ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2017 року Справа № 912/231/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач),

суддів: Чередко А.Є., Коваль Л.А.,

при секретарі судового засідання: Саланжій Т.Ю.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник, довіреність №591/10/11-70-10 від 13.12.2016 р.;

від відповідача: ОСОБА_2 представник, довіреність №1 від 25.08.2016 р.;

розглянувши в режимі відеоконференції апеляційні скарги Кіровоградської митниці ДФС та Іноземного підприємства "Ліга" на рішення господарського суду Кіровоградської області від 20.03.2017 року у справі №912/231/17

за позовом Кіровоградської митниці ДФС

до Іноземного підприємства "Ліга"

про стягнення 721 939,34 грн. -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 20.03.2017р. у справі № 912/231/17 (суддя Макаренко Т.В.) позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з Іноземного підприємства "Ліга" (27641, Кірорвоградська область, Компаніївський р-н, смт. Компаніївка, вул. Калініна, 1Б, ) на користь Кіровоградської митниці ДФС (25013, вул. Тореза, 27-б, м. Кіровоград, ) несплачені витрати на зберігання товарів на складі митного органу в сумі 202 973,55 грн. (резквізити для перерахування коштів: Одержувач: Кіровоградська митниця ДФС, Код , Банк одержувача ГУДКСУ у м. Києві, МФО 820019, Рахунок 0026) та судовий збір в сумі 3 042,97 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, Іноземне підприємство "Ліга" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Кіровоградської області від 20.03.2017р. у справі № 912/231/17 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсягу. Так, посилається на відсутність факту понесення витрат, які фактично не були понесені і достовірно оцінені. Положенням передбачено м3 як розрахунок витрат. За договором від 26.06.2014 року позивач є поклажодавцем і розрахункова одиниця є м2 а не м3. Уніфікована митна квитанція в оригіналі відсутня. Також, акти приймання передачі складено за відсутності деяких обов'язкових реквізитів.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.04.2017 року апеляційну скаргу прийнято до розгляду у судовому засіданні на 12:00 год. 18.05.2017 року у складі колегії суддів: головуючої судді Чередко А.Є., суддів: Коваль Л.А., Пархоменко Н.В.

Розпорядженням керівника апарату суду ОСОБА_3 від 04.05.2017 № 631/17 у звязку з перебуванням у відпустці судді доповідача Чередко А.Є., відповідно до п. 2.3.50. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматичний розподіл справи № 912/231/17 за результатами якого, головуючим суддею (доповідачем) призначено ОСОБА_4 господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2017 року у справі № 912/231/17 прийнята до свого провадження колегією суддів у складі ОСОБА_4 JI.M. (доповідач), суддів: Коваль JI.A., ОСОБА_5, її розгляд призначено в судовому засіданні на 29.05.2017 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.05.2017 року апеляційна скарга Іноземного підприємства "Ліга" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2017 року у справі №912/231/17 прийнята до свого провадження колегією суддів у складі ОСОБА_4 (доповідача), суддів: Коваль Л.А., Пархоменко Н.В., її розгляд у судовому засіданні призначено на 29.05.2017 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.05.2017 року розгляд справи відкладено на 21.06.2017 року.

Розпорядженням керівника суду від 20.06.2017 року у зв'язку з відпусткою судді Пархоменко призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у судовій справі №912/231/17, за результатами якої змінено склад судової колегії на головуючого суддю: Білецьку Л.М., суддів: Чередко А.Є., Коваль Л.А.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.06.2017 року апеляційна скарга Іноземного підприємства "Ліга" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2017 року у справі №912/231/17 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі ОСОБА_4 (доповідача), суддів: Коваль Л.А., Чередко А.Є.

У ході апеляційного провадження надійшла апеляційна скарга відповідача, у якій він також не погоджується з постановленим рішенням, просить скасувати його і прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, оскільки місцевим господарським судом порушено вимоги ст.242 Митного кодексу, не прийнято до уваги, що товар, переданий на митний склад, не було видано з митного складу, а тому судом не правильно враховано період сплати витрат, який закінчується саме з моменту видачі товару, а не з його митного оформлення, як вважає суд. Просить стягнути суму за весь період.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.06.2017 року апеляційну скаргу Кіровоградської митниці ДФС прийнято до спільного розгляду.

21.06.2017 року прийнято вступну та резолютивну частини постанови.

В судовому засіданні представники сторін надали пояснення по справі та навели обґрунтування своїх вимог з посиланням на норми законодавства.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши представників учасників апеляційного провадження, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2017 року у справі №912/231/17 слід скасувати, позовні вимоги Кіровоградської митниці ДФС слід задовольнити у повному обсязі.

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, іноземне підприємство "Ліга" (далі - ІП "Ліга") звернулось до позивача з листом №92-20 від 23.06.14, у якому просило дозволити організувати склад митниці на території свинокомплексу ІП "Ліга" (корпус карантину), розташованого за адресою: Кіровоградська область, Компаніївський район, смт. Компаніївка, вул. Кірова, 37, у зв'язку з необхідністю проходження карантину та отримання дозволів на митне оформлення свиней.

Відповідно до ч. 4 ст. 239 Митного кодексу України, товари, які через свої властивості не можуть зберігатися на складі органу доходів і зборів, за рішенням керівника органу доходів і зборів або особи, яка виконує його обов'язки, можуть передаватися органами доходів і зборів на зберігання підприємствам, на складах яких створено необхідні умови для належного зберігання таких товарів. Для цілей Митного кодексу України таке зберігання вважається зберіганням на складі органу доходів і зборів. Наказом 26.06.2014 року № 90100/0238 (т.1 а.с. 63). з метою організації процедур зберігання товарів на складі створено зону митного контролю (т.1 а.с. 63), складом визначено ПП "Ліга" згідно договору № 72 від 26.06.2014 року (т.1 а.с. 16). Факт передавання митниці на склад товару підтверджується УМД від 26.06.2014 року ( т1. а.с. 15), про що мається відмітка у ній, також актом приймання - передачі товарів на склад Кіровоградської митниці (т.1 а.с. 17), прибутковою накладною (т.1 а.с. 18).

Поряд з цим, 26.06.2014 року між ІП "Ліга" як Зберігачем та Кіровоградською митницею як Поклажодавцем укладено договір зберігання матеріальних цінностей № 72 (далі - Договір, а.с. 12-13), у відповідності до п.п. 1.1.-1.3. якого Зберігач приймає від Поклажодавця на зберігання в складському приміщенні матеріальні цінності (які знаходяться під митним контролем), вартість і кількість яких зазначено в Актах прийому-передачі на відповідальне зберігання, які є невід'ємною частиною цього Договору; Зберігач зобов'язується зберігати матеріальні цінності Поклажодавця за адресою: область Кіровоградська, район Компаніївський, смт. Компаніївка, вул. Кірова, 37; площа складського приміщення 520,52 кв.м., охорона здійснюється силами Зберігача; приймання-передача матеріальних цінностей здійснюється двосторонньою комісією та оформлюється актами прийому-передачі, які підписуються членами комісії двох сторін та є невід'ємною частиною Договору.

У п. 4.1. Договору сторони погодили, що за зберігання матеріальних цінностей Поклажодавець сплачує на розрахунковий рахунок Зберігача 0.25 грн за 1. кв.м, за один місяць. Загальна вартість зберігання за місяць становить 130,13 грн. починаючи з 01.07.2014р. Загальна сума Договору становить 780,78 грн.

Строк дії Договору встановлюється з 26.06.2014 р. по 31.12.2014 р. (п. 6.1. Договору).

З актів № 14 та № 38 прийняття-передавання товарів від 26.06.14 та прибуткової накладної № 38 від 26.06.14 вбачається, що Кіровоградською митницею 26.06.14 оприбутковано товар "живі свині в кількості 523 штуки" на загальну суму 6 545 031,58 грн (а.с. 17-20).

На підставі МД-1 від 26.06.14 № КБ 463174 К розміщено на складі Кіровоградської митниці Міндоходів матеріальні цінності, всього на суму 6545031,58 грн., а саме: свині живі згідно інвойсу № 19-06-2014р. С від 19.06.2014р. в загальній кількості 523 штуки, про що свідчить видаткова накладна № 63 від 26.046.14

В подальшому товар було розмитнено партіями 28.07.14, 30.07.14 та 08.08.14, що підтверджується митними деклараціями форми МД-2 № 901050000/2014/007728 від 28.07.14, № 901050000/2014/007885 від 30.07.2014р. та № 901050000/2014/008207 від 08.08.2014р. (а.с. 21-23). Іноземним підприємством "Ліга" було направлено на адресу позивача відповідні звернення № 36-20 від 28.07.14, № 20-153 від 31.07.14 та № 03-203 від 11.08.14 про видачу зі складу митниці 220 голів, 289 голів та 14 голів відповідно (а.с. 24-26).

Проте товар позивачем відповідачу не був виданий у зв'язку з несплатою відповідачем коштів, нарахованих Кіровоградською митницею, відповідно до Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів, транспортних засобів на складах митних органів, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 15.06.2012 р. № 731 (далі - Порядок) та, з метою сплати яких Кіровоградською митницею виставлялись відповідачу відповідні рахунки від 31.07.14, 05.08.14,07.08.14, 1.08.14, 13.08.14, 19.08.14, 21.08.14, 26.08.14, 29.08.14, 02.09.14,11.09.14, 18.09.14, 22.09.14 (а.с. 27-39).

Іноземним підприємством "Ліга" виставлені позивачем рахунки не сплачено, що не заперечує і відповідач

Відповідно до п. 1 статті 240 Митного кодексу України проведення митного оформлення та отримання зі складу митниці майна можливе протягом 90 днів з дня розміщення майна на складі митниці ( строк зберігання живих свиней в кількості 523 шт. закінчився 23.09.2014 року). Після закінчення цього терміну розпорядження майном здійснюється митницею, на підставі вимог статті 243 Митного кодексу України та Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що перейшло у власність держави, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1998 р. № 1340.

Кіровоградська митниця ДФС направляла ІП "Ліга" листи від 10.09.2014 № 1573/03/11-70-03 "Про закінчення терміну зберігання", та від 22.09.2014 № 1619/03/11-70-03-01 "Про витрати на зберігання" (а.с. 40-42).

Господарським судом також встановлено, що 09.10.2014 р. позивач звернувся до відповідача з листом № 1700/03/11-70-05-64, у відповідності до якого просив, на підставі п. 2.5. Договору та вимог чинного законодавства, забезпечити вільний доступ працівникам Кіровоградської митниці та представнику експертної організації до переданих на зберігання матеріальних цінностей для проведення інвентаризації в період з 13.10.2014 р. по 24.10.2014 р. (а.с. 43).

Листом від 17.10.2014 р. № 1030-10 ІП "Ліга" відповіло позивачу, що імпортоване відповідачем майно (свині живі) розмитнені і перебувають поза межами митного контролю. У зв'язку з викладеним, ІП "Ліга" не може задовольнити прохання щодо проведення інвентаризації майна, яке на праві приватної власності належить підприємству (а.с. 44).

У зв'язку з тим, що відповідачем не було відшкодовано позивачу витрати за зберігання товару, посилаючись на п. 6 розділу 2 Порядку, позивач стверджує, що станом на 23.09.2014 р. розмір плати за зберігання на складі митниці живих свиней складає 721 939,34 грн. та надано до суду відповідний розрахунок боргу (а.с. 45-46).

Також встановлено, що 11.08.2014р. живих тварин в кількості 523 шт. було переведено на свинокомплекс власника товару в виробниче приміщення Центру Нуклеос-ферми, про що складено акт переведення живих тварин від 11.08.2014 р. (а.с. 60).

Разом з тим, незважаючи на фактичну відсутність товару, позивач продовжував виставляти відповідачу рахунки і остання сума вже становила 721 939,34 грн.

Згідно ч. 6 ст. 239 Митного Кодексу України витрати органів доходів і зборів на зберігання товарів, транспортних засобів, зазначених у п.п. 1-5 ч.І та у ч. 5 ст. 238 Митного кодексу України, відшкодовуються власниками цих товарів, транспортних засобів або уповноваженими ними особами. Розмір суми, що підлягає відшкодуванню, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, і розраховується в порядку, передбаченому для визначення собівартості платних послуг.

Пунктами 1,3 Наказу Міністерства фінансів України 15.06.2012р. № 731, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 09.07.2012р. за № 1140/21452, "Про затвердження Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, Порядку обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування та Розмірів відшкодувань за зберігання на складах митних органів товарів і транспортних засобів" затверджено Порядок відшкодування витрат на збергіання товарів та транспортних засобів на складах митних органів та Розміри відшкодувань за зберігання на складах митних органів товарів і транспортних засобів.

Відповідно до п. 1 Порядку, цей Порядок визначає механізм відшкодування витрат митних органів за зберігання товарів, транспортних засобів, зазначених в частині шостій статті 239 Митного кодексу України, на складах митних органів (далі - витрати).

Таким чином, обов'язок оплати витрат митного органу за зберігання належного відповідачу товару виникає з положень Митного кодексу України та Порядку відшкодування витрат на зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів (затверджений наказом Міністерства фінансів України 15.06.2012р. № 731), (надалі- Порядок).

Згідно пп. 2 п. 2 Розділу І Порядку, для розрахунку витрат за зберігання використовуються такі розрахункові одиниці використання складських приміщень, як кубічний метр, зокрема, при розміщенні живих тварин. Розрахунки об'єму здійснюються залежно від розмірів місця у складському приміщенні, відведеного для зберігання таких тварин.

Відповідно до п. 2 Розділу II Порядку витрати митного органу відшкодовуються власником товарів, транспортних засобів або вповноваженою ним особою (далі- платник) після їх митного оформлення при фактичному отримані цих товарів, транспортних засобів.

Пунктом 3 Розділу II Порядку визначено, що витрати відшкодовуються платником у гривнях за офіційним курсом Національного банку України, установленим на дату їх внесення, у сумі, розрахованій митним органом відповідно до розмірів відшкодувань за зберігання на складах митних органів товарів і транспортних засобів та залежно від строку зберігання товарів і

транспортних засобів.

У відповідності до п. 6 Розділу II Порядку № 731 строк зберігання товарів і транспортних засобів на складі митного органу для обрахунку витрат обчислюється, починаючи з одинадцятого дня після оформлення відповідних документів про фактичне прийняття товарів і транспортних засобів на зберігання митним органом і до дня їх видачі зі складу митного органу власникам або вповноваженим особам.

Відповідно до п. 7 Розділу II Порядку , при обрахунку витрат строк зберігання обчислюється в календарних днях. День видачі зі складу митного органу товарів і транспортних засобів власникам або впоноваженим особам до загального строку при обрахунку витрат не включається.

Відповідно до п. 1ст. 240 Митного кодексу України, проведення митного оформлення та отримання зі складу митниці майна можливе протягом 90 днів з дня розміщення майна на складі митниці.

Згідно наказу Міністерства фінансів України № 731 від 15.06.2012 p., яким затверджено "Розміри відшкодувань за зберігання на складах митних органів товарів і транспортних засобів" плата за товари в закритому сховищі (на складі) за кубічний метр (якщо товар зберігається не на піддонах) складає 1,0 євро за добу.

У відповідності до п. 9.8. Порядку роботи складу митниці ДФС, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 р. № 627, видача товарів та транспортних засобів комерційного призначення зі складу митниці здійснюється за умови подання документів, що засвідчують особу (повноваження особи). Крім того, залежно від підстави розміщення та мети видачі товарів і транспортних засобів комерційного призначення на склад митниці подаються, зокрема, документи, що підтверджують відшкодування витрат митниці на зберігання товарів і транспортних засобів на складі митниці.

Згідно п. 9.9. вищевказаного Порядку до документів, за якими видаються товари, транспортні засоби комерційного призначення зі складу митниці належать також: акт приймання-передавання та видаткова накладна.

Датою фактичного розміщення товару на складі митниці є 26.06.2014 p., що підтверджується наявними в справі доказами, тому відповідно датою початку розрахунку відшкодування витрат за зберігання товару на складі митниці є 06.07.2014 р. (після 10-денного терміну).

Разом з тим, ні позивачем, ні відповідачем до справи не було подано доказів видачі позивачем зі зберігання товару з дотриманням процедури, яка визначена Порядком роботи складу митниці ДФС, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 р. № 627 .

В ході розгляду справи було встановлено, що фактично товар із складу митниці вибув після його розмитнення, зняття карантину та переведення живих тварин в кількості 523 голови зі складського приміщення, на якому проводилось карантинування тварин, у виробниче приміщення Центру Нуклеос- ферми, що підтверджується митними деклараціями форми МД-2 № 901050000/2014/007728 від 28.07.14, № 901050000/2014/007885 від 30.07.2014р. та № 901050000/2014/008207 від 08.08.2014р. (а.с. 21-23), актом про зняття карантину від 25.07.2014р. (а.с.58,59) та актом переведення живих тварин від 11.08.2014р. (а.с.60).

Правильно встановивши зазначені обставини справи, місцевий господарський суд не звернув увагу на вимоги ст. 242 Митного кодексу, у відповідності до якої товари, що зберігаються на складах органів доходів і зборів під митним контролем, можуть бути видані їх власникам або уповноваженим ними особам, а також особам, до яких протягом строку зберігання перейшло право власності на ці товари або право володіння ними, лише після митного оформлення зазначених товарів, відшкодування витрат органів доходів і зборів на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів. Ця норма кореспондується з вимогами п. 91 Порядку роботи митного складу затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року № 627, зареєстрований в Міністерстві юстиції 03.07.2012 року за №1097/21409, згідно з яким товари, транспортні засоби комерційного призначення, що зберігаються на складах Митниць під митним контролем, можуть бути видані їх власникам або уповноваженим ними особам, а також особам, до яких протягом строку зберігання перейшло право власності на ці товари або право володіння ними, лише після їх митного оформлення, відшкодування витрат Митниць на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів.

Ці акти визначають три умови - обставини, як підстави для видачі товару зі складу митного органу: а) після митного оформлення; б) відшкодування витрат митних органів на їх зберігання; в) сплати митних платежів, а не дві як вбачав суд першої інстанції ( митне оформлення, акту переведення живих тварин від 11.08.2014 року). Акти переведення живих тварин взагалі не передбачені нормами, що стосується спірних правовідносин.

Між тим, розділом 9 цього Порядку унормовано порядок видачі товару зі складу митного органу, а саме: подання заяви на ім'я керівника митного органу, необхідних документів у залежності від підстави розміщення там товару (п.9.3, 9.4 Порядку).

Вимоги законодавства щодо видачі товару відповідачем дотримані не були.

Незважаючи на те, що у розумінні митного законодавства товари, що були розмитнені товари, все ще знаходилися на складі, відповідач протиправно здійснив передачу товару за актом від 11.08.2014 року (т.1 а.с.60 ) власнику товару на Нуклеос-ферму без участі митного органу, хоч товар знаходився на митному складі, куди власник мав звернутися для отримання товару. Цим актом (т.1 а.с. 60) відповідач самому собі в особі свого сруктурного підрозділу Нуклеос-ферма передав товар як "Зберігач" "Власнику" - живих тварин 523 голови, бо він і є єдиним власником товару, що переміщений через митний кордон України згідно графи "Декларант" ВМД і згідно з договорами у сфері ЗЕД (т.1 а.с. 112).

Судом першої інстанції неправильно застосовано п. 6 Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 № 731, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 9 липня 2012 р. за № 1140/21452, який кінцевим розрахунковим терміном передбачає день видачі товарів зі складу митного органу власник, чого у цій справі належним чином зроблено не було.

Всі витрати в розумінні митного законодавства не є реально понесеними і не є господарською операцією, а є платою, визначеною державою, в односторонньому порядку , незалежно від волі декларанта, за час перебування товару під митним оформленням і до видачі товару власнику на складі митного органу. Тому доводи скаржника щодо відсутності реальних господарських витрат не є підставами для скасування постановленого рішення і задоволення апеляційної скарги.

Оскільки відповідач не звернувся до митного органу заявою про видачу товару, то позивач правильно обліковував товар як " майно, за яким не звернулися до закінчення строку зберігання".

Ці розглянуті питання стосуються виключно елемента у правовідносинах між сторонами, який пов'язаний з публічним порядком перетину кордону юридичними та фізичними особами. Проте, у цій справі ці публічні правовідносини про які йдеться вище, йдеться вище системно поєднані з цивільно- правовими відносинам, тобто приватно - правовими, на підставі договору № 72 зберігання матеріальних цінностей від 26.06.2014 року ( т.1 а.с. 22).

За змістом п. 1.1 цього договору митниця як митний склад передала власнику для зберігання матеріальних цінностей.

Згідно з п. 2.5 Зберігач ( відповідач ) зобов'язався забезпечити вільний доступ Поклажодавця до переданих на зберігання матеріальних цінностей, але його представники 30.06.2015 року (т.1 а.с. 93) були не допущені до інвентаризації.

Також сторонами погоджена плата за зберігання: Поклажодавець (позивач) сплачує на рахунок зберігача 1 грн. за 1 кв. м за один місяць, вартість зберігання за місяць становить 130,13 грн., починаючи з 01.07.2014 року. Загальна сума договору становить 780, 78 грн. (п.4.1 Договору). Гроші за зберігання сплачені.

Таким чином, правовідносини між сторонами у контексті даної справи виглядають таким чином, що: 1) 26.06.2014 року у критому приміщенні позивача було організовано митний склад; 2) від декларанта 26.06.2014 року митницею прийнято товар на митний склад; 3) цього ж дня з метою відповідального зберігання на митному складі товар було передано відповідачеві за цивільними договорами.

За договором зберігання митниці товар не повернуто, водночас митниця не передавала товар власнику з митного складу.

Судом першої інстанції вірно застосований як розрахунок одиниця м3, оскільки м2 як розрахункова одиниця передбачений договором від 26.06.2014 року за яким вимоги не пред'явлено.

Щодо недоліків акта приймання передачі товару на митний склад, то це не спростовує факту організації митного складу і факту передачі товару на митний склад, що підтверджується УМД - 1, у якій зазначено курс валют для розрахунку 1 EUR=16,180797 (т.1 а.с. 15).

Також наявні у справі накази про організацію митного контролю спростовують довід скаржника про відсутність таких наказів, якими зорганізовано митний склад.

Що стосується доводів апеляційної скарги митниці, то вони є обґрунтованими, оскільки судом першої інстанції помилково невірно визначено період, у якому відшкодовуються витрати, граничний строк якого є дата на день видачі товару без врахування дня видачі.

Отже доводи апеляційної скарги позивача є обґрунтованими, вони підлягають задоволенню. Рішення слід змінити, стягнути з відповідача на користь позивача (Кіровоградської митниці ДФС) витрати за зберігання товарі на складі митного органу 721 939,34 грн. (сімсот двадцять одну тисячу дев'ятсот тридцять дев'ять гривень тридцять чотири копійки)., судовий збір у сумі 11912,09 грн. (одинадцять тисяч дев'ятсот дванадцять гривень дев'ять копійок). У задоволенні апеляційної скарги ІП "Ліга" слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кіровоградської митниці ДФС на рішення господарського суду Кіровоградської області від 20.03.2017 року у справі №912/231/17 задовольнити.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 20.03.2017 року у справі №912/231/17 змінити.

Стягнути з Іноземного підприємства "Ліга"(27641, Кірорвоградська область, Компаніївський р-н, смт. Компаніївка, вул.Калініна,1Б, ) на користь Кіровоградської митниці ДФС (25013, вул. Тореза, 27-б, м. Кіровоград, ) несплачені витрати на зберігання товарів на складі митного органу в сумі 721 939,34 грн. (сімсот двадцять одну тисячу дев'ятсот тридцять дев'ять гривень тридцять чотири копійки) (резквізити для перерахування коштів: Одержувач: Кіровоградська митниця ДФС, Код , Банк одержувача ГУДКСУ у м.Києві, МФО 820019, Рахунок 0026) та судовий збір в сумі 11 912,09 грн. (одинадцять тисяч дев'ятсот дванадцять гривень дев'ять копійок).

Доручити господарському суду Кіровоградської області видати наказ.

В задоволенні апеляційної скарги ІП "Ліга" - відмовити.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Повний текст складений 26.06.2017 року.

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.А. Коваль