РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2017 р. Справа № 903/654/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючої судді Коломис В.В.

суддів Тимошенко О.М.

суддів Огороднік К.М.

при секретарі судового засідання Величко К.Я.

розглянувши апеляційну скаргу кредитора - Публічного акціонерного товариства "БМ БАНК" на ухвалу господарського суду Волинської області від 17.05.17 р.

у справі № 903/654/17 (суддя Шум Микола Сергійович )

за заявою Ліквідаційної комісії Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинькомунпостач"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинькомунпостач"

про визнання банкрутом

за участю представників сторін:

арбітражного керуючого - ОСОБА_1;

боржника - не з'явився;

кредиторів - не з'явилися;

апелянта - ОСОБА_2 (довіреність №05-5/86 від 16.12.2016р.).

Судом розяснено представникам сторін права та обовязки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Волинської області від 17.05.2017 року у справі №903/654/16 в задоволенні заяви ПАТ "БМ Банк" про забезпечення скарги на дії арбітражного керуючого - ліквідатора у справі №903/654/16 - відмовлено. В задоволенні скарги ПАТ "БМ Банк" на дії ліквідатора - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, кредитор - ПАТ "БМ Банк" звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу місцевого господарського суду скасувати та прийняти нову ухвалу, якою скаргу ПАТ "БМ Банк" на на дії арбітражного керуючого - ліквідатора задоволити.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення господарським судом Волинської області норм матеріального та процесуального права, а також на невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого суду, обставинам справи.

Ліквідатор у відзиві на апеляційну скаргу вважає оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду законною та обгрунтованою, а тому просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Безпосередньо в судовому засіданні представник банку та ліквідатор повністю підтримали вимоги та доводи, викладені відповідно в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.

Інші учасники провадження у справі в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, витребуваного ухвалою апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу не надали.

Враховуючи положення ст.102 ГПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, а також те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про час і місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника банку та арбітражного керуючого, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, ухвалу місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Волинської області від 19.09.2016 року порушено провадження у справі №903/634/16 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Волинькомунпостач"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів ТОВ "Волинькомунпостач".

Постановою господарського суду Волинської області від 29.09.2016 року у справі №903/654/16 товариство з обмеженою відповідальністю "Волинькомунпостач" визнано банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців до 29 вересня 2017 року; ліквідатором банкрута призначено голову ліквідаційної комісії ОСОБА_1.

10.05.2017 року на адресу місцевого господарського суду від кредитора - Публічного акціонерного товариства "БМ Банк" надійшла скарга на дії арбітражного керуючого (вх.№01-76/6/17), в якій останній просить суд:

- скасувати призначений на 25 травня 2017 року повторний аукціон з продажу цілісного майнового комплексу банкрута ОСОБА_3 "Волинькомунпостач", з можливістю зниження початкової вартості на тому ж аукціоні, але не нижче, ніж до граничної вартості, яка становить 50% початкової вартості, організатором проведення якого є ОСОБА_3 "Воля Луцьк";

- призначити проведення аукціону на умовах, що визначені АТ "БМ Банк", як іпотекодержателем, для продажу майна банкрута ОСОБА_3 "Волинькомунпостач", а саме: продаж з аукціону заставного майна банкрута ОСОБА_3 "Волинькомунпостач" (по договору іпотеки від 06.03.2008 р., посвідченому приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим №1490, банку передано в іпотеку: нерухоме майно - комплекс будівель і споруд, який в цілому складається з: будівлі контори № 1; будівлі складу № 2; будівлі складу № 3, що розташовані за адресою: Волинська область, м.Луцьк вул.Дубнівська (вул.50 років СРСР), буд.22.) провести окремим лотом з початковою ціною продажу 4 123 300,00 (чотири мільйони сто двадцять три тисячі триста гривень 00 копійок) грн. без ПДВ без можливості зниження початкової вартості;

- зобов'язати торгуючу організацію - організатора аукціону вказувати в оголошеннях про продаж майна боржника повну та достовірну інформацію стосовно юридичної та тактичної адреси організатора аукціону та місця проведення торгів, а також зазначати в таких оголошеннях посаду та прізвище посадових осіб, які наділені правом підпису відповідно до статутних документів.

Крім того, 11.05.2017 року від ПАТ "БМ Банк" надішла заява про забезпечення поданої скарги.

Місцевий господарський суд, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга на дії ліквідатора та заява про забезпечення поданої скарги, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги ПАТ "БМ Банк" на дії арбітражного керуючого та заяви про забезпечення поданої скарги.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно ст.66 ГПК України заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора або з ініціативи господарського суду, як гарантія реального виконання рішення суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Згідно ч.3 п.1 постанови Пленуму ВГСУ №16 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Як вбачається, в заяві ПАТ "БМ Банк" про забезпечення поданої скарги не наведено обставин та не додано доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів до забезпечення скагри шляхом заборони ОСОБА_3" Воля Луцьк" - організатору торгів з продажу майна банкрута ОСОБА_3 "Волинькомунпостач" проводити повторний аукціон з продажу цілісного майнового комплксу банкрута ОСОБА_3 "Волинькомунпостач", який призначено на 25 травня 2017р., може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду по суті скарги банку, наслідком чого стане заподіяння значної матеріальної шкоди банку та його вкладникам через неповернення кредитних коштів в належному розмірі, з огляду на що місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ПАТ "БМ Банк" про забезпечення поданої скарги.

Щодо скарги ПАТ "БМ Банк" на дії ліквідатора, то колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч.2 ст.41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство) ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження зокрема: приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

Частиною першою статті 44 Закону про банкрутство встановлено, що після проведення інвентаризації та оцінки майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута такими способами: проведення аукціону; продаж безпосередньо юридичній або фізичній особі. Вибір способів продажу активів здійснюється ліквідатором з метою забезпечення його відчуження за найвищою ціною.

Як вбачається з матеріалів справи, ліквідатором було сформовано ліквідаційну масу банкрута, що відображено у відповідній довідці про проведення інвентаризації наявного майна № 1 від 18.10.2016р. і складається з наступних активів:

- будівля контори № 1 /літера А-2/ загальною площею 543,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Дубнівська, 22;

- будівля складу № 2 /літера В-1/ площею 379,0 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Дубнівська, 22;

- будівля складу № 3 /літера Г-1/ площею 443,0 кв.м., що знаходиться за адресою; м. Луцьк, вул. Дубнівська, 22;

- прохідна /літера Д-1/ площею 45,0 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Дубнівська, 22.

В процесі інвентаризації ліквідатором встановлено, що частина майна ОСОБА_3 "Волинькомунпостач" є предметом забезпечення виконання зобов'язань гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_6 перед ПАТ "БМ Банк".

Відповідно до ч.4 ст.42 Закону про банкрутство, майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує. ОСОБА_7 майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

20 жовтня 2016 року у друкованому ЗМІ "Афіша Волині" ліквідатором було розміщено оголошення про відбір (конкурс) торгуючих організацій по проведенню аукціонів з продажу ліквідаційної маси банкрута ТОВ "Волинькомунпостач". На адресу ліквідатора надійшло три пропозиції. У відповідності до рішення про визначення організатора аукціону з продажу майна боржника ТОВ "Волинькомунпостач" від 25.10.2016р. організатором торгів було визначено ТОВ "Воля Луцьк".

В подальшому, в порядку ч.4 ст.42 Закону про банкрутство ліквідатором ОСОБА_1 21.11.2016р. було направлено відповідний лист №1 про отримання згоди на продаж, адресований забезпеченому кредитору - ПАТ "БМ Банк". У відповіді на даний лист кредитор - ПАТ "БМ Банк" просив ліквідатора надати додаткову інформацію.

Листом №4 від 05.12.2016 року ліквідатором було надано кредиторові запитувану інформацію та розяснено, що продаж майна банкрута як заставного так і незаставного буде здійснюватись у відповідності до норм Закону, зокрема згідно із ст.65 де передбачено, що у разі закінчення аукціону без визначення переможця протягом місяця (у разі продажу нерухомого майна - двох місяців) організатор аукціону зобов'язаний провести повторний аукціон. Початковою вартістю повторного аукціону, другого повторного аукціону є вартість, зменшена на 20 відсотків щодо початкової вартості відповідно попереднього аукціону, попереднього повторного аукціону (т.2, а.с.48-51).

Оскільки ПАТ "БМ Банк" згоди на продаж майна банкрута, яке є предметом забезпечення надано не було, ліквідатор 30.01.2017 року звернувся до суду з клопотанням № 3 від 30.01.2017р. про надання дозволу на продаж заставного майна банкрута, про що проінформував кредитора (т.2, а.с.48).

Ухвалою господарського суду Волинської області від 31.01.2017 року у справі №903/654/16 клопотання ліквідатора ОСОБА_1 про надання дозволу на продаж заставного майна банкрута призначено до розгляду в судовому засіданні 13.02.2017 року.

01.02.2017 року забезпеченим кредитором було надано відповідну згоду (заява № 30-04/25 від 01.02.17р.) на продаж з аукціону заставного майна у складі цілісного майнового комплексу банкрута з початковою вартістю продажу 15 897 857,43 грн.

07.02.2017 року на адресу місцевого господарського суду від ліквідатора ОСОБА_1 надійшла заява про відмову від заяви №3 від 30.01.2017р. про надання дозволу на продаж заставного майна банкрута (т.2, а.с.52).

Ухвалою господарського суду Волинської області від 13.02.2017 року у справі №903/654/16 заяву від 07.02.2017р. про відмову від заяви про надання дозволу на продаж заставного майна банкрута по справі №903/654/16 за заявою ліквідаційної комісії ТОВ "Волинькомунпостач" про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Волинькомунпостач"; провадження у справі в частині розгляду заяви №3 від 30.01.2017р. про надання дозволу на продаж заставного майна банкрута припинено.

Відповідно до договору - доручення про організацію та проведення аукціону від 27.10.2016р. організатором торгів ТОВ "Воля Луцьк" було опубліковано на сайтах інформацію щодо проведення аукціону з продажу майна банкрута 28.04.2017р.

ОСОБА_7 ліквідаційної маси було виставлено на аукціон одним лотом у вигляді цілісного майнового комплексу за початковою ціною, що відповідала загальному розміру кредиторських вимог - 15 897 857,43 грн.

Вказану інформацію ТОВ "Воля Луцьк" було доведено до відома забезпеченого кредитора ПАТ "БМ Банк" повідомленням № 1 від 28.03.17р. (т.2, а.с.106).

Вказаний аукціон не відбувся у звязку з відсутністю зареєстрованих учасників. В подальшому було опубліковано на сайтах інформацію щодо проведення аукціону з продажу майна банкрута. Дата проведення аукціону - 25.05.2017р. об 10:00 год., про що ТОВ "Воля Луцьк" було повідомлено забезпеченого кредитора ПАТ "БМ Банк" повідомленням № 2 від 19.04.17р. (т.2, а.с.116).

Вказаний аукціон не відбувся у зв'язку з відсутністю зареєстрованих учасників.

В свою чергу, ліквідатор направив на адресу АТ "БМ Банк" лист № 2 від 31.03.2017р. з проханням надати реквізити поточного рахунку для перерахування коштів, які будуть отримані від продажу заставного майна банкрута. Листом № 30-04/75 від 04.04.2017р. відповідні реквізити було надано (т.2, а.с.117).

Як вбачається, скаржник у своїй скарзі посилається на те, що в порушення ч.4 ст.42 Закону про банкрутство, торгуючою організацією ТОВ "Воля Луцьк" було зареєстроване оголошення на офіційних сайтах Міністерства юстиції України та ВГСУ про те, що 25 травня 2017 року проводиться повторний аукціон з можливістю зниження початкової вартості на тому ж аукціоні, але не нижче, ніж до граничної вартості, яка становить 50% початкової вартості.

На думку скаржника такий порядок суперечить дозволу банку, наданому арбітражному керуючому- ліквідатору ОСОБА_1 в листі №30-04/3 від 05 січня 2017 року про умови та порядок проведення аукціону, та не відповідає вимогам п.5 ст.44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Також скаржник зазначає, що арбітражний керуючий - ліквідатор ОСОБА_1 проводить продаж заставного майна у вигляді цілісного майнового комплексу, в тому числі разом з майном, що не знаходиться в забезпеченні, що унеможливить справедливий розподіл коштів між кредиторами ОСОБА_3 "Волинькомунпостач". Отже, на думку ПАТ "БМ Банк" реалізацію майна ТОВ "Волинькомунпостач" слід проводити окремими лотами.

Колегія суддів зазначає, що така позиція забезпеченого кредитора суперечить вимогам ч.1 ст.43 та ч.5 ст.44 Закону про банкрутство, якими передбачено, що продаж майна банкрута здійснюється ліквідатором у вигляді цілісного майнового комплексу за початковою вартістю, що становить сукупність визнаних у встановленому порядку вимог кредиторів.

Відповідно до ч.5 ст.44 Закону про банкрутство, ліквідатор здійснює продаж майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу. У разі якщо продати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося, ліквідатор здійснює продаж майна боржника частинами.

Отже, продаж майна частинами можливе лише у разі якщо продати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося.

Частиною другою статті 49 Закону про банкрутство встановлено, що продажу підлягають всі види майна боржника, призначеного для здійснення господарської діяльності, за винятком прав і обов'язків, які не можуть бути передані іншим особам.

Із системного аналізу положень ч.4 ст.42, ч.5 ст.44 та ч.2 ст.49 Закону про банкрутство слідує, що хоча майно банкрута, що є предметом забезпечення не включається до складу ліквідаційної маси, однак включається до цілісного майнового комплексу, оскільки до цілісного майнового комплексу входять усі види активів банкрута.

Частиною першою статті 43 Закону про банкрутство встановлено, що майно, яке підлягає реалізації у ліквідаційній процедурі, оцінюється ліквідатором. Початковою вартістю цілісного майнового комплексу є сукупність визнаних у встановленому цим Законом порядку вимог кредиторів.

Відповідно до ч.1 ст.49 Закону про банкрутство, продаж майна боржника в провадженні у справі про банкрутство здійснюється в порядку, встановленому цим Законом, шляхом проведення торгів у формі аукціону, за винятком майна, продаж якого відповідно до законодавства України здійснюється шляхом проведення закритих торгів.

При цьому, порядок продажу майна банкрута прописано у відповідному розділі IV Закону про банкрутство "ОСОБА_7 В ПРОВАДЖЕННІ У СПРАВІ ПРО БАНКРУТСТВО", де в ст.ст. 49-76 деталізовано ряд спірних питань: щодо встановлення початкової вартості продажу, проведення повторного аукціону та другого повторного аукціону тощо.

Слід зазначити, що повторний та другий повторний аукціони передбачені у Законі про банкрутство для того, щоб запобігти ситуаціям, коли майно неможливо продати із-за його завищеної початкової вартості. Слід мати на увазі, що оцінка майна, зокрема цілісного майнового комплексу, це всього лише певний прогноз щодо ціни, яку, можливо, можна виручити за майно.

Слід також врахувати, що заниження початкової вартості майна, що продається на аукціоні, не створює небезпеки. Якщо виконані всі вимоги Закону, особливо щодо оприлюднення інформації про аукціон та щодо строків його проведення, то покупці на аукціоні самі у конкурентній боротьбі визначать справедливу ціну.

Натомість, якщо початкова вартість майна завищена, то єдиним способом подолання такої вади є проведення аукціону з можливістю зниження податкової вартості. Це є особливо актуальним для продажу цілісного майнового комплексу.

Суд вважає, що продаж цілісного майнового комплексу одному покупцю дозволить отримати вищу ціну, ніж в разі продажу цього майна як окремих речей різним покупцям.

Крім того, слід зазначити, що прийняття рішення про визначення складу майна банкрута в разі його продажу частинами в ліквідаційній процедурі належить до компетенції комітету кредиторів згідно з положеннями частини 8 статті 26 Закону про банкрутство, а відтак вимога забезпеченого кредитора щодо продажу майна банкрута окремими лотами є безпідставною та необгрунтованою.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що ліквідаційна маса банкрута, яку пропонується ПАТ "БМ Банк" виставити на продаж окремими лотами, складається із чотирьох обєктів нерухомого майна (три з яких перебувають в іпотеці), що розташовані на одній земельній ділянці по вул. Дубнівська, 22 в м. Луцьку, що перебуває в постійному користуванні ТОВ "Волинькомунпостач" на підставі Державного акта на право постійного користування земельною ділянкою. Майно інших осіб на вказаній території відсутнє. Тобто, вказаний комплекс будівель повністю відповідає визначенню цілісного майнового комплексу відповідно до ст.191 Цивільного кодексу України, ч.3 ст.66 Господарського кодексу України, абз.12 п.3 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 р. №1440, на визначення цілісного майнового комплексу, встановлені у Законі України "Про податок на додану вартість", п.4 постанов Кабінету Міністрів України "Про затвердження Методики оцінки вартості майна під час приватизації" від 22.07.1998 р. №1114 та від 12.10.2000 р. №1554, п.1.1 наказу Фонду державного майна України "Про положення про порядок віднесення майна до такого, що включається до складу цілісних майнових комплексів державних підприємств, які не підлягають приватизації".

Посилання скаржника на відсутність згоди забезпеченого кредитора перед проведенням повторного аукціону, колегія суддів вважає безпідставними з огляду на таке.

Статтею 65 Закону про банкрутство передбачено особливості проведення повторного аукціону і згідно якої, якщо інше не встановлено договором, у разі закінчення аукціону без визначення переможця протягом місяця (у разі продажу нерухомого майна - двох місяців) організатор аукціону зобов'язаний провести повторний аукціон. Якщо інше не встановлено договором, у разі закінчення повторного аукціону без визначення переможця протягом місяця організатор аукціону зобов'язаний провести другий повторний аукціон. Якщо інше не встановлено договором, початковою вартістю повторного аукціону, другого повторного аукціону є вартість, зменшена на 20 відсотків щодо початкової вартості відповідно попереднього аукціону, попереднього повторного аукціону.

Відповідно до ч.2 ст.66 Закону про банкрутство, повторний аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості, але не нижче, ніж до граничної вартості, яка становить 50 відсотків початкової вартості, вказаної в оголошенні про проведення аукціону.

Суд зазначає, що функції з оцінки та продажу майна, в тому числі яке перебуває у заставі, здійснює виключно ліквідатор, і відповідно погодження умов оцінки та продажу такого майна з заставним кредитором нормами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не передбачено.

З огляду на вищевикладені положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" надання згоди кредитором, вимоги якого забезпечені майном боржника, на реалізацію такого майна повинно здійснюватись одноразово перед початком процедури продажу, при цьому Закон про банкрутство не передбачає надання повторної згоди та не передбачає права кредитора обмежувати можливість зниження початкової вартості, якщо це передбачено Законом, а також не передбачає обов'язку ліквідатора погоджувати порядок реалізації заставного майна на повторному і другому повторному аукціоні, оскільки цей порядок також передбачений Законом (зазначена позиція узгоджується із наявною судовою практикою, зокрема у постанові ВГСУ від 05 липня 2016 року у справі № 10/95-09).

Також безпідставними є твердження апелянта щодо порушень торгуючою організацією вимог щодо оголошень, оскільки наявність будь - яких порушень, які б містилися в оголошеннях про проведення торгів, опублікованих на відповідних офіційних сайтах МЮУ та ВГСУ, скаржником не підтверджена належними та допустимими доказами в порядку ГПК України. Також слід зазначити, що надсилання повідомлень на адресу забезпеченого кредитора про день, час і місце проведення прилюдних торгів та про початкову ціну продажу майна не входить до обовязків організатора аукціону згідно Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а в даному випадку було ініціативою ліквідатора, про що інформовано ТОВ "Воля Луцьк", з огляду на що зауваження апелянта до змісту і форми вказаного повідомлення про торги є безпідставною (зазначене узгоджується з позицією Вищого господарського суду України, викладеною в постанові від 04.04.2017 року у справі №15/293-Б).

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що доводи скарги ПАТ "БМ Банк" на дії ліквідатора не містять конкретних доказів порушення арбітражним керуючим ОСОБА_1 норм законодавства та прав кредиторів банкрута під час виконання повноважень ліквідатора, місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги ПАТ "БМ Банк" на дії арбітражного керуючого.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржником не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування рішення місцевого господарського суду. Посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала господарського суду Волинської області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105,106 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "БМ БАНК" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Волинської області від 17.05.2017 року у справі №903/654/16 - залишити без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Огороднік К.М.