П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 рокум. Київ

Судова палата у господарських справах

Верховного Суду України у складі:

головуючогоЖайворонок Т.Є.,
суддів:Берднік І.С.,
Ємця А.А.,
за участю представників публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» - Кузьміної Г.А., Глушпенка В.О., Даховського М.А., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - ПАТ «Українська залізниця») про перегляд Верховним Судом України ухвали Господарського суду Донецької області від 10 серпня 2016 року та постанови Вищого господарського суду України від 11 січня 2017 року у справі № 905/1775/15 за заявою державного підприємства «Донецька залізниця» (далі - ДП «Донецька залізниця») про заміну сторони її правонаступником у справі № 905/1775/15 за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» (далі - ПАТ «ВБР») до ДП «Донецька залізниця» про стягнення заборгованості за кредитним договором від 7 листопада 2013 року № KKPOSKD.991040.033 (далі - Кредитний договір) у розмірі 7 684 903,63 доларів США,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ДП «Донецька залізниця» звернулося до суду із зазначеною заявою, посилаючись на те, що судовим рішенням, яке набрало законної сили, з ДП «Донецька залізниця» стягнуто на користь ПАТ «ВБР» заборгованість за Кредитним договором, укладеним між позивачем і відповідачем, на виконання якого видано відповідні накази. Оскільки правонаступником ДП «Донецька залізниця» є ПАТ «Українська залізниця», просило здійснити заміну відповідача (боржника) його правонаступником.

Заперечуючи проти заяви, ПАТ «Українська залізниця» послалося на те, що воно не стало правонаступником підприємств залізничного транспорту, розташованих на тимчасово окупованій території і території проведення антитерористичної операції, оскільки процедуру реорганізації цих підприємств і передачу всіх прав та обов'язків до ПАТ «Українська залізниця» призупинено. Отже, ПАТ «Українська залізниця» не є правонаступником ДП «Донецька залізниця», що підтверджується відповідними нормативно-правовими актами та відомостями із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Реєстр).

ПАТ «ВБР» заяву про заміну сторони (боржника) правонаступником підтримало.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 10 серпня 2016 року заяву ДП «Донецька залізниця» задоволено. Замінено відповідача (боржника) у справі № 910/1775/15 - ДП «Донецька залізниця» на його правонаступника - ПАТ «Українська залізниця».

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 8 листопада 2016 року ухвалу Господарського суду Донецької області від 10 серпня 2016 року скасовано. У задоволенні заяви ДП «Донецька залізниця» відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 11 січня 2017 року постанову апеляційного суду скасовано, ухвалу суду першої інстанції залишено в силі.

У заяві про перегляд із підстав, передбачених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 11116 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), ПАТ «Українська залізниця» просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постанову суду касаційної інстанції та залишити в силі постанову апеляційного суду, посилаючись на неоднакове застосування Вищим господарським судом України норм матеріального та процесуального права, а також на невідповідність рішення суду касаційної інстанції висновку, викладеному в постановах Верховного Суду України від 8 лютого 2017 року у справах № 910/10474/16, № 910/5096/16, від 22 лютого 2017 року у справах № 910/8349/16, № 910/11196/16, № 910/9323/16, № 910/8325/16, від 15 березня 2017 року у справах № 910/7771/16, № 910/5095/16, № 910/7780/16, № 910/5100/16, № 910/8080/16.

В обґрунтування заяви надано копії постанов Вищого господарського суду України від 14 березня 2017 року у справі № 34/16 та від 28 березня 2017 року у справі № 905/1774/15, правовідносини в яких є подібними до правовідносин у справі, що розглядається.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників заявника, перевіривши наведені у заяві обставини, Судова палата у господарських справах Верховного Суду України вважає, що заява підлягає частковому задоволенню.

У справі, яка розглядається, судами встановлено, що рішенням Господарського суду Донецької області від 19 жовтня 2015 року у справі № 905/1775/15 позов ПАТ «ВБР» задоволено частково. Стягнуто з ДП «Донецька залізниця» на користь ПАТ «ВБР» заборгованість за Кредитним договором, яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 6 960 965,85 доларів США, поточної заборгованості зі сплати процентів у сумі 54 066,68 доларів США, простроченої заборгованості зі сплати процентів у сумі 546 674,21 доларів США. Стягнуто з ДП «Донецька залізниця» на користь Державного бюджету України судовий збір у сумі 71 909,32 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 26 січня 2016 року рішення Господарського суду Донецької області від 19 жовтня 2015 року у справі № 905/1775/15 залишено без змін.

22 лютого 2016 року на виконання зазначеного рішення Господарським судом Донецької області видано відповідні накази.

Постановою Вищого господарського суду України від 30 березня 2016 року постанову Донецького апеляційного господарського суду від 26 січня 2016 року у справі № 905/1775/15 залишено без змін.

12 квітня 2016 року до суду першої інстанції від ДП «Донецька залізниця» надійшла заява про заміну відповідача (боржника) його правонаступником - ПАТ «Українська залізниця».

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні заяви, апеляційний суд виходив із того, що на час розгляду заяви ПАТ «Українська залізниця» не стало правонаступником ДП «Донецька залізниця», розташованого на території проведення антитерористичної операції (з юридичною адресою у м. Донецьк), оскільки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12 листопада 2014 року № 604 «Деякі питання інвентаризації майна підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції» (далі - Постанова № 604) процедуру реорганізації цих підприємств і передачу всіх їх прав та обов'язків ПАТ «Українська залізниця» призупинено до завершення проведення антитерористичної операції. Боржник (ДП «Донецька залізниця»), перебуваючи у стані припинення, включений до Реєстру, маючи цивільну правоздатність, залишається юридичною особою та продовжує свою господарську діяльність.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд касаційної інстанції, виходив із того, що наявності рішення засновників ДП «Донецька залізниця» про припинення цієї юридичної особи, рішення уповноваженого органу про створення ПАТ «Українська залізниця» на базі реорганізованих підприємств та за рахунок їх активів і зобов'язань, підписаних і затверджених передавальних актів, а також запису в Реєстрі про створення ПАТ «Українська залізниця» як правонаступника ДП «Донецька залізниця» цілком достатньо для висновку про правонаступництво ПАТ «Українська залізниця», натомість відсутність запису про припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті злиття, не впливає на встановлення факту правонаступництва у цьому випадку.

Разом із тим у справах, копії постанов у яких надано для порівняння, суд касаційної інстанції погодився з висновками судів попередніх інстанцій про відмову у заяві про заміну відповідача (сторони у виконавчому провадженні) на правонаступника з огляду на те, що немає доказів набуття ПАТ «Українська залізниця» прав і обов'язків підприємств залізничного транспорту, правонаступництво після яких визначено спеціальними нормативно-правовими актами. Обґрунтовуючи такий висновок, суд касаційної інстанції послався на положення Закону України від 23 лютого 2012 року № 4442-VI «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» (далі - Закон № 4442-VI), постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - Постанова № 200), Постанови № 604, постанови Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 року № 735 «Питання публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - Постанова № 735) та на відомості, які містяться у Реєстрі. Зазначено, що передавальні акти не містять підтвердження переходу прав і обов'язків боржника за спірними правовідносинами до статутного капіталу ПАТ «Українська залізниця», а в Реєстрі немає запису про припинення боржника.

Викладене свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Забезпечуючи єдність судової практики у застосуванні норм матеріального права, Судова палата у господарських справах Верховного Суду України виходить із такого.

За змістом ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, чинній на час звернення ДП «Донецька залізниця» із заявою, сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив (аналогічну норму наведено у ст. 15 зазначеного Закону, викладеного у новій редакції).

Із судових рішень, про перегляд яких подано заяву, вбачається, що на виконання рішення суду про стягнення коштів з ДП «Донецька залізниця» на користь ПАТ «ВБР», яке набрало законної сили, видано відповідні накази. Тобто правовідносини у справі, яка розглядається, перейшли у стадію виконання судового рішення. Після цього ДП «Донецька залізниця» подало заяву про заміну його правонаступником - ПАТ «Українська залізниця».

Законом № 4442-VI визначено правові, економічні та організаційні особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування, 100 % акцій якого належать державі (далі - Товариство).

Зазначений Закон містить такі положення.

Утворення Товариства здійснюється за рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до законодавства з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Товариство утворюється як публічне акціонерне товариство, 100 % акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту України (далі - Укрзалізниця), а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття (далі - підприємства залізничного транспорту).

Статут Товариства затверджується Кабінетом Міністрів України. Засновником Товариства є держава в особі Кабінету Міністрів України.

Вищим органом Товариства є загальні збори. Функції загальних зборів виконує Кабінет Міністрів України.

Товариство є правонаступником усіх прав і обов'язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

Комісія з утворення Товариства у чотиримісячний строк з дня затвердження її складу подає центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, для затвердження у місячний строк зведений передавальний акт, зведений акт оцінки майна залізничного транспорту загального користування, а також проект статуту Товариства для подання Кабінетові Міністрів України. Зведені передавальний акт та акт оцінки складаються на основі узагальнених даних передавальних актів та актів оцінки, складених стосовно цілісного майнового комплексу кожного підприємства залізничного транспорту.

Розмір статутного капіталу Товариства визначається під час його утворення згідно із зведеним актом оцінки майна залізничного транспорту загального користування.

Пунктом 2 Перехідних та прикінцевих положень Закону № 4442-VI встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що спеціальним Законом № 4442-VI визначено пріоритет у застосуванні його норм, а саме: утворення товариства залізничного транспорту загального користування відбувається за рішенням Кабінету Міністрів України, який, крім іншого, виконує функції загальних зборів Товариства.

Відповідно до Закону № 4442-VI та на виконання його вимог Постановою № 200 утворено ПАТ «Українська залізниця» на базі Укрзалізниці, підприємств залізничного транспорту, які реорганізовуються шляхом злиття, згідно з додатком 1.

До переліку, наведеного у зазначеному додатку, включено й ДП «Донецька залізниця».

Пунктом 2 Постанови № 200 встановлено, що статутний капітал ПАТ «Українська залізниця» формується шляхом внесення до нього майна Укрзалізниці, підприємств, зазначених у додатку 1, крім майна, яке закріплюється за ПАТ «Українська залізниця» на праві господарського відання згідно із Законом № 4442-VI, та іншого майна, яке відповідно до законодавства не може бути включене до статутного капіталу.

За змістом п. 5 Постанови № 200 Міністерству інфраструктури доручено вжити заходів для припинення Укрзалізниці та підприємств, зазначених у додатку 1.

У межах своїх повноважень та на часткову зміну п. 5 Постанови № 200 Кабінет Міністрів України 12 листопада 2014 року прийняв Постанову № 604, згідно з якою майно (активи, власний капітал та зобов'язання) підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції (далі - майно), не включається до переліків і зведених актів інвентаризації майна, що затверджуються Міністерством інфраструктури відповідно до п. 5 зазначеної Постанови, а відображається в балансі (крім зобов'язань підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на тимчасово окупованій території) і закріплюється в частині активів за ПАТ «Українська залізниця» на праві господарського відання до проведення його інвентаризації та оцінки відповідно до п. 2 цієї Постанови.

Згідно з п. 2 Постанови № 604 комісії з утворення ПАТ «Українська залізниця» разом із Міністерством інфраструктури після завершення тимчасової окупації території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя та завершення проведення антитерористичної операції доручено провести інвентаризацію та оцінку майна і за результатами подати пропозиції щодо зміни статутного капіталу ПАТ «Українська залізниця» згідно із законодавством.

У подальшому Постановою № 735 затверджено Статут ПАТ «Українська залізниця».

Згідно з п.п. 1, 2 Статуту ПАТ «Українська залізниця» є юридичною особою, утвореною відповідно до Закону № 4442-VI, Постанови № 200; Товариство є правонаступником усіх прав і обов'язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту. Товариство є юридичною особою з дня державної реєстрації (п. 12 Статуту).

Товариство має у власності майно, внесене до його статутного капіталу, та/або інше майно, набуте ним на підставах, що не заборонені законодавством. Товариство здійснює володіння, користування та розпорядження таким майном згідно з метою своєї діяльності з урахуванням вимог законодавства та цього Статуту. За Товариством закріплено на праві господарського відання державне майно, що передане йому відповідно до законодавства. Товариство здійснює користування та розпорядження цим майном відповідно до мети своєї діяльності з урахуванням обмежень, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами та цим Статутом (п.п. 20, 21 Статуту).

Відповідно до п.п. 25, 26, 53, 54 Статуту засновником Товариства є держава в особі Кабінету Міністрів України. Управління корпоративними правами держави стосовно Товариства здійснює Кабінет Міністрів України. Управління корпоративними правами держави, переданими до статутного капіталу Товариства, здійснює Товариство. Єдиним акціонером Товариства є держава в особі Кабінету Міністрів України. Вищим органом є загальні збори акціонерів. Функції загальних зборів виконує Кабінет Міністрів України. Функції вищого органу, які передбачені законодавством, цим Статутом, а також внутрішніми документами Товариства, крім функцій, зазначених у п. 56 цього Статуту, здійснюються Кабінетом Міністрів України одноосібно.

Державну реєстрацію ПАТ «Українська залізниця» здійснено 21 жовтня 2015 року, про що свідчить відповідний запис у Реєстрі.

Відповідно до ст. 4 Закону України від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» (далі - Закон № 755-IV) у редакції, чинній на час здійснення державної реєстрації ПАТ «Українська залізниця», державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - це засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Реєстру. Порядок проведення державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців включає, зокрема, внесення відомостей про юридичну особу або фізичну особу - підприємця до Реєстру.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону № 755-IV якщо відомості, які підлягають внесенню до Реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Аналогічна норма закріплена у ч. 1 ст. 10 Закону № 755-IV в чинній редакції.

При розгляді справ, копії постанов у яких надано для порівняння, судами встановлено, що в Реєстрі міститься інформація про те, що ДП «Донецька залізниця» перебуває у стані припинення, проте запису про припинення у Реєстрі немає. Крім того, в Реєстрі містяться дані про юридичних осіб, правонаступником яких є ПАТ «Українська залізниця», серед яких зазначено ДП «Донецька залізниця». Водночас у цьому Реєстрі наведено інформацію про здійснення зв'язку з юридичною особою, зокрема відомості про те, що правонаступництво ПАТ «Українська залізниця» щодо ДП «Донецька залізниця» настає згідно з Постановою № 604 після внесення майна до статутного капіталу правонаступника.

Із комплексного аналізу зазначених норм права можна дійти висновку, що спеціальним Законом № 4442-VI визначено особливості утворення ПАТ «Українська залізниця», на виконання якого Кабінет Міністрів України прийняв відповідні нормативно-правові акти та діяв не тільки як вищий орган у системі органів виконавчої влади, а й як особа, яка на підставі цього Закону від імені держави здійснює функції вищого органу управління Товариством.

Зважаючи на викладене, питання правонаступництва ПАТ «Українська залізниця» стосовно ДП «Донецька залізниця» визначається спеціальним законом та прийнятими на його виконання постановами № 200 та № 604, які пов'язують перехід прав і обов'язків ДП «Донецька залізниця» до ПАТ «Українська залізниця» з інвентаризацією, складанням передавального акта та внесенням майна до статутного капіталу правонаступника.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду України, на які посилається заявник.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції у справі, що розглядається, правильно застосував норми матеріального права та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для заміни сторони - ДП «Донецька залізниця» правонаступником - ПАТ «Українська залізниця».

Разом із тим суд касаційної інстанції допустив неоднакове і неправильне застосування норм матеріального права, а тому постанова Вищого господарського суду України від 11 січня 2017 року у справі № 905/1775/15 підлягає скасуванню із залишенням у силі постанови Донецького апеляційного господарського суду від 8 листопада 2016 року.

Відповідно до ст. 49 ГПК стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує судовий збір за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з платіжним дорученням від 29 березня 2017 року № 98 ПАТ «Українська залізниця» сплачено судовий збір у розмірі 1 792,00 грн за подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України відповідно.

Таким чином, із ДП «Донецька залізниця» підлягають стягненню на користь ПАТ «Українська залізниця» витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 792,00 грн.

Керуючись п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст. 11123, 11124, 11125 ГПК, Судова палата у господарських справах Верховного Суду України

п о с т а н о в и л а:

Заяву публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про перегляд Верховним Судом України ухвали Господарського суду Донецької області від 10 серпня 2016 року та постанови Вищого господарського суду України від 11 січня 2017 року у справі № 905/1775/15 задовольнити частково.

Постанову Вищого господарського суду України від 11 січня 2017 року скасувати, постанову Донецького апеляційного господарського суду від 8 листопада 2016 року залишити в силі.

Стягнути з державного підприємства «Донецька залізниця» на користь публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» 1 792,00 грн (тисячу сімсот дев'яносто дві гривні 00 копійок) за подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

Видачу наказу доручити Господарському суду Донецької області.

Постанова є остаточною і може бути оскаржена тільки з підстави, передбаченої п. 4 ч. 1 ст. 11116 ГПК.

Головуючий Т.Є. Жайворонок
Судді:І.С. Берднік
А.А. Ємець