ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2017 року Справа № 904/5840/13

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Антонік С.Г.(доповідач),

суддів: Березкіна О.В., Вечірко І.О.

при секретарі судового засідання: Манчік О.О.

за участю представників сторін:

від відповідача: ОСОБА_1, представник, дов. № 00.01.0208 від 25.10.2016 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 25.05.2017 року у справі №904/5840/13

за позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

до Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа"

про стягнення638183, 04 грн.

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 26.06.2017р. справу №904/5840/13 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Антонік С.Г., суддів Березкіна О.В., Вечірко І.О...

Ухвалою суду від 16.06.2017р. даною колегією суддів справу № 904/5840/13 прийнято до свого провадження.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 22.05.2017р. (суддя Манько Г.В.) визнано наказ господарського суду Дніпропетровської області від 25.10.2013р. по справі №904/5840/13 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 117 672,11 грн., 3% річних в розмірі 47 698,98 грн., інфляційних втрат в розмірі 355 139,97 грн.

Ухвала суду мотивована ч.3 ст. 7 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" та ст. 117 Господарського процесуального кодексу України.

Не погодившись з ухвалою, позивач звернувся в Дніпропетровський апеляційний господарський суд з апеляційною скаргою. Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 22.05.2017р.

В апеляційній скарзі йдеться про те, що для списання зобов'язань з оплати пені, 3% річних, інфляційних нарахувань в порядку, передбаченому Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" боржник має набути статусу учасника процедури врегулювання заборгованості, тобто бути включеним до реєстру. Доказів включення підприємства до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, як передбачає Закон, боржником суду не надано.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи наведені в апеляційній скарзі. Просить задовольнити апеляційну скаргу.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу вказав, що рішення суду є законним та обґрунтованим. Просить залишити його в силі, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно ст. 101Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм чинного законодавства при винесенні рішення суду, встановила наступне.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2013р. позов задоволено частково, стягнуто з комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" (51914, Дніпропетровська обл. м. Дніпродзержинськ, вул. Петровського, 168, ідентифікаційний код 03342573) на користь Дочірньої компанії "Газ України" національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (04116, м. Київ, вул.. Полуденка, 1, ідентифікаційний код 31301827) пеню 117 672 грн. 11 коп., 3% річних 47 698 грн. 98 коп., інфляційних втрат 355 139 грн. 97 коп., судовий збір 12 763 грн. 66 коп. В решті позову відмовлено. 25.10.2013р. виданий наказ на примусове виконання рішення від 10.10.2013 року.

КП Кам?янської міської ради "Тепломережі" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з заявою про визнання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 25.10.2013р. таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 117 672,11 грн., 3% річних в розмірі 47 698,98 грн., інфляційних втрат в розмірі 355 139,97 грн.

Колегія суддів погоджується з рішенням суд, яким визнано наказ таким, що не підлягає виконанню, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

30.11.2016р. набрав чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" від 03.11.2016р. № 1730-VIII (далі Закон).

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону, на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Дана норма Закону чітко визначає підстави списання нарахованої пені, інфляційних, процентів річних, та заборону нарахування даних санкцій це погашення заборгованості до набрання чинності Законом.

Оскільки відповідач погасив заборгованість до набрання чинності Законом (до 30.11.2016р.), то нараховані позивачем пеня, інфляційні та 3% річних підлягають списанню, а відтак позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Посилання позивача на те, що для списання нарахованих пені, інфляційних та процентів річних необхідно включення відповідача до реєстру є безпідставним та суперечить нормам Закону, а саме частині 3 статті 7, яка прямо передбачає списання з дня набрання чинності Законом.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ст..1 Закону, заборгованість, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та тепло генеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Поняття кредиторської заборгованості міститься в Інструкції щодо заповнення форми звітності N 1-вул (річна) "Звіт про дорожньо-мостове господарство", затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 01.07.2009 N 193, Інструкції щодо заповнення форми звітності N 1-осв (річна) "Звіт про зовнішнє освітленнянаселених пунктів", затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 01.07.2009 N 192:

Кредиторська заборгованість - заборгованість фізичним та юридичним особам: за матеріальні цінності, виконані роботи та отримані послуги (в тому числі яка забезпечена векселями); з сум авансів одержаних від інших осіб у рахунок наступних поставок продукції, виконання робіт (послуг); за усіма видами платежів до бюджету, включаючи податки з працівників підприємства; також заборгованість з оплати праці; заборгованість підприємства його учасникам (засновникам), пов'язана з розподілом прибутку (дивіденди тощо) і формування статутного капіталу; заборгованість пов'язаним сторонам та з внутрішньовідомчих розрахунків; інша заборгованість з поточних зобов'язань.

В п.4 Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженою постановою НБУ від 17.06.2004 N 280 зазначено, що Кредиторська заборгованість банку - сума зобов'язань банку юридичним і фізичним особам на певну дату щодо надання активів, послуг тощо.

З аналізу даних понять випливає, що кредиторська заборгованість це заборгованість підприємства іншим юридичним і фізичним особам за одержані від них раніше товарно-матеріальні цінності, надані послуги. І кредиторська заборгованість складається саме з вартості отриманих ТМЦ або послуг. І до кредиторської заборгованості не включаються будь-які санкції за невиконання або несвоєчасне виконання зобовязання.

Стаття 3 Закону регулює порядок участі у процедурі врегулювання заборгованості, якою, відповідно до ст..1 Закону, є кредиторська заборгованість. І саме для участі в процедурі врегулювання кредиторської заборгованості підприємство включається до реєстру.

В п.2 Типового Договору про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ, затвердженого постановою КМУ від 29.03.2017р. № 222 також зазначено, що до складу заборгованості, реструктуризація якої здійснюється згідно з договором, не включаються суми неустойки (штрафів, пені), процентів річних, інфляційних нарахувань.

При цьому у типовому договорі взагалі не йдеться про долю нарахованих штрафних санкцій .

Отже пеня, інфляційні та 3% річних, нараховані на заборгованість за спожитий природний газ не підлягають врегулюванню відповідно до цього Закону, шляхом включення підприємства до реєстру.

Стаття 7 Закону регулює порядок списання неустойки, інфляційних та процентів річних нарахованих на реструктуризовану заборгованість за природний газ спожитий станом на 01.07.2016р. та нарахованих на заборгованість за використаний природний газ, яка (заборгованість) погашена до набрання чинності Законом (30.11.2016р.).

При цьому підставою для списання нарахованих санкцій на реструктуризовану заборгованість є повне виконання договору про реструктуризацію (ч.1 ст.7 закону).

Підставою ж списання санкцій нарахованих на заборгованість, яка була погашена до набрання чинності Законом є саме набрання чинності Законом (ч.3 ст.7 Закону). І списання санкцій з цих підстав не потребує включення підприємства до Реєстру, про що зазначалося вище.

Колегія наголошує, що в Реєстр включаються підприємства для участі в процедурі врегулювання кредиторської заборгованості шляхом взаєморозрахунків та реструктуризації.

Відповідно до ч.2 ст.117 ГПК України, господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника … визнати наказ таким, що не підлягає виконанню…

Таким чином, оскільки заборгованість відповідача за договором № 06/10 2189БО-3 поставки природного газу від 20.12.2010р. погашено до набрання чинності вищевказаного Закону, нараховані пеня, інфляційні втрати та 3% річних підлягають списанню, то господарський суд правильно визнав наказ таким, що не підлягає виконанню.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наведених підстав. Ухвалу суду слід залишити в силі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.101 - 103, 106, 117 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 25.05.2017 року у справі № 904/5840/13 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 06.07.2017р.

Головуючий: __________________ С.Г. Антонік

Судді: __________________ О.В.Березкіна

__________________ ОСОБА_2