ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" червня 2017 р.Справа № 922/1510/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Косма К.І.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківське фармацевтичне підприємство «Здоров'я народу», м. Харків
до ОСОБА_1 компанії "Дорі-Дармон" РУз, м. Ташкент
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківське фармацевтичне підприємство «Здоров'я народу», м. Харків звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_1 компанії "Дорі-Дармон" РУз, м. Ташкент про стягнення заборгованості в розмірі 42000,00 дол. США та пені в розмірі 9450,00 дол. США.

До позовної заяви ТОВ «Харківське фармацевтичне підприємство «Здоров'я народу» надало клопотання, в якому просило суд відстрочити сплату судового збору у зв`язку з скрутним матеріальним становищем, значними фінансовими втратами, які обумовлені змінами до Податкового кодексу України та прийняттям Закону України від 27.03.2014 р. "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні".

Ухвалою господарського суду від 15.05.2017 було порушено провадження по справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 27.06.2017 о 10:00 год та вирішено, у відповідності до Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності (20.03.1992) оформити Доручення про вручення документів та звернутись до Компетентного суду Республіки Узбекистан. Провадження по справі було зупинено.

Ухвалою господарського суду від 23.05.2017 року по справі №922/1510/17 відстрочено сплату судового збору у справі 922/1510/17 Товариству з обмеженою відповідальністю «Харківське фармацевтичне підприємство «Здоров'я народу» до 27.06.2017 року".

19.06.2017 через відділ діловодства Господарського суду Харківської області представником позивача було подано клопотання про залишення позовних вимог без розгляду.

Представник відповідача, в судове засідання не з'явився.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, відповідач ОСОБА_1 компанія "Дорі-Дармон" РУз, м. Ташкент по справі є нерезидентом - зареєстрованим в Узбекистані за адресою: (100021, м.Ташкент, пл.Чорсу,21).

Відповідно до ст. 124 ГПК України підсудність справ за участю іноземних суб'єктів визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно статті 125 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Таким чином, про розгляд справи відповідача було повідомлено в порядку, передбаченому міжнародним договором.

Порядок передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном регулюється Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, до якої Україна приєдналася 19.10.2000р., прийнявши відповідний нормативний акт - Закон України "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах".

Згідно зі статтею 5 зазначеної Угоди, компетентні суди та інші органи держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав зобов'язуються надавати взаємну правову допомогу. Взаємне надання правової допомоги включає вручення і пересилання документів і виконання процесуальних дій, зокрема проведення експертизи, заслуховування Сторін, свідків, експертів та інших осіб. При виконанні доручень про надання правової допомоги компетентні суди та інші органи, в яких просять допомоги, застосовують законодавство своєї держави. При зверненні про надання правової допомоги та виконання рішень прологом, викладаються мовою запитуючої, або російською мовою.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

З наведеного вище випливає, що чинним законодавством України на позивача покладено обов'язок доказування наявності обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог та подання суду відповідних доказів, необхідних для всебічного розгляду справи. І лише у випадку обґрунтованої неспроможності самостійно здобути відповідні докази, сторона спору взмозі клопотати перед судом про здобуття таких доказів судом безпосередньо.

Поряд з цим, позивач не подав на вимогу суду без поважних причин витребувані докази сплати судового збору у порядку передбаченому законом України "Про судовий збір", відстрочення якого було здійснено ухвалою суду від 23.05.2017 року.

Крім того, на вимогу суду позивач не надав:

- оригінали документів, копії яких додані до позовної заяви для огляду у судовому засіданні, довідку з обслуговуючого банку про наявність відкритих рахунків, власне письмове підтвердження того, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та немає рішення цих органів з такого спору;

- оформлений з урахуванням ст. 13 Закону України "Про міжнародне приватне право" документ, що є доказом правосуб'єктності відповідача (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру, тощо).

Далі, відповідач у цій справі також не надав на вимогу суду письмового відзиву на позов з доказами, що його підтверджують, внаслідок чого суд також не має змоги з'ясувати його позицію стосовно заявлених до нього позовних вимог.

Наведені обставинами неподання учасниками процесу необхідних письмових доказів до суду та через їх відсутність у судовому засіданні перешкоджають вирішенню спору, оскільки господарський суд не має можливості достовірно встановити обставини справи. Не можуть ці процесуальні перешкоди бути усунуті і судом без присутності представників сторін спору, а за їх відсутності вирішити спір по суті заявлених вимог можливим не видається.

Відповідно до п. 5 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Отже, суд констатує, що не має змоги встановити фактичні обставини справи, оскільки учасниками процесу не подано суду тих документальних доказів на їх підтвердження, які в порядку ст. ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу необхідні для правильного та всебічного розгляду спору.

Слід зауважити, що аналіз наявних у справі матеріалів не надає можливості позитивно для позивача розглянути спір по суті. Так само, немає достатніх підстав і для відмови у задоволенні позову, оскільки відповідачем так само не викладено свою письмову позицію стосовно, заявленого до нього спору з доказами в її обґрунтування.

Згідно пунктів 2.3., 3.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 року зазначено, що неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК. У разі неподання учасником судового процесу з неповажних причин або без повідомлення причин матеріалів та інших доказів, витребуваних господарським судом, останній може здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами та доказами або, з огляду на обставини конкретної справи, залишити позов без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК.

За таких обставин, враховуючи ненадання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, що необхідні для вирішення спору, суд вважає доцільним залишити позов без розгляду, відповідно до п. 5 ст. 81 ГПК України.

При цьому, суд не вбачає можливим ухвалити рішення у справі з наданих до неї документів виходячи з наступного.

Згідно п. п. 2, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року N 14 "Про судове рішення у цивільній справі", обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. У мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, відсутність у матеріалах даної справи витребуваних судом доказів унеможливлює виконання вимог процесуального закону щодо обґрунтованості судового рішення. При цьому це стосується як позитивного (про задоволення позову) та к і негативного (про відмову в позові) рішення. Недопустимість доказування, котре ґрунтується на припущеннях, унеможливлює як задоволення позовних вимог так і відмови в задоволенні цих вимог, адже останнє означатиме підтвердження в судовому порядку припущення про законність дій чи бездіяльності учасників судового процесу, без достатніх на то правових підстав.

За таких обставин, враховуючи відсутність витребуваних у позивача документів та відсутність клопотання представника позивача щодо витребування зазначених доказів в інших осіб , що унеможливлює всебічний, повний та об'єктивний розгляд справи, суд залишає даний позов без розгляду.

При цьому судові витрати, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, відносяться на рахунок позивача у повному обсязі з огляду на те, що за приписами п.4.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.11. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у вирішенні питань розподілу судових витрат необхідно мати на увазі, що за змістом пункту 4 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" залишення позову без розгляду тягне за собою повернення сплачених сум судового збору за клопотанням особи, яка їх сплатила (за винятком випадку, коли позов залишено без розгляду в зв'язку з повторною неявкою представника позивача на виклик у засідання господарського суду або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням), якщо такі дії перешкоджали вирішенню спору).

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з ч. 4 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, після усунення обставин, які зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 33, 43, п. 4 ст. 65, п. 5 ст. 81, ст. 86 ГПК України

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківське фармацевтичне підприємство «Здоров'я народу», залишити без розгляду .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 ГПК України, після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, Позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

Суддя ОСОБА_2