ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2017 р. Справа № 921/303/16-г/10

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Желік М.Б.

суддів Костів Т.С.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційні скарги ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Мрія-Лізинг" вих.№18/05-17АП від 18.05.2017 року та арбітражного керуючого ОСОБА_3 вих.№921/303-16г/10-2 від 26.05.2017 року

на ухвалу господарського суду Тернопільської області від 16.05.2017 року

у справі № 921/303/16-г/10

за заявою: ОСОБА_4 акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк", 04070, м. Київ, вул. Андрїівська, буд. 4

до боржника: ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Мрія-Лізинг", с. Васильківці Гусятинського району Тернопільської області, ідентифікаційний код 35855770

про порушення провадження у справі про банкрутство в порядку ст. 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом",

за участю представників:

заявника: ОСОБА_5,

боржника (апелянта): ОСОБА_6,

арбітражний керуючий (розпорядник майна): ОСОБА_7,

арбітражний керуючий (апелянт): ОСОБА_3

Учасникам процесу роз'яснено їхні права та обов'язки, передбачені ст. ст. 20,22 ГПК України. Заяв про відвід складу суду не надходило. Клопотань про здійснення технічної фіксації судового процесу не подавалось.

У судовому засіданні 26.06.2017 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

16.05.2017 року господарським судом Тернопільської області (суддя Сидорук А.М.) прийнято ухвалу, якою порушено провадження у справі про банкрутство ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Мрія-Лізинг" (п.1),

визнано грошові вимоги ОСОБА_4 акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" відносно ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Мрія-Лізинг" в сумі 389 155 870,06 грн. (п.2),

введено мораторій на задоволення вимог кредиторів ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Мрія-Лізинг" (п.3),

введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто п'ятнадцять днів (п.4).

призначено розпорядником майна ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Мрія-Лізинг" арбітражного керуючого ОСОБА_7, свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №195 від 28.02.2013 року (п.5),

встановлено оплату послуг арбітражного керуючого ОСОБА_7 в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання ним своїх повноважень відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (п.6),

заборонено боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави (п.7),

зобовязано розпорядника майна боржника надати господарському суду не пізніше 02.07.2017р. відомості про результати розгляду вимог кредиторів (п.8),

зобовязано розпорядника майна боржника надати суду не пізніше 02.07.2017р. реєстр вимог кредиторів боржника (п.9),

призначено попереднє засідання суду на 11 липня 2017 року на 10 год. 00 хв. (п.10),

зобовязано арбітражного керуючого ОСОБА_7 організувати та провести інвентаризацію майна ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Мрія-Лізинг" (п.11).

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду Тернопільської області від 16.05.2017 року у справі № 921/303/16-г/10 про порушення провадження у справі про банкрутство ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Мрія-Лізинг", ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Мрія-Лізинг" звернулося до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою. Апеляційна скарга мотивована тим, що були відсутні підстави для прийняття заяви ПАТ «ПУМБ» і порушення провадження у справі про банкрутство. Крім цього, апелянт вважає, що судом призначено розпорядника майна із числа осіб, які подали заяви про участь у справі, а не із числа осіб, визначених автоматизованою системою, тобто судом не було дотримано вимог щодо вчинення повторного запиту на визначення кандидатури арбітражного керуючого (п.4.23 Положення). Також апелянт вважає, що є обгрунтовані підстави вважати ОСОБА_7 заінтересованим щодо ініціюючого кредитора; що було порушено принцип територіальності його призначення. Відтак, просить скасувати ухвалу від 16.05.2017 року повністю, у порушенні справи про банкрутство відмовити.

Згідно з автоматизованим розподілом справ КП Документообіг господарських судів, 23.05.2017 року справу за №921/303/16-г/10 розподілено до розгляду головуючому судді Желіку М.Б., а членами колегії визначено суддів Костів Т.С., Марко Р.І.

Ухвалою від 26.05.2017 року матеріали апеляційної скарги визнано достатніми для прийняття їх до провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 07.06.2017 року. У судовому засіданні 07.06.2017 року розгляд апеляційної скарги відкладено на 26.06.2017 року з підстав, зазначених у відповідній ухвалі суду.

Крім цього, ухвалою суду від 07.06.2017 року прийнято до провадження апеляційну скаргу арбітражного керуючого ОСОБА_3 вих.№921/303-16г/10-2 від 26.05.2017 року та призначено до спільного розгляду з апеляційною скаргою ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Мрія-Лізинг" у судовому засіданні, призначеному на 26.06.2017 року.

Арбітражний керуючий не погоджується з оскаржуваною ухвалою в частині призначення розпорядником майна ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Мрія-Лізинг" арбітражного керуючого ОСОБА_7 Зазначає про необґрунтованість висновків стосовно вищого рівня кваліфікації ОСОБА_7, стосовно більшого досвіду трудової діяльності, матеріально-технічних можливостей виконувати роботу у м. Тернопіль, стверджує про недослідження судом завантаженості арбітражних керуючих. Відтак, просить скасувати ухвалу від 16.05.2017 року в частині призначення розпорядником майна ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Мрія-Лізинг" арбітражного керуючого ОСОБА_7, встановлення оплати послуг арбітражного керуючого ОСОБА_7 в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання ним своїх повноважень відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", зобовязання арбітражного керуючого ОСОБА_7 організувати та провести інвентаризацію майна ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Мрія-Лізинг" та прийняти в цій частині нове рішення, яким

призначити розпорядником майна ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Мрія-Лізинг" арбітражного керуючого ОСОБА_3, свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №1775 від 31.03.2016 року, 03194, м. Київ, вул. Зодчих,буд.30, оф.283/ або 03035, м. Київ, а/с 12;

встановити оплату послуг арбітражного керуючого ОСОБА_3, свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №1775 від 31.03.2016 року, в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання ним своїх повноважень відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом";

зобовязати арбітражного керуючого ОСОБА_3 організувати та провести інвентаризацію майна ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Мрія-Лізинг".

07.06.2017 року на електронну адресу суду від розпорядника майна ОСОБА_7 надійшов відзив на апеляційну скаргу ТзОВ «Мрія-Лізинг», відповідно до якого просить залишити в силі оскаржувану ухвалу.

07.06.2017 року представником боржника подано додаткові пояснення до апеляційної скарги.

26.06.2017 року розпорядник майна ОСОБА_7 надав додаткові пояснення до відзиву на апеляційну скаргу.

26.06.2017 року арбітражний керуючий ОСОБА_3 долучив до матеріалів справи докази сплати судового збору у повному обсязі.

26.06.2017 року представник ПАТ "Перший український міжнародний банк" подав відзив на апеляційну скаргу ТзОВ «Мрія-Лізинг», відповідно до якого просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

У судовому засіданні 26.06.2017 року представник ТзОВ «Мрія-Лізинг» підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та апеляційної скарги арбітражного керуючого ОСОБА_3 Представник ПАТ "Перший український міжнародний банк" проти вимог апеляційних скарг заперечив, просив залишити без змін оскаржувану ухвалу. Розпорядник майна ОСОБА_7 заперечив проти вимог апеляційних скарг.

Решта учасників справи про банкрутство явки представників у судове засідання не забезпечили, причин неявки не повідомили, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Ухвалами суду явка учасників процесу не визнавалась обовязковою. Судова колегія Львівського апеляційного господарського суду зазначає, що клопотань про відкладення розгляду справи до суду не поступало, а у справі міститься достатньо доказів для розгляду апеляційної скарги по суті та за участю представників, що зявилися.

Розглянувши апеляційні скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла до висновку про те, що вимоги апеляційних скарг не підлягають задоволенню у звязку з наступним.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно з ч.ч.2,3 ст.102 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 31.05.2016 року, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного Господарського суду від 18.07.2016 року, прийнято до розгляду заяву ОСОБА_4 акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" про порушення провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія-Лізинг" (іден. код 35855770).

У звязку з апеляційним та касаційним оскарженням ухвали від 31.05.2016 року провадження у справі було зупинене. 10.04.2017 року провадження у даній справі поновлено. Як зазначено вище, 16.05.2017 року порушено провадження у справі банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія-Лізинг".

Із матеріалів справи встановлено, що рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2015р. у справі №904/1570/15, зміненим постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.07.2015 року, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Укрхорс" та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Мрія-Лізинг" на користь ПАТ "Перший український міжнародний банк" заборгованість за Генеральним договором №Акр/1.14-07 від 17.01.2014р. про відкриття акредитивів у загальній сумі 34 846 636,30 гривень, яка складається з:

- заборгованості за сумою платежу за Акредитивом у розмірі 30 266 777,45 грн.;

- заборгованості за процентами за сумою платежу за Акредитивом у розмірі 2 706 596,21 гривень;

- заборгованості за сумами пені за порушення строків сплати суми платежу за Акредитивом у розмірі 1 791 129,84 гривень;

- заборгованості за сумами пені за порушення строків сплати процентів за сумою платежу за Акредитивом у розмірі 82 132,80 гривень, а також 6 643,63грн. судового збору.

На виконання Постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.07.2015р., яка набрала законної сили 20.07.2015р., господарським судом Дніпропетровської області 30.07.2015р. видано наказ про примусове виконання судового рішення.

03.11.2015р. постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження №49287277 з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області № 904/1570/15, виданого 30.07.2015р.

Крім цього, рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.2015р., залишеним без змін судом апеляційної інстанції (22.10.2015 року) та касаційної інстанції (27.01.2016 року) у справі №904/8279/14 стягнуто солідарно з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Укрхорс" та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Мрія - Лізинг" на користь ОСОБА_4 акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк"

заборгованість за сумою кредиту за кредитним договором №1.12-45 від 29 травня 2012р. у розмірі 343 467 018,20грн.,

заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 9 630 584,02 гривні та у розмірі 83 236,11 доларів США,

заборгованість за сумою комісії за встановлення ліміту кредитування у розмірі 1 410 498,47 гривень,

пеню за порушення строків сплати відсотків за користування кредитом, тіла кредиту,

комісії за встановлення ліміту кредитування у розмірі 515 278,99 гривень.

На виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області господарським судом Дніпропетровської області 28.08.2015р. видано наказ про примусове виконання судового рішення.

03.11.2015р. постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження №49289978 з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області № 904/8279/14, виданого 28.08.2015р.

Як вбачається з листів Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 01.03.2016р. № 5268-0-33-16/20.1 та від 01.03.2016р. № 3776-0-33-16/20.1, у виконавчих провадженнях №49287277 та №49289978 боржником рішення суду самостійно не виконано, на даний час виконавчі дії тривають, кошти за вказаними виконавчими провадженнями не стягнуто.

У звязку з наведеним Публічне акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк" звернулося до суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Мрія - Лізинг" та заявив грошові вимоги до боржника на загальну суму 389 601 871,61 грн.:

373 733 795,65 грн. основний борг за Генеральним договором № Акр/1.14-07 від 17.01.2014р. про відкриття акредитивів та кредитним договором № 1.12-45 від 29.05.2012р.;

14 450 933,86 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом та сумою платежу за Акредитивом;

1 410 498,47 грн. заборгованість за сумою комісії за встановлення ліміту кредитування;

6 643,63 грн. витрати по сплаті судового збору.

До заяви було долучено також інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта за кодом , які підтверджують відсутність забезпеченості суми вимог ПАТ "Перший український міжнародний банк" заставою майна боржника.

Право на звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство мають боржник, кредитор. Справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції (ч.ч.2,3 ст.10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»).

Відповідно до ч.2 ст.11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» до заяви про порушення справи про банкрутство додаються:

докази сплати судового збору, крім випадків, коли згідно із законом він не підлягає сплаті;

довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником;

докази того, що сума безспірних вимог кредитора (кредиторів) сукупно становить не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, якщо інше не передбачено цим Законом;

рішення суду про задоволення вимог кредитора, що набрало законної сили;

відповідна постанова державного виконавця або приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження з виконання вимог кредитора;

докази того, що сума вимог кредитора (кредиторів) не забезпечена повністю заставою майна боржника (за наявності застави).

Відповідно до ч.ч.7,8 ст.11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» до заяви кредитора додаються також:

копія виконавчого документа;

докази надсилання боржнику копії заяви і доданих до неї документів;

до заяви кредитора - органу доходів і зборів чи інших органів, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, додаються докази вжиття заходів до отримання відповідної заборгованості у встановленому законодавством порядку.

Заява кредитора може ґрунтуватися на об'єднаній заборгованості боржника за сукупністю його різних зобов'язань перед цим кредитором.

Кредитори мають право об'єднати свої вимоги до боржника і звернутися до суду з однією спільною заявою. Така заява підписується всіма кредиторами, які об'єднали свої вимоги до боржника.

Порушення провадження у справі про банкрутство регламентоване ст.16 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Зокрема, перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з'ясування наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Законом. У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, а також вирішує інші питання, пов'язані з розглядом справи. Якщо справа порушується за заявою кредитора, господарський суд перевіряє обґрунтованість його вимог, їх безспірність, вжиття заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами в порядку виконавчого провадження.

Згідно з ч.ч. 2, 3, 6 ст. 16 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, а також вирішує інші питання, пов'язані з розглядом справи. Якщо справа порушується за заявою кредитора, господарський суд перевіряє обґрунтованість його вимог, їх безспірність, вжиття заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами в порядку виконавчого провадження. За наслідками розгляду заяви про порушення справи про банкрутство та відзиву боржника господарський суд виносить ухвалу про порушення провадження у справі про банкрутство; відмову у порушенні провадження у справі про банкрутство.

Підстави для відмови у порушенні провадження у справі про банкрутство чітко визначені законом, а саме ч.7 ст.16 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Так, суд відмовляє в порушенні провадження у справі про банкрутство, якщо:

заявником не доведено наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство;

вимоги кредитора є повністю забезпеченими майном боржника;

вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження;

вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду;

відсутня хоча б одна з підстав, передбачених частиною третьою статті 10 цього Закону;

за наявності підстав, передбачених статтею 15 цього Закону.

У заяві про уточнення розміру безспірних вимог Публічне акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк" зазначає, що в рамках виконавчих проваджень, відкритих відносно поручителів основного боржника ТОВ «Укрхорс» по примусовому стягненню заборгованості за наказами господарського суду Дніпропетровської області №904/8279/14, виданого 28.08.2015р. та № 904/1570/15, виданого 30.07.2015р. було частково погашено на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованість основного боржника, а саме:

за рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.2015р. у справі № 904/8279/14:

- 30.11.2016р. 646,40 дол. США, що дорівнює 16 547,45 грн. за офіційним курсом НБУ станом на 30.11.2016р., заборгованість по процентах по кредиту;

- 23.06.2016р. 822,24 грн. заборгованість по нарахованим процентам за користування кредитом.

за рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2015р. у справі № 904/1570/15:

- 21.04.2017р. 428 631,86 грн. заборгованість за основною сумою за Генеральним договором від 17.01.2014р.

На підтвердження часткового виконання вказаних судових рішень банком долучено банківські виписки, з яких вбачається здійснення 21.04.2017р. оплати на суму 428 631,86 грн., 30.11.2016р. на суму 646,40 дол. США, що дорівнює 16 547,45 грн. за офіційним курсом НБУ станом на 30.11.2016р., 23.06.2016р. на суму 822,24 грн.

Відповідно, розмір безспірних вимог до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Мрія-Лізинг" на дату проведення підготовчого засідання становить 389 155 870,06 грн., із них:

373 305 163,79 грн. основний борг за Генеральним договором № Акр/1.14-07 від 17.01.2014р. про відкриття акредитивів та кредитним договором № 1.12-45 від 29.05.2012р.;

14 433 564,17 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом та сумою платежу за Акредитивом;

1 410 498,47 грн. заборгованість за сумою комісії за встановлення ліміту кредитування;

6 643,63 грн. витрати по сплаті судового збору.

Якщо справа порушується за заявою кредитора, господарський суд перевіряє обґрунтованість його вимог, їх безспірність, вжиття заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами в порядку виконавчого провадження (ч. 3 ст. 16 Закону). Аналізуючи норми ст. ст. 10 та 16 Закону про банкрутство, доказом вжиття заходів щодо примусового стягнення в порядку виконавчого провадження є саме постанова про відкриття виконавчого провадження (постанова Вищого господарського суду України від 01.04.2014 року у справі № 905/5359/13).

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" установлено у 2017 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 3200 гривень. Відповідно, на час проведення підготовчого засідання, на якому вирішувалося питання про порушення справи про банкрутство 16.05.2017 року, розмір трьохсот мінімальних заробітних плат становив 960 000,00 грн. Заборгованість ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Мрія-Лізинг" на дату проведення підготовчого засідання становила 389 155 870,06 грн., тобто більше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати.

Суд першої інстанції встановивши, що вимоги кредитора є безспірними, оскільки підтверджуються судовими рішеннями, що набрали законної сили, і постановами про відкриття виконавчого провадження, їх сукупний розмір перевищує триста мінімальних розмірів заробітної плати та вони не були задоволені боржником протягом трьох місяців від дати відкриття виконавчого провадження, дійшов правильного висновку про достатність підстав для порушення провадження у справі про банкрутство, оскільки ознаками неплатоспроможності боржника саме і є наявність визначених у частині третій статті 10 Закону підстав для порушення провадження у справі про банкрутство. Відповідно, правомірно визнано грошові вимоги ОСОБА_4 акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" відносно ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Мрія-Лізинг" в сумі 389 155 870,06 грн.

Місцевим судом також обгрунтовано введено мораторій на задоволення вимог кредиторів ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Мрія-Лізинг", адже згідно з ч.2 ст.19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мораторій вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення виконавчого провадження. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів, за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та знаходженням його майна.

Крім цього, оскаржуваною ухвалою призначено розпорядником майна ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Мрія-Лізинг" арбітражного керуючого ОСОБА_7, свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна керуючого санацією, ліквідатора) №195 від 28.02.2013 року.

Ч.2 ст.114 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором не можуть бути призначені арбітражні керуючі:

1) які є заінтересованими у цій справі;

2) які здійснювали раніше управління цим боржником - юридичною особою, крім випадків, коли з дня усунення від управління зазначеним боржником минуло не менше трьох років;

3) яким відмовлено в допуску до державної таємниці, якщо такий допуск є необхідним для виконання обов'язків, покладених цим Законом;

4) які мають конфлікт інтересів (особи, у яких виникає суперечність між власними чи їх близьких осіб майновими, немайновими інтересами та повноваженнями арбітражного керуючого);

5) які здійснювали раніше повноваження приватного виконавця щодо примусового виконання судових рішень або рішень інших органів (посадових осіб), у яких боржник був стороною виконавчого провадження.

До призначення арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) особа повинна подати до господарського суду заяву, в якій зазначається, що вона не належить до жодної категорії вищезазначених осіб.

Як встановлено з матеріалів справи, 31.05.2016 року автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України визначено арбітражного керуючого ОСОБА_8 Однак, 06.06.2016 року від вказаного арбітражного керуючого надійшло клопотання про неможливість взяти участь у даній справ про банкрутство, оскільки вона виконувала представницькі функції ініціюючого кредитора ПАТ «ПУМБ».

13.06.2016 року до суду надійшла заява ОСОБА_7 про призначення його розпорядником майна ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Мрія - Лізинг". До вказаної заяви долучив свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого, договір добровільного страхування відповідальності перед третіми особами, свідоцтва про підвищення кваліфікації, свідоцтво про проходження підготовки у справах про банкрутство страхових організацій, лист Міністерства юстиції України про присвоєння арбітражному керуючому ОСОБА_7 V рівня кваліфікації.

24.10.2016 року до суду надійшла заява ОСОБА_3 про призначення його розпорядником майна ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Мрія - Лізинг". До вказаної заяви долучив свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 18.03.2016 року, посвідчення арбітражного керуючого, договір добровільного страхування відповідальності перед третіми особами, копію диплома про вищу освіту та довідки про відсутність судимості.

10.04.2017 року судом здійснено електронний запит згідно з пп.4.17 Положення про автоматизовану систему з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство та отримано довідку про визначення арбітражним керуючим ОСОБА_9

13.04.2017 року арбітражний керуючий ОСОБА_9 подав заяву про надання згоди на призначення його арбітражним керуючим у даній справі.

24.04.2017 року арбітражний керуючий ОСОБА_7 надав доповнення до заяви про згоду на участь у справ про банкрутство.

25.04.2017 року арбітражний керуючий ОСОБА_9 подав заяву про залишення без розгляду подану раніше заяву про призначення його розпорядником майна у справі №921/303/16-г/10.

У відзиві на заяву про порушення провадження у справі про банкрутство ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Мрія - Лізинг", а також в апеляційній скарзі, боржник зазначає, що ОСОБА_7 є зацікавленою особою відносно ініціюючого кредитора, оскільки ОСОБА_7 є працівником та/або особою, повязаною з ТзОВ «ЮА «Абсолют», так як на сайті вказаної компанії неодноразово згадується його імя як арбітражного керуючого, який надає відповідні послуги, а в розділі «Партнери» сайту ТзОВ «ЮА «Абсолют» вказано ініціюючого кредитора - ПАТ «ПУМБ». Також боржник зазначив, що ОСОБА_7 не може бути призначений розпорядником майна у даній справі, оскільки в такому разі буде порушено принцип територіальності його призначення.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» заінтересованими особами стосовно боржника є юридична особа, створена за участю боржника, юридична особа, що здійснює контроль над боржником, юридична особа, контроль над якою здійснює боржник, юридична особа, з якою боржник перебуває під контролем третьої особи, власники (учасники, акціонери) боржника, керівник боржника, особи, що входять до складу органів управління боржника, головний бухгалтер (бухгалтер) боржника, у тому числі звільнені з роботи за три роки до порушення провадження у справі про банкрутство, а також особи, які перебувають у родинних стосунках із зазначеними особами та фізичною особою - боржником, а саме: подружжя та їх діти, батьки, брати, сестри, онуки, а також інші особи, щодо яких наявні обґрунтовані підстави вважати їх заінтересованими; для цілей цього Закону заінтересованими особами стосовно арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) чи кредиторів визнаються особи в такому ж переліку, як і заінтересовані особи стосовно боржника.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч.1 ст.33 ГПК України).

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Відповідно до ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обгрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Колегія суддів не вважає роздруківки з сайту ТзОВ «ЮА «Абсолют» та заперечення боржника, які по суті є припущеннями, обгрунтованими і достатніми для визнання наявності конфлікту інтересів у призначеного судом розпорядника майна та ініціюючого кредитора ОСОБА_4 акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк". Твердження боржника не доводять, що ОСОБА_7 є заінтересованим у цій справі чи має конфлікт інтересів (особи, у яких виникає суперечність між власними чи їх близьких осіб майновими, немайновими інтересами та повноваженнями арбітражного керуючого), що у розумінні наведених вище норм виключало б призначення такої кандидатури розпорядником майна у даній справі. Відтак, твердження боржника про упередженість та зацікавленість арбітражного керуючого ОСОБА_7 є непідтвердженими, передчасними, і не спростовують кінцевих висновків суду про обрання вказаної кандидатури розпорядником майна боржника.

Щодо принципу територіальності, колегія суддів звертає увагу, що відбір кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство здійснюється автоматизованою системою з додержанням принципів черговості, вірогідності, рівної кількості справ про банкрутство, з урахуванням навантаження кожного арбітражного керуючого, а також спеціалізації за видами економічної діяльності та організаційно-правових форм господарювання боржника, обраної арбітражним керуючим згідно з поданим ним повідомленням про участь в автоматизованому відборі, особливостей провадження у справах про банкрутство окремих суб'єктів підприємницької діяльності (страховиків, професійних учасників ринку цінних паперів та інститутів спільного інвестування, а також державних підприємств або підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків), підприємств, до яких у Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" та/або її дочірнього підприємства, що здійснювало постачання природного газу на підставі ліцензії, виникли вимоги щодо сплати заборгованості за поставлений/спожитий природний газ, а також вимог законодавства про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (пп.1.6 п.1 Положення).

З метою реалізації визначених Положенням принципів відбору кандидатур на призначення арбітражного керуючого у справі про банкрутство арбітражний керуючий обирає територіальність здійснення ним повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією або ліквідатора (в тому числі за статтею 95 Закону) у справах про банкрутство, а також спеціалізацію щодо боржників за організаційно-правовими формами їх господарювання, визначеними за переліком відповідно до Класифікації організаційно-правових форм господарювання ДК 002:2004, затвердженої наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 28.05.2004 N 97, та за видами економічної діяльності боржника, визначеними за переліком відповідно до Класифікації видів економічної діяльності ДК:2010, затвердженої наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 29.11.2010 N 530. Обираючи територіальність здійснення повноважень, арбітражний керуючий може не обмежувати її або обмежитися юрисдикцією певного апеляційного округу, одного або кількох господарських судів (п.п. 2.1, 2.3 Положення).

Арбітражним керуючим ОСОБА_7 на підтвердження здійснення ним професійної діяльності у м.Тернопіль (не за місцем реєстрації) долучено до матеріалів справи (вх.№10988 від 16.05.2017 року) договір оренди нежитлового приміщення №0501/17-1А від 04.05.2017 року у м.Тернополі для розміщення офісу арбітражного керуючого та ведення його діяльності, акт приймання-передачі до договору, договір про надання послуг від 12.05.2017 року, укладений з арбітражним керуючим ОСОБА_10 (надання інформаційно-консультаційних послуг, повязаних зі здійсненням діяльності замовника).

Відтак, колегія суддів не вважає, що при призначенні розпорядником майна боржника арбітражного керуючого ОСОБА_7 було порушено принцип територіальності.

Колегія суддів також звертає увагу на заперечення боржника, наведені в апеляційній скарзі, стосовно порушення місцевим судом приписів п.4.23 Положення про автоматизовану систему з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство.

Так, кандидатура арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) для виконання повноважень розпорядника майна визначається судом самостійно із застосуванням автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України

Під час прийняття заяви про порушення справи про банкрутство суд в ухвалі зобов'язує визначеного автоматизованою системою арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) надати заяву на участь у даній справі. У разі якщо від арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), визначеного автоматизованою системою, не надійшла заява про згоду стати розпорядником майна в цій справі, то розпорядника майна призначає суд без застосування автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України (ч.1 ст.114 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»).

Автоматизований відбір кандидатів на призначення арбітражних керуючих у справах про банкрутство здійснюється автоматизованою системою з дотриманням Закону та цього Положення у всіх випадках призначення вперше арбітражного керуючого та може за ініціативою суду застосовуватися у разі необхідності заміни арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у справах про банкрутство. Автоматизований відбір кандидатів на призначення арбітражних керуючих у справах про банкрутство здійснюється з урахуванням відомостей, внесених до автоматизованої системи про обрану арбітражним керуючим територіальність здійснення повноважень (п.4.1 Положення про автоматизовану систему з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство).

Автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України у даній справі двічі визначались кандидатури арбітражних керуючих:

31.05.2016 року - ОСОБА_8 (06.06.2016 року від вказаного арбітражного керуючого надійшло клопотання про неможливість взяти участь у даній справі),

10.04.2017 року - ОСОБА_9 (25.04.2017 року арбітражний керуючий подав заяву про залишення без розгляду поданої раніше заяви).

Арбітражні керуючі ОСОБА_7 та ОСОБА_3 самостійно подали клопотання про призначення їх розпорядником майна ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Мрія - Лізинг".

Відповідно до п.4.23 Положення про автоматизовану систему з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство у разі коли від арбітражного керуючого, визначеного автоматизованою системою, надійшла заява про відмову від участі у справі про банкрутство або не надійшла заява про участь у такій справі в установлений господарським судом строк, господарський суд призначає арбітражного керуючого із вчиненням повторного запиту до автоматизованої системи в порядку, визначеному цим Положенням.

З наведених положень вбачається невідповідність приписів Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (ст.114) та Положення про автоматизовану систему з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство, затвердженого Постановою пленуму Вищого господарського суду України 14 липня 2016 року N 8 (п.4.23). Оскільки норми закону мають вищу юридичну силу, то місцевий суд правомірно застосував положення закону щодо порядку визначення кандидатури розпорядника майна у випадку відсутності згоди арбітражного керуючого, визначеного автоматизованою системою.

Відтак, враховуючи відмову від участі у справі арбітражного керуючого ОСОБА_9, визначеного автоматизованою системою, суд визначав розпорядника майна з-поміж кандидатур, чиї заяви були надані суду в даній справі, тобто між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 Так, ст.114 передбачає, що відхилення господарським судом запропонованих кандидатур арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора) та призначення іншого арбітражного керуючого повинно бути вмотивованим. Місцевим судом встановлено, що арбітражний керуючий ОСОБА_3 має перший рівень кваліфікації, тоді як арбітражним керуючим ОСОБА_7 до поданої заяви-згоди на участь у справі надано докази на підтвердження пятого рівня кваліфікації. Свідоцтвом про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_7 підтверджується досвід професійної діяльності останнього з з 2013 року, тобто 4 роки, тоді як досвід роботи арбітражного керуючого ОСОБА_3 становить один рік - з 2016 року. Крім цього, арбітражний керуючий ОСОБА_7 підвищував рівень кваліфікації, що підтверджується наданими до суду свідоцтвом про підвищення кваліфікації від 13.04.2014 №289; свідоцтвом про проходження підготовки у справах про банкрутство страхових організацій №08; свідоцтвом про кваліфікації від 20.02.2016 №15/117АК. На відміну від ОСОБА_7, ОСОБА_3 не надав доказів підвищення кваліфікації арбітражного керуючого. Судом першої інстанції також взято до уваги ту обставину, що місцезнаходженням контори (офісу) арбітражного керуючого ОСОБА_3 є м.Київ, а арбітражного керуючого ОСОБА_7 є м.Дніпро та м.Тернопіль, що свідчить про наближеність місця діяльності ОСОБА_7 до місця розташування боржника та його майнових активів.

Порівнюючи надані про арбітражних керуючих відомості про їх діяльність, освіту, рівень кваліфікації, досвід, наявність організаційних і технічних можливостей виконувати обов'язки розпорядника майна у даній справі, страхування відповідальності арбітражного керуючого та інші обставини, які свідчать про здатність арбітражного керуючого належним чином виконувати передбачені Законом про банкрутство обов'язки, колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду про призначення розпорядником майна боржника арбітражного керуючого ОСОБА_7, а доводи, наведені в апеляційній скарзі арбітражного керуючого ОСОБА_3, як і заперечення ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Мрія-Лізинг", вважає безпідставними і такими, що спростовуються обставинами справи.

Відповідно до ч.2 ст.115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна визначається в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень або в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до порушення провадження у справі про банкрутство, якщо такий розмір перевищує дві мінімальні заробітні плати. Відповідно, місцевим судом правомірно встановлено оплату послуг арбітражного керуючого в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання ним своїх повноважень відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до чинного законодавства рішення суду є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції зазначеним вище вимогам відповідає, а заперечення, наведені у апеляційних скаргах, є безпідставними і такими, що спростовуються нормами законодавства, матеріалами справи та встановленими судом обставинами.

Враховуючи наведене, оцінюючи матеріали справи всебічно та в їх сукупності, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції надано правильну оцінку зібраним у справі доказам, а його висновки про достатність підстав для порушення провадження у справі про банкрутство і призначення розпорядником майна ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Мрія-Лізинг" арбітражного керуючого ОСОБА_7 є обгрунтованими та правомірними.

У відповідності до ст. 103 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів вважає, що апеляційні скарги на ухвалу господарського суду Тернопільської області від 16.05.2017 року у справі № 921/303/16-г/10 задоволенню не підлягають.

Сплачений судовий збір за подання апеляційних скарг залишається за скаржниками.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст. ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Мрія-Лізинг" вих.№18/05-17АП від 18.05.2017 року залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу арбітражного керуючого ОСОБА_3 вих.№921/303-16г/10-2 від 26.05.2017 року залишити без задоволення.

3. Ухвалу господарського суду Тернопільської області від 16.05.2017 року у справі № 921/303/16-г/10 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали даної справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 03.07.2017 року.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Костів Т.С.

суддя Марко Р.І.