РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2017Справа №910/1138/17
За позовом Казенного підприємства "Кіровгеологія"

до Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укргеопошук"

Третя особа Державна служба геології та надр України

про визнання недійсним договору оренди №7472

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача - Олійник Ю.Р., довіреність № 254/2-6 від 26.12.2016

від відповідача1 - Гармашов Б.С., довіреність № 08 від 06.02.2017

від відповідача2 - Алдошина П.В., довіреність № 3/17 від 16.01.2017

від третьої особи - Гера Г.Г., довіреність № 2 від 04.01.2017

Суть спору:

Казенне підприємство "Кіровгеологія" (далі-позивач) подало на розгляд Господарського суду міста Києва позов до Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву та до Товариство з обмеженою відповідальністю "Укргеопошук" за участю третьої особи визнання недійсним договору оренди №7472.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.01.2017 порушено провадження у справі № 910/1138/17 та призначено розгляд на 20.02.2017.

В судове засідання 13.02.2017 представник позивача з'явився, підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

16.02.2017 відділом діловодства суду від представника відповідача 1 отримано відзив на позовну заяву.

16.02.2017 відділом діловодства суду від представника відповідача 2 отримано відзив на позовну заяву та документи на виконання вимог ухвали.

В судове засідання 20.02.2017 представник позивача з?явився, підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 20.02.2017 представник відповідача 1 з?явився, заперечив проти позовних вимог.

В судове засідання 20.02.2017 представник відповідача 2 з?явився, заперечив проти позовних вимог.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою суду від 20.02.2017 розгляд справи відкладено на 17.03.2017.

В судове засідання 17.03.2017 представник позивача з?явився, підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 17.03.2017 представники відповідачів з?явилися, заперечили проти позовних вимог.

В судове засідання 17.03.2017 представник третьої особи не з?явився, вимоги ухвали від 20.02.2017 не виконали.

Суд вирішив відкласти судовий розгляд справи у зв'язку з відсутністю представника третьої особи.

Ухвалою суду від 17.03.2017 розгляд справи відкладено на 10.04.2017.

10.04.2017 відділом діловодства суду від представника третьої особи отримано відзив на позовну заяву.

10.04.2017 розгляд справи не відбувся, у зв'язку із перебуванням судді Мельника В.І. на лікарняному.

Ухвалою суду від 24.04.2017 відкладено розгляд справи на 12.05.2017.

12.05.2017 відділом діловодства суду від представника позивача отримано додаткові пояснення у справі.

В судовому засіданні 12.05.2017 оголошено перерву до 09.06.2017.

В судове засідання 09.06.2017 представники сторін з'явилися надали суду усні пояснення по суті спору.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 09.06.2017 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 4 ст. 85 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судовому засіданні оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

14.07.2016 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укргеопошук" (Орендар, відповідач-1) та Регіональним відділенням Фонду державного майна України (Орендодавець, відповідач-2) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 7472, відповідно до умов якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно загальною площею 507,90 кв.м., що розміщене за адресою: м. Київ, вул. Кіквідзе, 8/9 літера А, а саме: 254,60 кв.м. на 6-му поверсі та 253,30 кв.м. на 7-му поверсі лабораторного корпусу Літ. А (реєстровий номер будинку 14308279.1205.ЕАЛНСП) (далі - майно), що перебуває на балансі Казенного підприємства "Кіровгеологія" (позивач).

Відповідно до пункту 10.1 Договору №7472 цей договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 14.07.2016 по 14.06.2019 включно.

Як вбачається із матеріалів справи 01.04.2016р. листом № 30-04/3588 Регіональне відділення ФДМ України по м. Києву відповідно до частини 3 статті 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (надалі - Закон) пропонувало Державній службі Геології надр України, протягом 15 днів з моменту отримання листа:

1. Надати висновки щодо можливості передачі в оренду об'єкта нерухомості та умов договору оренди, із зазначенням можливою мети використання, а також підтвердити, що зазначене майно не підпадає під критерії заборони до передачі в оренду визначених частиною 2 статті 4 Закону.

2. Зазначити реєстраційний номер цього майна за даними Єдиного реєстру об'єкту державної власності

3. Надати кандидатуру до складу конкурсної комісії (вказавши посаду та прізвище ім'я по батькові, номер телефону), яке буде створена у разі надходження двох або більше заяв про намір взяти об'єкт в оренду від потенційних орендарів.

У свою чергу Державна служба геології та надр України (орган уповноважений управляти майном) опрацювавши вищезазначений лист регіонального відділення, запитом № 7439/13/13-1Б від 19.04.2016р. звернулось до Казенного підприємства «Кіровгеологія» з проханням надати наступну інформацію:

1. Чи підпадає зазначене майно під критерії заборони до передачі в оренду відповідно до частини 2 ст. 4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна.

2. Підтвердити інформацією, що державне майно, що пропонується для оренди може бути об'єктом оренди, не задіяне у процесі основного виробництва та його оренда не порушить цілісності майнового комплексу підприємство, що приміщення вільне для оренди і не надано в оренду юридичним або фізичним особа.

3. Кандидатуру до складу конкурсної комісії з передачі зазначеного нерухомого

майна в оренду на конкурсних засадах

Листом 20.04.2016р. №2/274 Казенним підприємством «Кіровгеологія» було проінформовано РВ ФДМУ по м. Києву, що зазначене майно не підпадає під критерії заборони до передачі в оренду відповідно до частини 2 статті 4 Закону, не задіяне у процесі основного виробництва, не містять державної таємниці та передача даних приміщень в оренду не порушить цілісності майнового комплексу підприємства.

За приписами частини 4 статті 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендодавець протягом п'яти днів після погодження умов договору оренди з органом, уповноваженим управляти відповідним майном (у випадках, передбачених цим Законом, - органом Антимонопольного комітету України), а в разі якщо заява про оренду майна не потребує узгодження (щодо оренди окремого індивідуально визначеного майна, крім нерухомого), протягом 15 днів після дати її реєстрації розміщує в офіційних друкованих засобах масової інформації та на веб-сайтах орендодавців оголошення про намір передати майно в оренду або відмовляє в укладенні договору оренди і повідомляє про це заявника.

Згідно частини 2 та частини 3 статті 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі надходження до орендодавця заяви про оренду цілісного майнового комплексу підприємства, його структурного підрозділу, нерухомого майна, орендодавець у п'ятиденний строк після дати реєстрації заяви надсилає копії матеріалів органу, уповноваженому управляти відповідним майном для надання висновків щодо можливості передачі в оренду державного нерухомого майна.

Орган, уповноважений управляти державним майном, розглядає подані йому матеріали і протягом п'ятнадцяти днів після їх надходження надсилає орендодавцеві висновки про умови договору оренди або про відмову в укладенні договору оренди.

Відповідно до частини 3 статті 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" якщо орендодавець не одержав у встановлений термін висновків органу, уповноваженого управляти державним майном, дозволу, відмови чи пропозицій від органу, уповноваженого управляти відповідним майном, укласти договір оренди нерухомого майна з бюджетною установою, організацією, висновків органу Антимонопольного комітету України, укладення договору оренди вважається з цими органами погодженим.

Згідно частини 4 статті 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі якщо подано лише одну заяву, конкурс на право оренди не проводиться і договір оренди укладається із заявником. У разі надходження двох і більше заяв орендодавець оголошує конкурс на право оренди.

Згідно статті 12 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди вважається укладеним з моменту досягнення домовленості з усіх істотних умов і підписання сторонами тексту договору.

Позовні вимоги КП "Кіровгеологія" мотивує тим, що Договір № 7472 являється недійсним у зв'язку з допущеними порушеннями вимог закону під час процедури укладення договору, а вартість об'єкта оренди, за твердженням КП "Кіровгеологія" є значно заниженою.

Зобов'язанням, згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 626-629 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості; зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства; договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За приписами статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

З урахуванням викладеного, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб'єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Пунктом 2.1. Постанови №11 від 29.05.2013 р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" визначено, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", не можуть бути об'єктами оренди цілісні майнові комплекси казенних підприємств.

Окреме індивідуально визначене майно із складу цілісного майнового комплексу підприємства, його структурного підрозділу, забороненого до оренди, може бути об'єктом оренди (без права приватизації та суборенди), якщо воно не заборонене до оренди законами України, не задіяне у процесі основного виробництва та за висновком органу, уповноваженого управляти цим майном, його оренда не порушить цілісності майнового комплексу.

Як вбачається зі змісту листа КП "Кіровгеологія" від 20.04.2016 № 2/274, орендоване майно не підлягає під критерії заборони до передачі в оренду відповідно до частини 2 статті 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", не задіяне у процесі основного виробництва та його оренда не порушить цілісності майнового комплексу підприємства.

Отже, нежилі приміщення, що є об'єктом оренди відповідно до договору № 7472 не підпадають під критерії, визначені частиною 2 статті 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Доводи КП "Кіровгеологія" про те, що орган управління майном - Державна служба геології та надр України не надавав погодження на передачу в оренду майна та не делегував свого представника до конкурсної комісії також не приймаються судом до уваги з огляду на положення частини 3 статті 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", оскільки Державна служба геології та надр України у встановлені строки не повідомила орендодавця про дозвіл, відмову або пропозиції щодо укладення договору оренди.

Посилання КП "Кіровгеологія" на те, що вартість об'єкта оренди була занижена в декілька разів не приймаються судом до уваги, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами, а є лише припущенням.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За правилами ст. 34 Кодексу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Дослідивши забрані у матеріалах справи документи, суд встановив, що спірний Договір не суперечить Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; волевиявлення сторін було вільним і відповідало їх внутрішній волі, а договір спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги недоведеними, необґрунтованими, спростованими відповідачами та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи і нормам чинного законодавства, а відтак, вказані вимоги задоволенню не підлягають.

У відповідності до ст. 49 ГПК України збір покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову Казенного підприємства "Кіровгеологія" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укргеопошук" та Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву; за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Державна служба геології та надр України про визнання недійсним договору оренди №7472.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги (ч. 1 ст. 93 ГПК України), якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 30.06.2017.

Суддя Мельник В.І.