РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2017Справа №910/3012/17

За позовом Приватного підприємства "ПОЧАЙНА"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОРИТЕТ-2012"

про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу 362 378,65 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

Від позивача Киселевич Ю.А., довіреність б/н від 01.11.2016

Від відповідача не з?явився

Суть спору:

Приватне підприємство "ПОЧАЙНА" (далі -позивач) подало на розгляд господарського суду міста Києва позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОРИТЕТ-2012" про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу 362 378,65 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.02.2017 порушено провадження у справі № 910/3012/17 та призначено розгляд на 27.03.2017.

24.03.2017 відділом діловодства суду від представника позивача отримано клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових документів.

27.03.2017 розгляд справи не відбувся, у зв'язку із перебуванням судді Мельника В.І. на лікарняному.

Ухвалою суду від 24.04.2017 розгляд справи призначено на 28.04.2017.

В судове засідання 28.04.2017 представник позивача з'явився, підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився.

Суд вирішив відкласти судовий розгляд справи у зв'язку з відсутністю представника відповідача.

Ухвалою суду від 28.04.2017 відкладено розгляд справи на 06.06.2017.

В судове засідання 06.06.2017 представник позивача з'явився, надав суду усні пояснення у справі, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 06.06.2017 представник відповідача не з'явився, причини неявки суду не повідомив.

Обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір в судовому засіданні 06.06.2017 судом встановлено не було.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 06.06.2017 без участі представника відповідача, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору та з огляду на встановлений статтею 69 ГПК України строк вирішення спору.

Відповідно до положень статті 75 ГПК України справа розглядалась за наявними в ній матеріалами, оскільки відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи відповідачем суду не подано.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 06.06.2017 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 4 ст. 85 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судовому засіданні оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, Господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

28.12.2015 між позивачем та відповідачем було укладено Договір №212/2015 купівлі-продажу, відповідно до умов якого продавець зобов'язується, в порядку та на умовах, визначених цим Договором передати у власність покупцю продукти харчування, а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його на умовах Договору.

Відповідно до п. 1.2 Договору найменування, асортимент, кількість, ціна за одиницю товарної пропозиції та загальна вартість за конкретну партію товару вказується у видаткових накладних на відпуск продукції, які є підтвердженням асортименту, кількості, ціни та загальної вартості зазначеної партії товару.

Ціна на товар є договірною та визначається в накладній на дату відпуску товару. (п. 2.1 Договору)

Згідно п. 2.2 Договору розрахунки за товар здійснюються шляхом послідуючої оплати протягом 30 (тридцять) календарних днів з моменту отримання товару покупцем за видатковою накладною.

Відповідно до п. 5.1 Договору , факт передачі товару у власність покупцеві оформляється сторонами шляхом підписання видаткової накладної, яка підписується обома сторонами у момент передачі-приймання товару. Покупець несе ризик випадкової загибелі (або пошкодження) товару з моменту підписання обома сторонами видаткової накладної.

Моментом переходу права власності на товар від продавця до покупця вважається дата підписання сторонами видаткової накладної. (п. 5.2 Договору).

Позивач зазначив, що передав відповідачеві товар на суму 957475,57 грн., відповідач сплатив вартість товару частково в зв'язку із чим утворилась заборгованість в розмірі 345620,16 грн.

Позивач зазначив, що виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, тоді як відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань за договором оплату отриманого товару своєчасно не здійснив, в зв'язку з чим позивачем нараховано 3% річних та інфляційні нарахування.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що позивач передав, а відповідач прийняв товар на суму 345620,16 грн., що підтверджується накладними.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Враховуючи вище зазначене вимога позивач про стягнення із відповідача основної заборгованості підлягає задоволенню с у розмірі 345620,16 грн.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконав зобов'язання взяті за Договором належним чином, оскільки не здійснив оплату в установлений строк, а отже є таким, що прострочив виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних 3465,67 грн., інфляційні нарахування в розмірі 13292,82 грн. підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Оскільки позов задоволено, понесені по справі господарські витрати стосовно до вимог ст. 49 ГПК України слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОРИТЕТ-2012» (01013, м. Київ, вул. Будіндустрії, буд.6, ідентифікаційний код 38650546) на користь Приватного підприємства «ПОЧАЙНА» (04128, м. Київ, вул. Туполєва, 17 «Ж», ідентифікаційний код 30374983) основну заборгованість в розмірі 345 620 (триста сорок п'ять тисяч шістсот двадцять) грн. 16 коп., інфляційні втрати в розмірі 13292 (тринадцять тисяч двісті дев'яносто дві) грн. 82 коп., 3% річних в розмірі 3465 (три тисячі чотириста шістдесят п'ять) грн. 67 коп., судовий збір в розмірі 5435 (п'ять тисяч чотириста тридцять п'ять) грн. 69 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги (ч. 1 ст. 93 ГПК України), якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 30.06.2017

Суддя Мельник В.І.