ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26 червня 2017 р. Справа № 903/369/17

за позовом комунального підприємства "Автобаза" Рівненської обласної ради

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 8683грн. 40коп.

Суддя Слободян О.Г.

Представники :

від позивача: Цимбалюк О.П., довіреність від 02.11.2016р.

від відповідача: н/з

В судовому засіданні відповідно до ст.85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач - КП "Автобаза" Рівненської обласної ради звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача - ФОП ОСОБА_1 8683,40грн, з них 5560,50грн. - заборгованості по орендній платі, відшкодування комунальних послуг та додаткових послуг згідно договору оренди майна, що є спільною власністю територіальних громад Рівненської області від 13.04.2010р. №2, договору №2 відшкодування витрат орендодавця з надання комунальних послуг від 13.04.2010р. та договору №2 про надання додаткових послуг від 13.04.2010р., а також 2038,64грн. пені, 892,26грн. інфляційних втрат та 192грн. - 3% річних.

Позов обгрунтований невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань по орендній платі за передане позивачем відповідачу в строкове, платне користування (оренду) нерухоме майно площею 35,1кв.м. згідно договору оренди майна, що є спільною власністю територіальних громад Рівненської області від 13.04.2010р. №2, договору №2 відшкодування витрат орендодавця з надання комунальних послуг від 13.04.2010р. та договору №2 про надання додаткових послуг від 13.04.2010р.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Подав клопотання (Вх. №01-54/5997/17 від 26.06.2017р.) про долучення до матеріалів справи копій документів про повторне направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками, копій платіжних доручень щодо часткової оплати заборгованості та копій актів виконаних послуг.

Відповідач двічі не з'явився в судове засідання, вимог ухвал суду не виконав, відзиву на позовну заяву (доводів та заперечень) суду не надав.

Ухвали суду про порушення провадження у справі від 03.05.2017р. та про відкладення розгляду справи від 06.06.2017р. направлялися відповідачу за адресою, зазначеною позивачем в позовній заяві та вказаною у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, повернулися на адресу суду без вручення адресату з відміткою пошти "За закінченням терміну зберігання ".

Відповідно до абз.3 п.3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011р. в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Суд вважає, що виконав обов'язок щодо повідомлення відповідача про вчинення процесуальних дій.

Згідно п.3.9.2. даної постанови у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що явка представників сторін в судове засідання не визнавалась обов'язковою, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи в даному судовому засіданні за наявними в ній матеріалами згідно ст.75 ГПК України за відсутності представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив наступне.

13.04.2010р. між комунальним підприємством "Автобаза" Рівненської обласної ради та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено договір оренди майна, згідно якого в строкове платне користування передається нерухоме майно, що є спільною власністю територіальних громад Рівненської області площею 35,1кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Також, між сторонами укладено договір №2 відшкодування витрат орендодавця з надання комунальних послуг від 13.04.2010р. та договір №2 про надання додаткових послуг від 13.04.2010р., які є похідними договорами від договору оренди, оскільки безпосередньо пов'язані з орендованим нерухомим майном.

Відповідно до п.п. 1.1. договору оренди, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно (надалі - Майно), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та перебуває на балансі комунального підприємства "Автобаза" Рівненської обласної ради.

Об'єкт оренди - нежитлове виробниче приміщення ремзони площею 35,1 кв.м. передається з метою використання його приватним підприємцем ОСОБА_1.

Згідно п.1.2. договору оренди, вартість майна визначена шляхом проведення незалежної оцінки і становить 46 400 грн.

Згідно п. 1.1. договору відшкодування витрат, орендодавець надає в оренду приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, а Орендар бере участь у витратах орендодавця щодо відшкодування послуг теплопостачання пропорційно до займаної ним площі, електроенергії згідно показників лічильника, водопостачання згідно розрахунку.

Відповідно до п. 1.1. договору на додаткові послуги, орендодавець надає приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Орендодавець надає орендарю послуги по охороні та утриманні території, вивозу сміття,

Відповідно до п. 3.4. договору оренди, п. 2.2. договору відшкодування витрат, п. 2.2. договору на додаткові послуги, платежі за надані послуги вносяться не пізніше 10того числа місяця, наступного за звітним.

Строк дії договорів, укладених між позивачем та відповідачем продовжувався на підставі письмової домовленості між сторонами, яка була викладена у вищевказаних договорах наступним чином: «У разі відсутності заяви однієї з сторін про припинення або зміну договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором».

Між сторонами 13.04.2010р.підписано Акт приймання-передачі майна.

Згідно акту про приймання-передачі майна від 13.04.2010р., орендодавець надав, а орендар прийняв в користування вказане у договорах нерухоме майно.

Договір та акт підписані та скріплені печатками сторін.

Водночас, відповідачем ФОП ОСОБА_1 не виконано повністю своїх зобов'язань (у строки, порядку та розмірах, визначених договорами), в зв'язку з чим у нього виникла заборгованість станом на 27.04.2017р. у розмірі 5560грн. 50коп. (в.т.ч. 5372грн. 09коп. по орендній платі, 120грн.96 витрат з надання комунальних послуг та 67грн. 45коп. додаткових послуг).

Зазначена заборгованість підтверджена наявними в матеріалах справи документами, у встановленому порядку не була спростована чи заперечена відповідачем та підлягає до стягнення.

В даному випадку відносини між сторонами носять договірний характер. Укладені між комунального підприємства "Автобаза" Рівненської обласної ради та ФОП ОСОБА_1 договори, а саме: договір №2 оренди майна, що є спільною власністю територіальних громад Рівненської області від 13.04.2010р., договір №2 відшкодування витрат орендодавця з надання комунальних послуг від 13.04.2010р. та договір №2 про надання додаткових послуг від 13.04.2010р., предметом судових розглядів не виступали, недійсними судами не визнавались.

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України, майнові права та майнові обов'язки суб'єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В силу ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст.193 ГК України та статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов'язання. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи зазначене, позовна вимога про стягнення з відповідача 5560грн. 05коп. заборгованості з орендної плати, комунальних та додаткових послуг, за період з листопада 2015р. по квітень 2016р., підставна та підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно ст.ст.230-232 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 нього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 3,5, договору оренди, п. 2.4. договору відшкодування витрат, п. 2.4. договіру на додаткові послуги, в разі несвоєчасної оплати орендної плати, орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки національного банку України від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

За таких обставин, нарахована позивачем пеня в сумі 2038грн. 64коп. за період з 11.12.2015р. по 27.04.2017р. є підставною та підлягає до задоволення.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В зв'язку з простроченням оплати, відповідачу нараховано 192грн. - 3% річних за період з 11.12.2015р. по 27.04.2017р. та 892грн. 26коп. інфляційних втрат за період з грудня 2015р. по квітень 2017р., які є підставними та підлягають до стягнення.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається при задоволенні позову на відповідача.

Враховуючи зазначене та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь комунального підприємства "Автобаза" Рівненської обласної ради (33013, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Князя Володимира, 72-Б, ) 8683грн. 40коп., з них 5560грн. 50коп. - основний борг, 2038грн. 64коп. - пеня; 892грн. 26коп. - інфляційні втрати, 192грн. - 3% річних, а також 1600грн. витрат по сплаті судового збору.

Повний текст рішення складено 27.06.2017р.

Суддя О. Г. Слободян