донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

03.07.2017 справа №905/2406/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів: за участю представників сторін: від позивача: від відповідача:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 представник за довіреністю №01-31/848 від 18.11.2016 р. ОСОБА_5 представник за довіреністю №б/н від 11.05.2017р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ПСБ, м.Мирноград Донецької області
на рішення господарського суду Донецької області
від12.05.2017 р.
у справі№ 905/2406/16 (суддя Матюхін В.І.)
за позовом до відповідача про за зустрічним позовом до відповідача Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м.Краматорськ Донецької області Товариства з обмеженою відповідальністю ПСБ, м.Мирноград Донецької області стягнення штрафу у розмірі 65 000,00 грн. та пені в розмірі 65 000,00 грн. Товариства з обмеженою відповідальністю ПСБ, м.Мирноград Донецької області Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м.Краматорськ Донецької області
провизнання незаконним та скасування рішення адміністративної колегії Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №117 від 26.12.2012р. по справі №01 26 64/2012

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Донецької області від 12.10.2016 р. позов Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПСБ» на користь Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 130 000,00 грн., у тому числі 65 000,00 грн. штрафу та 65 000,00 грн. пені, відшкодування сплаченого судового збору в розмірі 1 950,00 грн.

У задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ПСБ до Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання незаконним та скасування рішення адміністративної колегії Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №117 від 26.12.2012р. по справі №01-26-64/2012, відмовлено (а.с.77-81).

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 18.01.2017р. рішення господарського суду Донецької області від 12.10.2016 року у справі №905/2406/16 залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.(а.с.133-136)

Постановою Вищого господарського суду України від 04.04.2017р. по справі №905/2406/16 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ПСБ задоволено частково, рішення господарського суду Донецької області від 12.10.2016р. та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 18.01.2017р. скасовано в частині вирішення спору за первісним позовом Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до Товариства з обмеженою відповідальністю ПСБ про стягнення 65000,00 грн. штрафу та 65000,00 грн. пені, а справу у цій частині передано до місцевого господарського суду на новий розгляд. У решті рішення господарського суду Донецької області від 12.10.2016 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 18.01.2017 зі справи № 905/2406/16 залишено без змін. (а.с. 162-167)

Вищим господарським судом України вказано, що судами помилково ототожнено поняття "позовної давності" у розумінні приписів статті 256 Цивільного кодексу України зі "строком давності притягнення до відповідальності" Товариства за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, який встановлений приписами статті 42 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Під час нового розгляду справи, рішенням господарського суду Донецької області від 12.05.2017 р. по справі №905/2406/16 позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ПСБ на користь Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 130 000,00грн., у тому числі 65 000,00 грн. штрафу та 65 000,00 грн. пені., відшкодування сплаченого судового збору в розмірі 1 950,00 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю ПСБ, м.Мирноград Донецької області (вх.№02-30/1508/17 від 14.06.2017 р.) не погоджуючись з рішенням суду звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Донецької області від 12.05.2017 р. по справі №905/2406/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити первісному позивачу у задоволенні позову на підставі пропуску строку звернення до суду.

На думку скаржника, порушення норм матеріального та процесуального права у даному випадку полягає у тому, що суд першої інстанції не врахував, що позивач, без поважних причин порушив визначений Цивільним кодексом України спеціальний строк позовної давності(у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, зокрема, про стягнення неустойки(штрафу, пені) та не застосував до спірних відносин приписи ст.ст. 256, 258 Цивільного кодексу України. Апелянт вважає, що застосування цивільного законодавства прямо передбачено Законом України Про Антимонопольний комітет України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.06.2017 р. було визначено склад колегії суддів: Москальова І.В. - Головуючий суддя, судді Сгара Е.В.,Склярук О.І.

29.06.2017 р. від позивача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ТОВ ПСБ, а рішення господарського суду Донецької області від 12.05.2017 р. у цій справі залишити без змін. Представник позивача у судовому засіданні вважав рішення суду законним та обґрунтованим, тому просив залишити його без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідач у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, надав пояснення аналогічні, викладеним в апеляційній скарзі.

Судове засідання апеляційної інстанції здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу у порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.ст. 4-4, 81-1,99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Перевіривши матеріали справи та правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права України, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду встановила.

Рішенням Адміністративної колегії Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 26.12.2012р. №117 по справі №01-26-64/2012 визнано, що у період протягом червня-вересня 2012р. Товариство з обмеженою відповідальністю ПСБ, у відповідності до ч.2 ст.12 Закону України Про захист економічної конкуренції, займало монопольне (домінуюче) становище на ринку надання послуг з перевезення пасажирів на міжобласному автобусному маршруті загального користування Димитров-Бердянськ у межах схеми руху цього маршруту (від диспетчерського пункту м.Димиров до автостанції м.Бердянськ) із часткою 100%. (а.с. 8-11)

Вищевказаним рішенням визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю ПСБ, застосувавши при визначенні вартості квитка на проїзд від м.Димитров до м.Бердянськ за міжобласним автобусним маршрутом Димитров-Бердянськ завищений розмір тарифу 0,265грн. за 1км, застосувавши автостанційний збір при відсутності у місті атестованої автостанції та комісійний збір, що призвело до завищення вартості проїзду за міжобласним автобусним маршрутом загального користування, вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене п.2 ст.50 та визначене ч.1 ст.13 Закону України Про захист економічної конкуренції, у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку шляхом вчинення субєктом господарювання дій, які призвели до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування зазначеної конкуренції на ринку;

За вчинення порушення накладено на Товариство з обмеженою відповідальністю ПСБ штраф у розмірі 65 000,00грн., який у добровільному порядку не сплачено.

Постановою Вищого господарського суду України від 04.04.2017р. у цій справі №905/2406/16 рішення господарського суду Донецької області від 12.10.2016 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 18.01.2017 зі справи № 905/2406/16 залишено без змін в частині відмови у задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ПСБ до Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання незаконним та скасування рішення адміністративної колегії Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №117 від 26.12.2012р. по справі №01-26- 64/2012.

Під час нового розгляду цієї справи суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПСБ» на користь Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 130 000,00 грн., у тому числі 65 000,00 грн. штрафу та 65 000,00 грн. пені з огляду на наступне.

За результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу (ст.48, ч.1-3 ст.56 Закону України Про захист економічної конкуренції ).

Відповідно до приписів ст.56 Закону України Про захист економічної конкуренції рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень, є обов'язковими до виконання.

Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Відповідно до ч.5 ст.56 Закону України Про захист економічної конкуренції, за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

У разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку. (ч.7 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції).

Суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету України.

Як вбачається, позивачем нараховано пеню за період з 01.06.2013р. по 05.08.2016р. (1162 дні прострочення сплати шрафу ) у розмірі 1 132 950, 00грн. (975 грн. (розмір пені за один день прострочення сплати шрафу, розрахований у 1,5% від суми штрафу 65 000, 00 грн.) х 1162 дні).

Відповідно до ч.5 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету, у зв`язку з чим стягненню підлягає пеня у розмірі 65 000,00 грн.

Нарахування та стягнення пені, передбаченої частиною п'ятою статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", має обов'язковий характер, не потребує прийняття будь-якого рішення органу державної влади про її застосування і в зв'язку з цим не підпадає під ознаки адміністративно-господарських санкцій в розумінні статей 238, 239, 249 ГК України, які застосовуються саме на підставі рішення уповноваженого на це органу. Тому під час таких нарахування та стягнення не застосовуються строки, про які йдеться у статті 250 названого Кодексу.

В той же час, 27.09.2016р. Товариство з обмеженою відповідальністю ПСБ, м.Мирноград Донецької області у цій справі №905/2406/16 подало заяву б/н від 27.09.2016р. про застосування строків позовної давності в один рік, встановленого п.1 ч.2 ст.258 Цивільного кодексу України (а.с. 62-63). Аналогічна заява була подана до господарського суду Донецької області під час нового розгляду справи 12.05.2017 р. (а.с.188)

Місцевий господарський суд під час нового розгляду справи повно та всебічно дослідив обставини справи та обґрунтовано встановив про відсутність підстав для застосування до спірних відносин позовної давності, встановленої цивільним кодексом, з огляду на наступне.

Позовна давність є інститутом виключно цивільного права, і її застосування здійснюється на підставі відповідних норм Цивільного кодексу України до тих відносин, що регулюються цивільним законодавством, тоді як спірні правовідносини не пов`язані з невиконанням чи неналежним виконанням грошового зобов»язання та не є заходами, спрямованими на забезпечення виконання цих зобов»язань, тому не належать до цивільних правовідносин у розумінні статті 1 Цивільного Кодексу України.

Відносини, пов`язані із притягненням до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, шляхом накладення штрафів та їх стягнення у судовому порядку органами Антимонопольного комітету України, не є господарськими (або цивільними) відносинами, оскільки в даному випадку орган Антимонопольного комітету України не виступає як суб`єкт господарсько-правових (або цивільно-правових) відносин, а реалізує повноваження, встановлені законодавством про захист економічної конкуренції.

Стаття 3 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначає, що законодавство про захист економічної конкуренції ґрунтується на нормах, установлених Конституцією України, і складається із цього Закону, законів України "Про Антимонопольний комітет України", "Про захист від недобросовісної конкуренції", інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів. Особливості застосування законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема щодо певних галузей промисловості, можуть бути встановлені виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Отже, цивільне законодавство не є складовою законодавства про захист економічної конкуренції, відносини сторін у цій справі не є цивільно-правовими у розумінні статті 1 Цивільного кодексу України, а тому й позовна давність як інститут саме цивільного права до цих відносин не застосовується.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 29 травня 2007 року № 9/205-06-5910.

Про це зазначено і в абзаці третьому пункту 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №15. Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що Законом України «Про Антимонопольний комітет» передбачено застосування цивільного законодавства не ґрунтується на нормах вказаного Закону, зокрема яким у частині 1 статті 19 визначено, про те, що органи Антимонопольного комітету України керуються лише законодавством про захист економічної конкуренції, яким в свою чергу встановлено особливі (спеціальні) строки давності для притягнення до відповідальності за порушення конкурентного законодавства органами Антимонопольного комітету України, які не є строками позовної давності, встановленими цивільним законодавством.

Так, згідно із статтею 42 Закону України «Про захист економічної конкуренції» строк давності притягнення до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції становить п'ять років з дня вчинення порушення, а в разі триваючого порушення - з дня закінчення вчинення порушення. Строк давності притягнення до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачені пунктами 13 - 16 статті 50 цього Закону, становить три роки з дня вчинення порушення, а в разі триваючого порушення - з дня закінчення вчинення порушення.

В даному випадку, Донецьке обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, м.Краматорськ Донецької області стягує із відповідача штраф, накладений за порушення, передбачене пунктом 2 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», яке відповідно до рішення від 26.12.2012 р. №117 у справі №01-26-64/2012 тривало протягом червня-вересня 2012 року(під час функціонування сезонного автобусного маршруту загального користування «Димитров - Бердянськ») та було самостійно припинено відповідачем до моменту прийняття рішення у справі. Справа №01-26-64/2012 розглядалась Відділенням з 12.10.2012 (дата прийняття розпорядження про початок розгляду справи) до 26.12.2012 (дата прийняття рішення у справі).

Таким чином, Відділення, прийнявши (26.12.2012) рішення про накладення на позивача штрафу, та, звернувшись (08.08.2016) до господарського суду з позовом про стягнення цього штрафу, діяло в межах строку давності притягнення до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, встановленого статтею 42 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Донецької області від 12.05.2017 року у справі №905/2406/16 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 99, п.1 ст.103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ПСБ, м.Мирноград Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 12.05.2017 р. у справі №905/2406/16 залишити без задоволення, а рішення господарського суду Донецької області від 12.05.2017 р. у справі №905/2406/16 без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України через апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий І.В. Москальова

Судді Е.В. Сгара

ОСОБА_3

надруковано: прим

1 - позивачу

1 - відповідачу

1 ДАГС

1-у справу

1 ГСДО