ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2017 р.Справа № 922/1332/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суярко Т.Д.

при секретарі судового засідання Цвірі Д.М.

розглянувши справу

за позовом Приватного підприємства "Вікос-2011", м. Харків
до 1. Приватного підприємства "Спутник", м. Харків , 2. Регіонального Відділення Фонду державного майна по Харківській області, м. Харків 3-я, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 відділ державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області
про зняття арешту з майна
за участю представників:

позивача: ОСОБА_3, довіреність №4 від 15.05.2017 р.;

відповідача 1 (ПП Спутник): не з'явився,

відповідача 2 (РФ ФДМ по Харківській області): ОСОБА_1, довіреність №04 від 04.01.2017 р.,

3-ї осоюи: не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Приватне підприємство «Вікос-2011» - звернувся з позовом до відповідачів 1. Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області; 2. Приватного підприємства «Спутник» про зняття з арешту майна, яке належить на праві приватної власності позивачу. Окрім того, позивач просить Суд покласти на відповідачів витрати по сплаті судового збору.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що під час виконання рішення Суду у справі №922/2065/13 та інших виконавчих документів про стягнення з Приватного підприємства «Спутник» (відповідач 2 у даній справі) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області (відповідач 1 у даній справі) грошових коштів, державним виконавцем було накладено арешт, зокрема, на Термопластавтомат ДК 3330 Ф1, заводський номер № 2207-14, 2014 року, який зазначений в описі за № 19; Станок електроерозійний противний 4Г 72ЇМ, заводський номер № 2472, який зазначений у описі за № 23, які, як зазначає позивач, належать йому на праві приватної власності.

В судовому засіданні 17.05.2017 р. було оголошено перерву до 24.05.2017 р., яку було продовжено до 12.06.2017 р.

В судовому засіданні 26.06.2017 р. представник позивача підтримав заяву про зміну предмету позову (вх.№16942 від 24.05.2017 р.).

Розглядаючи заяву позивача про зміну предмету позову (вх.№16942 від 24.05.2017 р.), Суд керується положеннями ст. 22 ГПК України. Так, відповідно до цієї норми, заява про зміну предмету позову може бути подана позивачем до початку розгляду справи по суті. Враховуючи, що розгляд справи по суті було розпочато в судовому засіданні 17.05.2017 р., а заяву про зміну предмету позову подано позивачем 24.05.2017 р., Суд відмовляє в прийнятті до розгляду заяви позивача про зміну предмету позову (вх.№16942 від 24.05.2017 р.).

В судовому засіданні 26.06.2017 р. представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив Суд їх задовольнити.

Представник відповідача 1 (РВ ФДМУ по Харківській області) заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що відповідачі не є субєктами накладення арешту на майно, таким субєктом є ОСОБА_2 відділ державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, отже саме він повинен виступати відповідачем у даній справі. Факт наявності у позивача права власності на спірне майно не заперечував.

Відповідач 2 (ПП «Спутник») у відзиві на позовну заяву (вх.№15877 від 17.05.2017 р., арк.с. 62) зазначив, що Термопластавтомат ДК 3330 Ф1, заводський номер № 2207-14, 2014 року, який зазначений в описі за № 19; Станок електроерозійний противний 4Г 72ЇМ, заводський номер № 2472, який зазначений у описі за № 23 йому на праві власності не належать, у звязку з чим він не заперечує проти задоволення позовних вимог. Заявою (вх.№15880 від 17.05.2017 р.) відповідач просив Суд розглядати справу без участі його представника.

Третя особа (ОСОБА_2 відділ державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області) правом на участь в судовому засіданні 26.06.2017 р. не скористалась, витребуваних Судом документів не надала, про причини неявки Суд не повідомила, хоча про розгляд справи Судом була повідомлена належним чином (повідомлення про вручення поштового відправлення, вх.№б/н від 22.06.2017 р.).

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Суд встановив наступне.

31.03.2017 р., на виконання рішення суду у справі №922/2065/13 про стягнення з ПП «Спутник» на користь відповідача у даній справі (Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області заборгованості в сумі 73485,77 грн. та пені в сумі 23626,66 грн., державним виконавцем Червонозаводського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області було описано та накладне арешт на майно боржника, в тому числі на термопластавтомат мод. ДК 3330-Ф1 та станок електро-ерозійний прошивний 4Г 721М, зав.№2472.

Позивач стверджує, що право власності на термопластавтомат мод. ДК 3330-Ф1 та станок електро-ерозійний прошивний 4Г 721М, зав.№2472 ПП «Спутник» - не передавав, відповідне майно станом на момент розгляду даної справи на праві приватної власності належить позивачу, а отже накладення державним виконавцем арешту на таке майна з метою виконання рішення боржником - ПП «Спутник» - є безпідставним та незаконним.

Обгрунтовуючи наявність права власності на термопластавтомат мод. ДК 3330-Ф1 та станок електро-ерозійний прошивний 4Г 721М, зав.№2472, позивач зазначає наступне.

02.06.2015 р. між позивачем (як покупцем) та ТОВ «Станкопласт» (як продавцем) було укладено договір №92, відповідально до умов якого продавець продає термопластавтомат мод. ДК 3330-Ф1 (обладнання), зі складу продавця у м. Хмельницький, а покупець замовляє та оплачує вказане обладнання за загальною вартістю 339960,00 грн.

10.07.2015 р. термопластавтомат мод. ДК 3330-Ф1 було поставлено позивачу, що підтверджується видатковою накладною №РН-0000027 від 10.07.2015 р. та товарно-транспортною накладною №019372. Як свідчить ОСОБА_3 здачі-прийняття робіт (надання послуг), 15.07.2015 р. ТОВ «Станкопласт» здійснив пусконалагоджувальні роботи термопластавтомата мод. ДК 3330-Ф1.

Обладнання за договором №92 від 02.06.2015 р. (термопластавтомат мод. ДК 3330-Ф1) було частково оплачено позивачем в сумі 177480,00 грн. (платіжні доручення арк.с. 24-27).

За договором поставки 1/15 від 15.01.2015 р. ТОВ «Торгівельна фірма «Різол» поставив, а позивач прийняв у власність наступний товар: станок електро-ерозійний прошивний 4Г 721М, зав.№2472 (видаткова накладна №РН-14/04-04 віл 14.04.2015 р.), який було оплачено позивачем згідно платіжного доручення №339 від 16.04.2015 р. в сумі 98400,00 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, Суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1, 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

З наведених приписів вбачається, що виконання рішення можливе лише за рахунок коштів та майна, які належать саме боржнику.

У виконавчому провадженні ЗВП№.03.2017 р., з примусового виконання рішення суду у справі №922/2065/13, боржником є - ПП «Спутник».

Позивач у даній справі не є стороною вказаного виконавчого провадження.

Як свідчить Постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника від 31.03.2017 р., держаним виконавцем ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області описано та накладно арешт на майно, зокрема:

- термопластавтомат мод. ДК 3330-Ф1;

- станок електро-ерозійний прошивний 4Г 721М, зав.№2472.

Як стверджує позивач, та визнають відповідачі, термопластавтомат мод. ДК 3330-Ф1 та станок електро-ерозійний прошивний 4Г 721М, зав.№2472 належать на праві власності позивачу.

Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Отже, наявні в матеріалах справи договір №92 від 02.06.2015 р.; видаткова накладна №РН-0000027 від 10.07.2015 р.; ОСОБА_3 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 15.07.2015 р.; договір поставки 1/15 від 15.01.2015 р.; видаткова накладна №РН-14/04-04 віл 14.04.2015 р. - свідчать, що позивачем набуто у приватну власність термопластавтомат мод. ДК 3330-Ф1 та станок електро-ерозійний прошивний 4Г 721М, зав.№2472.

Таким чином, Постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника від 31.03.2017 р. у виконавчому провадженні ЗВП№34694986 накладено арешт на майно позивача (термопластавтомат мод. ДК 3330-Ф1 та станок електро-ерозійний прошивний 4Г 721М, зав.№2472 ), а не боржника у виконавчому провадженні ЗВП№34694986 (ПП «Спутник»).

Накладення арешту на термопластавтомат мод. ДК 3330-Ф1 та станок електро-ерозійний прошивний 4Г 721М, зав.№2472 за наведених вище обставин свідчить про порушення права власності позивача на таке майно у зв'язку з обмеженням його права розпоряджатися таким майном.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

З ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Суд вважає за можливе захистити право власності позивача на термопластавтомат мод. ДК 3330-Ф1 та станок електро-ерозійний прошивний 4Г 721М, зав.№2472 шляхом зняття з такого майна арешту, оскільки вимога про визнання права власності на це майно позивачем не заявлялась і право власності позивача на нього відповідачами не заперечується.

Суд відхиляє твердження відповідача (РВ ФДМУ у Харківській області) про те, що замість нього у даному провадженні відповідачем має виступати державна виконавча служба, яка наклала арешт на майно позивача (третя особа у даній справі), оскільки відповідно до статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту. Відповідачами у справах за цими позовами є стягувач і боржник. Такий висновок Суду узгоджується з роз'ясненнями Пленуму Вищого господарського суду України, викладеними в п. 5 Постанови від 17 жовтня 2012 року N 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України".

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, Суд керується положеннями ст. 49 ГПК України, відповідно до якої якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Сторонами виконавчого провадження, в межах якого було накладено арешт на майно позивача, були відповідачі: відповідач 1 (ПП «Спутник») - як боржник, та відповідач 2 (РВ ФДМУ по Харківській області) - як стягувач. Обєктивно саме боржнику було відомо чи повинно бути відомо перелік належного йому майна. Отже, при проведені державним виконавцем опису та арешту належного боржнику майна саме останній, добросовісно користуючись своїми правами та обовязками, міг та повинен був повідомити державного виконавця, що описане та арештоване майно - термопластавтомат мод. ДК 3330-Ф1, який зазначений в описі за №19; станок електро-ерозійний прошивний 4Г 721М, зав.№2472, який зазначений у описі за №23 належать на праві власності не боржнику, а позивачу у даній справі.

Оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про вжиття ПП «Спутник» заходів щодо повідомлення державного виконавця про належність вказаного майна на праві власності позивачу у даній справі, Суд дійшов висновку про покладення на ПП «Спутник» витрат по сплаті судового збору в повному обсязі в сумі 1600,00 грн.

З огляду на наведене, відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 328, 655, 697 ЦК України, ст.ст. 56, 59 Закону України "Про виконавче провадження" та керуючись ст.ст. 1, 4, 4-3, 32-34, 38, 43, 44, 48, 49, 75, 82-85 ГПК України, Суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Зняти арешт з майна, яке належить Приватному підприємству «Вікос-2011» та міститься в описі у постанові «Про опис та арешт майна (коштів) боржника» від 31.03.2017 р. у виконавчому провадженні №34694986, складеній старшим державним виконавцем Червонозаводського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_4, а саме: термопластавтомат мод. ДК 3330-Ф1, який зазначений в описі за №19; станок електро-ерозійний прошивний 4Г 721М, зав.№2472, який зазначений у описі за №23.

Стягнути з Приватного підприємства «Спутник» (61102, м. Харків, вул. Достоєвського, 16А, ) на користь Приватного підприємства «Вікос-2011» (61052, м. Харків, вул. Полтавський шлях, 4, ) судовий збір в сумі 1600,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 27.06.2017 р.

Суддя ОСОБА_5