УХВАЛА

03.07.2017Справа № 910/5257/16
За заявою Житлово-будівельного кооперативу "Суднобудівник - 8"

про розстрочення рішення

За позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія

"Київводоканал"

До Житлово-будівельного кооперативу "Суднобудівник - 8"

Про стягнення 216 511, 91 грн.

Суддя: Усатенко І.В.

Представники сторін:

від позивача (стягувача): Сидорук О. В. (за дов.);

від відповідача (заявника): не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням від 16.06.2016 Господарського суду міста Києва по справі №910/5257/16 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" задоволено частково та стягнуто з Житлово-будівельного кооперативу "Суднобудівник-8" на корить позивача 77886,92 грн. основної заборгованості, 34216,49 грн. втрат від інфляції, 3115,32 грн. 3% річних, 6739,39 грн. пені, 3894,35 грн. штрафу та 1887,79 грн. судового збору.

Постановою від 13.09.2016 Київського апеляційного господарського суду, апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" та Житлово-будівельного кооперативу "Суднобудівник-8" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 16.06.2016 у справі №910/5257/16 залишено без змін.

26.09.2016 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 16.06.2016 по справі №910/5257/16 видано відповідний наказ.

12.06.2017 до Господарського суду міста Києва від Житлово-будівельного кооперативу "Суднобудівник - 8" надійшла заява про розстрочення рішення суду, відповідно до якої заявник просить суд постановити ухвалу про розстрочення рішення суду від 16.06.2016 по справі № 910/5257/16 на два роки рівними частками платежів по 5 322, 51 грн. на місяць.

В обґрунтування своєї заяви заявник посилається на скрутний фінансовий стан та відсутність коштів для одномоментного виконання рішення Господарського суду міста Києва.

Крім того заявник зазначає, що у зв'язку із зростанням цін на електроенергію та вивезення сміття та зростанням розміру мінімальної заробітної плати, стягнення заборгованості перед позивачем призведе до виникнення заборгованості перед іншими підприємствами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.06.2017 заяву Житлово-будівельного кооперативу "Суднобудівник-8" прийнято до розгляду, розгляд заяви призначено на 03.07.2017.

Від Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" 26.06.2017 надійшли заперечення на заяву ЖБК «Суднобудівник - 8» про надання розстрочки виконання рішення суду.

В судове засідання 03.07.2017 представник заявника не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи.

Представник позивача (стягувача) в судове засідання 03.07.2017 з'явився та надав суду усні пояснення по суті заяви Житлово-будівельного кооперативу "Суднобудівник-8", в яких просив відмовити заявнику в її задоволенні.

Розглянувши заяву про розстрочку виконання судового рішення, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні з огляду на нижченаведене.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

За приписами ст.4-5, ст.115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом.

З урахуванням викладеного, відповідно до вимог Конституції України судове рішення по справі №910/5257/16, яке набрало законної сили, є обов'язковим до виконання та має бути виконане.

Відповідно до ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Про відстрочку або розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання виноситься ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому порядку. В необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю.

При цьому, за змістом наведеної норми, розстрочення є правом, а не обов'язком суду, яке реалізується у будь-який час від набрання рішенням законної сили та до його фактичного повного виконання, але виключно у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно п. 7.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання.

Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом.

Застосовуючи заходи, передбачені статтею 121 ГПК, господарські суди повинні мати на увазі таке.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Відповідно до п. 7.2 зазначеної постанови підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, для вирішення питання про відстрочення виконання рішення заявник має надати належні докази того, що дійсно існують певні виняткові обставини, що спричинять ускладнення або унеможливлять виконання судового рішення.

Однак, в даному випадку заявником не надано жодного доказу, що підтверджує наявність будь-яких обставин, їх поважність та винятковість для розгляду питання про відстрочення виконання рішення суду.

Так, в своїй заяві заявник зазначив, що у нього не має змоги сплатити грошові кошти на погашення боргу згідно рішення у справі № 910/5257/16, та що має щомісячний прибуток тільки в розмірі 24 000,00 грн., однак, на підтвердження вказаної інформації заявник не надав жодного доказу.

Крім того, заявник аргументує своє скрутне фінансове становище лише зростаючими витратами на електроенергію, вивезення сміття та загальнодержавним збільшенням розміру мінімальної заробітної плати. Однак, стягувач проводить господарську діяльність в таких же умовах, що свідчить про знаходження підприємства стягувача і заявника (боржника) в цій частині в рівних умовах. Відповідно, дані обставини не є винятковими в розумінні ст. 121 Господарського процесуального кодексу України.

Судом, також, прийнято до уваги, що з моменту набрання судовим рішенням у справі № 910/5257/16 законної сили (13.09.2016), заявником не здійснено жодної оплати, спрямованої на виконання вказаного рішення. І доказів іншого матеріали справи не містять.

З огляду на викладені обставини, зокрема на недоведеність та необґрунтованість викладених в заяві обставин, не вчинення відповідачем жодних дій щодо часткового погашення заборгованості, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви Житлово-будівельного кооперативу "Суднобудівник-8" про розстрочення виконання рішення господарського суду міста Києва від 16.06.2016 по справі №910/5257/16.

2. Дану ухвалу може бути оскаржено у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Суддя І. В. Усатенко