номер провадження справи 15/44/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2017 Справа № 908/1149/17

за позовом ОСОБА_1 підприємства «Водоканал», 69002, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, 61

до відповідача ОСОБА_1 підприємства «Михайлівський сількомунгосп Вільнянського району Запорізької області», 70030, Запорізька область, Вільнянський район, с. Михайлівка, вул. Слободчикова, буд. 17

про стягнення коштів

Суддя Горохов І.С.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність № 20 від 17.01.2017 р.;

від відповідача: ОСОБА_3, директор, посвідчення водія № ААЮ 599067 від 19.03.1980, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 03.07.2017.

суть спору:

До господарського суду Запорізької області звернулось Комунальне підприємство «Водоканал», м. Запоріжжя до відповідача ОСОБА_1 підприємства «Михайлівський сількомунгосп Вільнянського району Запорізької області», Запорізька область, Вільнянський район, с. Михайлівка про стягнення заборгованості в розмірі 820 028,10 грн. за договором про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації № 5386/4 від 03.01.2012.

02.06.2017 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Горохову І.С.

Ухвалою суду від 02.06.2017 порушено провадження у справі № 908/1149/17, присвоєно справі номер провадження 15/44/17, судове засідання призначене на 20.06.2017. 20.06.2017 в судовому зсіданні оголошено перерву до 03.07.2017.

Розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу, за наявними у справі документальними доказами.

Підставою для звернення з позовом до суду позивач зазначив неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором про надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації № 5386/4 від 03.01.2012, а саме не здійснення у повному обсязі оплати за отримані послуги за період з 01 грудня 2016 по 31 березня 2017, внаслідок чого, у останнього виникла заборгованість в розмірі 820 028,10 грн. З урахуванням вказаного просить суд, на підставі ст. ст. 11, 526, 628,629 Цивільного кодексу України, ст. 173, 174, 193 Господарського кодексу України позов задовольнити.

У судовому засіданні 03.07.2017 представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі. Суду надано письмовий відзив, відповідно до якого в порушення норм пп. 3.1., 3.7. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом № 190 від 27.06.2008, розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються на основі показів засобів обліку. В порушення вказаних норм позивач виставляв рахунки відповідачу не за показами лічильника, а шляхом математичних відрахувань показів других лічильників. Крім того, покази загального лічильника, який встановлений в точці підключення вводу відповідача до мереж водоканалу не відповідають фактичному використанню води споживачами Михайлівської сільської ради. 08.06.2011 між відповідачем, КП «Гнаровський сіль комунгосп», КП «Петро-Михайлівський сількомунгосп» Вільнянського району було укладено договір про спільне обслуговування водопровідної мережі, відповідно до якого відповідач зобовязувався ліквідувати пориви, а також здійснювати поточний ремонт на дільниці А частина водопроводу до с. Михайлівка. Дільницю від с. Михайлівка до с. Георгіївське повинні обслуговувати інші сторони договору. Однак, це не враховано позивачем при виставленні рахунків відповідачу. Також, встановлені електронні лічильники завищують покази використаної води. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні 03.07.2017 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи представників позивача та відповідача, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 підприємством «Водоканал», м. Запоріжжя (КП «Водоканал», позивач по справі) та ОСОБА_1 підприємством «Михайлівський сількомунгосп Вільнянського району Запорізької області», Запорізька область, Вільнянський район, с. Михайлівка Комунальним підприємством (КП «Михайлівський сількомунгосп Вільнянського району Запорізької області», абонент, відповідач) було укладено договір № 5386/4 про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації.

Відповідно до п. 1.1. Водоканал забезпечує абоненту подачу питної води на господарсько-питні, побутові та технічні потреби, а також приймання стічних вод по майданчиках: КП Михайлівський сіль комунгосп населення Михайлівської сільради, незвітуючі споживачі, звітуючи споживачі.

Договір укладається з 01.01.2012 по 31.12.2012. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії, про його припинення не було письмово заявлено однією з сторін. Відносини сторін до укладання нового договору регулюються цим договором (розділ 2 договору).

Відповідно до п. 3.1.1. договору водоканал зобовязаний забезпечити абоненту подачу питної води з напором в точці підключення вводу абонента до мереж водоканалу до 10 м/с постійно в мережі КП «Водоканал» і якістю у відповідності з ДСанПіН 2.2.4-171. 10 «Гігієнічні вимоги до води питної, призначеної для споживання людиною», в точці підключення вводу абонента до мереж водоканалу згідно із розподілом зон обслуговування та балансової належності, а також приймання стоків в кількості, вказаній в цьому договорі, з забрудненнями, не перевищуючими допустимі концентрації.

Абонент зобовязаний своєчасно оплачувати надані йому послуги з водопостачання та водовідведення, експлуатувати водопровідні та каналізаційні мережі, прилади і пристрої на них у встановленому порядку та у відповідності із цим договором та нормативними документами, вказаними у п. 1.1. цього договору (3.2.1. договору)

Основним документом на оплату є акт рахунок. ОСОБА_4 за питну воду та послуги стічних вод виписуються абоненту представником водоканалу при наявності особистого посвідчення 29, 30, 31 числа кожного місяця. Протягом 2 робочих днів на підставі даних, зазначених у акті, абоненту виписується акт рахунок. На протязі 3 робочих днів з дня виписки акта-рахунку абонент зобовязаний перерахувати на розрахунковий рахунок водоканалу суму, вказану в акті рахунку. Якщо абонент відмовляється підписати акт та акт рахунок, вони підписуються представником водоканалу, а в акті та акті-рахунку робиться відповідний запис про таку відмову. Документи пересилаються абоненту поштою. Оформлений таким чином акт-рахунок є обовязковим для виконання у вказані в ньому терміни, а також є підставою для розрахунків за питне водопостачання та водовідведення (п. 5.1. договору).

Як вбачається з матеріалів справи, в період з листопада 2016 по березень 2017 було складено відповідно до умов договору наступні Акти - рахунки: № 5386 від 31.12.2016 на суму 225 735,40 грн.; № 5386 від 31.01.2017 на суму 293 527,26 грн.; № 5386 від 28.02.2017 на суму 274 676,56 грн.; № 5386 від 31.03.2017 на суму 309 005,59 грн.

Зазначені акти підписані уповноваженим представником абонента ОСОБА_3, проте оплата за спожиті послуги до КП «Водоканал» у повному обсязі не надійшла.

Внаслідок порушення відповідачем договірних зобов'язань, у відповідача утворилась заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення за період за період з 01 грудня 2016 по 31 березня 2017 на суму 820 028,10 грн.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини… Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади або органів місцевого самоврядування. Аналогічні положення містить ст. 174 Господарського кодексу України, згідно з якою господарські зобов'язання між суб'єктами господарювання виникають, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Матеріали справи свідчать, що між сторонами склалися господарські відносини на підставі укладеного між сторонами договору, які породили взаємні обов'язки: обов'язком позивача стало надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації, а обов'язком відповідача оплата вартості наданих йому послуг в порядку та на умовах, визначених договором.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

За приписами ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Судом встановлено, що свої зобов'язання за договором позивачем виконано у повному обсязі, а саме, відповідачу у період 01 грудня 2016 по 31 березня 2017 надавались послуги з водопостачання та водовідведення.

Згідно з ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як зазначалося вище, пунктом 5.1 договору сторони узгодили, що відповідач зобов'язаний на протязі трьох банківських днів з дня виписки акту-рахунку перерахувати кошти на розрахунковий рахунок водоканалу у сумі, вказаній в акті-рахунку. За умовами п. 3.2 договору, відповідач взяв на себе зобов'язання своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані йому послуги.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач свої зобов'язання щодо своєчасної оплати послуг з водопостачання та водовідведення, всупереч умов договору та вимог закону, в обумовлений договором строк і в повному обсязі не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 820 028,10 грн.

Заперечення відповідача суду вважає безпідставними, оскільки зміни до укладеного договору не вносилися, договір не визнано недійсним у судовому порядку. Виставлені на оплату позивачем ОСОБА_5 оформлені позивачем відповідно до п. 5.1. договору. Доказів зворотного суду не надано.

Договір від 08.06.2011 між відповідачем, КП «Гнаровський сількомунгосп», КП «Петро-Михайлівський сіль комунгосп» Вільнянського району було укладено договір про спільне обслуговування водопровідної мережі, не стосується предмету спору у цій справі.

Належних та допустимих доказів того, що показання лічильника, який встановлено в точці підключення вводу КП «Михайлівський сіль комунгосп» до мереж Водоканалу, є недостовірними суду не надано. Встановлений лічильник є держповіреним. Також, щодо показань лічильника, суд зазначає, що виставлені відповідачу ОСОБА_4 рахунки містять інформацію про дані показань лічильника за попередній період та період, у якому знімаються показання (поточні).

Крім цього, відповідач не надав суду доказів оскарження ним дій позивача у випадку незгоди з показаннями лічильника.

Щодо посилання відповідача на те, що на нього покладаються всі витрати з втрат води на водопроводі від с. Михайлівка - до с. Георгіївське. Проте, на цьому водопроводі знаходяться ще дві юридичні особи: КП «Гнаровський сількомунгосп», КП «Петро-Михайлівський сількомунгосп» Вільнянського району.

Питання нарахування та стягнення втрат води в мережі позивача не є предметом доказування у цій справі. Доказів звернення до позивача з пропозицією щодо внесення змін у договір в частині нарахування коштів за втрати води на мережі позивача, відповідачем суду не надано.

Контррозрахунку та арифметичних зауважень до розрахунку основного боргу відповідачем суду не надано.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 підприємства «Михайлівський сількомунгосп Вільнянського району Запорізької області» (70030, Запорізька область, Вільнянський район, с. Михайлівка, вул. Слободчикова, буд. 17; ідентифікаційний код 33622933) на користь комунального підприємства «Водоканал» (69002, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, 61; ідентифікаційний код 03327121) основного боргу в розмірі 820 028,10 грн. (вісімсот двадцять тисяч двадцять вісім гривень 10 коп.) та витрати зі сплати судового збору в розмірі 12 300,42 грн. (дванадцять тисяч триста гривень 42 коп.). Видати наказ.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України, 04 липня 2017 року.

Суддя І. С. Горохов