим суд апеляційної інстанції вважає обгрунтованою позицію суду першої інстанції стосовно задоволення первісного позову та відмови в задоволенні зустрічного позову, відтак, рішенням Господарського суду Львівської області від 15.03.17 у справі №914/3357/16 слід залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати покласти на скаржника відповідно до вимог ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Львівської області від 15.03.17 у справі №914/3357/16 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ЮриДіксі без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до ВГС України в порядку і строки встановлені ст.ст.109,110 ГПК України.

Повний текст постанови складено 03.07.17

Головуючий суддя Кордюк Г.Т.

Суддя Давид Л.Л.

Суддя Малех І.Б.