ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 рокуСправа № 912/1102/17
Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Вавренюк Л.С. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/1102/17

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Агродар ЛТД", м. Олександрія Кіровоградської області

до відповідача 1: Онуфріївської районної державної адміністрації, смт. Онуфріївка Кіровоградської області

та до відповідача 2: товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроінвестагро", м. Олександрія Кіровоградської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Куцеволівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, с.Куцеволівка, Онуфріївський район, Кіровоградська область.

про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсними договорів.

Представники:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність № б/н від 05.01.2017 р.;

від позивача - ОСОБА_2, адвокат;

від відповідача 1 (Онуфріївська РДА) - участі не брали;

від відповідача 2 (ТОВ "Дніпроінвестагро") - ОСОБА_3, директор;

від 3-ї особи - участі не брали.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агродар ЛТД" звернулося до господарського суду з позовною заявою про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Онуфріївської РДА Кіровоградської області від 27.02.2017 р. №84-р, визнання недійсними договорів оренди землі від 06.03.2017 року, укладених між Онуфріївською РДА Кіровоградської області та ТОВ "Дніпроінвестагро".

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує порушенням відповідачем 1 та відповідачем 2 охоронюваного законом інтересу позивача шляхом прийняття оспорюваного розпорядження та укладення оспорюваних договорів. Позивач стверджує, що оспорюване розпорядження голови Онуфріївської РДА прийняте з порушенням вимог ст. 19 Конституції України, ст. 19 Закону України "Про оренду землі" та Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо правової долі земельних ділянок, власники яких померли". Вимогу про визнання недійсними оспорюваних догорів позивач мотивує нормами ст. ст. 203, 215 Цивільного кодексу України.

02.06.2017 р. позивачем до суду подано заяву про уточнення позовних вимог, згідно змісту якої позовні вимоги про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок доповнено кадастровими номерами цих ділянок.

Оскільки подана позивачем заява не суперечить вимогам ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд розглядає вимоги позивача в редакції зазначеної заяви (а.с. 111 том 2).

Згідно письмового відзиву на позов, Онуфріївська районна державна адміністрація (відповідач 1) заперечила проти задоволення позовних вимог з наступних підстав:

- організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками визначено Законом України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)". З положень зазначеного закону слідує, що нерозподілені (не витребувані) земельні ділянки частки (паї) не є землями державної чи комунальної власності, а перебувають лише у розпорядженні відповідних рад та адміністрацій, а відтак надання таких ділянок у користування здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування відповідно до наданих їм повноважень та до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку. Таким чином, стверджує відповідач 1, діючим законодавством України прямо визначено наявність права, зокрема, державним адміністраціям розпоряджатися не витребуваними (не розподіленими) земельними ділянками з метою надання їх в оренду. На чотири земельні ділянки, які виступають об'єктами оренди за спірним договорами, громадянам членам колишнього КСП "Дніпро" видано сертифікати на право на земельну ділянку частку (пай), а відтак, відповідно до ст. 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", ці земельні ділянки належать до не витребуваних земельних часток (паїв);

- на момент підготовки та підписання спірного розпорядження були відсутні відомості про видачу власникам спірних земельних ділянок Державних актів на право власності;

- згідно діючих законодавчих актів, що передбачають державну реєстрацію права оренди на розподілені (не витребувані) земельні ділянки, як самостійного об'єкту цивільних прав після їх формування та реєстрації в Державному земельному кадастрі, не можуть заслуговувати на увагу доводи позивача про відсутність в Онуфріївської РДА повноважень на розпорядження такими земельними ділянками з посиланням на те, що надані Онуфріївською РДА в оренду ТОВ "Дніпроінвестагро" за спірними договорами земельні ділянки є сформованими ділянками, з визначенням їх форми власності. До того ж, до не витребуваних відносять не лише земельні ділянки, на які власниками не були отримані відповідні сертифікати, а й земельні ділянки, щодо яких зборами членів реформованого КСП "Дніпро" прийнято рішення про розподіл між власниками земельних ділянок часток (паїв), однак право власності на такі земельні ділянки не було оформлено відповідно до вимог законодавства;

- позивачем на підтвердження своїх доводів не було надано документального підтвердження відомостей щодо місця і дати відкриття спадщини, відомостей про спадкоємців та прийняття ними спадщини по кожній із спірних земельних ділянок для встановлення обставин наявності або відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, можливого усунення їх від права спадкування, неприйняття ними спадщини, а також можливої відмови від її прийняття після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини;

- включення земельної ділянки до складу спадщини не може бути підставою для скасування спірного рішення та визнання недійсним договору оренди землі на земельну ділянку, яка вже надана в оренду з інших підстав (в тому числі як не витребувана земельна ділянка);

- посилання позивача на укладення між ним та Куцеволівською сільською радою договорів оренди щодо спірних земельних ділянок не може свідчити про наявність у позивача права оренди на такі земельні ділянки, оскільки зазначені договори не підлягали державній реєстрації, саме з якою пов'язується виникнення права оренди земельної ділянки. Враховуючи відсутність в позивача права оренди на зазначені земельні ділянки, відсутні підстави вважати права позивача порушеними;

- за відсутності у позивача права оренди та статусу землекористувача, він наділений правом оспорювати акт органу державної влади щодо розпорядження земельними ділянками та укладені на підставі нього договори оренди земельних ділянок (а.с. 157-161 том 1).

ТОВ "Дніпроінвестагро" (відповідач 2) також заперечило проти задоволення позовних вимог, про що останнім подано до суду письмовий відзив на позов (а.с. 177-183 том 1). З підстав аналогічним наведеним відповідачем 1 у письмовому відзиві на позов, відповідач 2 стверджує, що Онуфріївською РДА спірне розпорядження прийняте у відповідності до вимог чинного законодавства, спірні земельні ділянки передані в оренду відповідачу 2 з дотриманням вимог законодавства та в межах наданих районній державній адміністрації повноважень, тоді як у позивача відсутнє суб'єктивне право, з метою захисту якого останній звернувся до суду.

11.05.2017 р. на електронну адресу господарського суду надішли письмові пояснення третьої особи у справі - Куцеволівської сільської ради, у відповідності до яких третя особа зазначає, що передані в оренду відповідачу 2 земельні ділянки на підставі спірного розпорядження голови Онуфріївської РДА не мають відношення до не витребуваних паїв, оскільки на них видані державні акти на право власності на земельні ділянки. Тому положення ст. 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" на спірні земельні ділянки не поширюється, райдержадміністрація не мала права здійснювати державну реєстрацію прав оренди ТОВ "Дніпроінвестагро" на зазначені земельні ділянки (а.с. 1-2 том 2).

В ході судового розгляду справи позивачем, відповідачем 1, відповідачем 2 та третьою особою надавались до суду додаткові письмові пояснення (а.с. 64-65 том 2, 73-77 том 2, 106-110 том 2, 112-114 том 2, 157 том 2, 221-222 том 2, 223-224 том 2), які враховані господарським судом при вирішення спору по суті.

У судовому засіданні 27.06.2017 р. представники позивача, відповідача 2 підтримали свої правові позиції відносно предмету спору.

Представники відповідача 1 та третьої особи у справі участі в судовому засіданні не брали, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення зазначеним особам ухвали суду від 20.06.2017 р. (а.с. 216-217 том 2).

Розглянувши наявні у справі матеріали та оцінивши подані докази, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив наступні обставини.

27.02.2017 р. головою Онуфріївської РДА прийнято розпорядження № 84-р "Про затвердження технічної документації по встановленню (відновленню) меж земельних ділянок та передачі їх в оренду ТОВ "Дніпроінвестагро" (далі - спірне розпорядження), у відповідності до якого, посилаючись на ст.ст. 6, 21, 41 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", ст.ст. 17, 19, 93, 125, 126 Земельного кодексу України, ст. 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", відповідачем 1:

- затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), земельна ділянка № 368, кадастровий номер :02:000:0368, загальною площею 2,9529 га, в тому числі 2,9529 га ріллі; земельна ділянка № 669, кадастровий номер :02:000:0669, загальною площею 3,0082 га, в тому числі 3,0082 га ріллі, земельна ділянка № 824, кадастровий номер :02:000:0824, загальною площею 2,9525 га, в тому числі 2,9525 га ріллі; земельна ділянка № 1134, кадастровий номер :02:000:1134, загальною площею 2,8273 га, в тому числі 2,8273 га ріллі, із земель не витребуваних земельних часток (паїв), які передаються в оренду терміном на 7 років ТОВ "Дніпроінвестагро" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Куцеволівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області з орендною платою 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (пункт 1);

- передано в оренду терміном на 7 років ТОВ "Дніпроінвестагро" земельну ділянку № 368, кадастровий номер :02:000:0368, загальною площею 2,9529 га, в тому числі 2,9529 га ріллі; земельну ділянку № 669, кадастровий номер :02:000:0669, загальною площею 3,0082 га, в тому числі 3,0082 га ріллі, земельну ділянку № 824, кадастровий номер :02:000:0824, загальною площею 2,9525 га, в тому числі 2,9525 га ріллі; земельну ділянку № 1134, кадастровий номер :02:000:1134, загальною площею 2,8273 га, в тому числі 2,8273 га ріллі, із земель не витребуваних земельних часток (паїв), які розташовані на території Куцеволівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області (а.с. 13 том 1).

На підставі зазначеного спірного розпорядження між Онуфріївською РДА, як Орендодавцем та ТОВ "Дніпроінвестагро", як Орендарем, 06.03.2017 р. укладено договори оренди землі, у відповідності до яких відповідачем 1 надано в строкове платне користування відповідачу 2 земельні ділянки сільськогосподарського призначення № 368, кадастровий номер :02:000:0368, загальною площею 2,9529 га, в тому числі 2,9529 га ріллі; № 669, кадастровий номер :02:000:0669, загальною площею 3,0082 га, в тому числі 3,0082 га ріллі, № 824, кадастровий номер :02:000:0824, загальною площею 2,9525 га, в тому числі 2,9525 га ріллі; № 1134, кадастровий номер :02:000:1134, загальною площею 2,8273 га, в тому числі 2,8273 га ріллі, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 7 років.

14.03.2017 р. проведено державну реєстрацію зазначених договорів оренди (далі - спірні договори, а.с. 23-39 том 1).

Разом з цим, як зазначає позивач в обґрунтування пред'явленого позову, 25.01.2017 р. Куцеволівська сільська рада, заслухавши інформацію землевпорядника Куцеволівської сільської ради про кількість земельних часток (паїв) на території Куцеволівської сільської ради, які потребують управління спадщиною, керуючись ст.ст. 1283, 1285 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 19 Закону України "Про оренду землі", ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", вирішила, зокрема:

1) Призначити Куцеволівську сільську раду в особі сільського голови ОСОБА_4 управляючим спадщиною - 41 земельною часткою (паями) згідно списку (додається) до моменту державної реєстрації права власності спадкоємців на такі земельні ділянки або до набрання законної сили рішенням суду про визнання спадщини відумерлою.

2) Надати ТОВ "Агродар ЛТД" в оренду земельні ділянки, загальною площею 119,675 га, розташовані на території Куцеволівської сільської ради, терміном на 7 років або до моменту державної реєстрації права власності спадкоємця на таку земельну ділянку або до набрання законної сили рішенням суду про визнання спадщини відумерлою згідно переліку, у тому числі земельні ділянки № 368, площею 2,95 га, померлий власник ОСОБА_5; № 669, площею 3,01 га, померлий власник ОСОБА_6, № 824, площею 2,95 га, померлий власник ОСОБА_7, № 1134, площею 2,83 га, померлий власник ОСОБА_8 (рішення № 159, а.с. 17 том 1).

03.03.2017 р. рішенням за № 169 Куцеволівською сільською радою внесено зміни до рішення від 25.01.2017 р. № 159 шляхом виключення з переліку земельних ділянок, наданих в оренду ТОВ "Агродар ЛТД" всього 15 паїв загальною площею 43,655 га за №№ 81-2, 682, 683, 684, 685, 686-1, 686-2, 687, 688, 689, 690, 691, 692, 693, 713, 1050-2, 1092 (а.с. 18 том 1).

Таким чином, земельні ділянки за №№ 368, 669, 824 та 1134 із переліку земель, переданих в оренду позивачу за рішенням Куцеволівської сільської ради від 25.01.2017 р. № 159, виключені не були.

21.03.2017 р. між Куцеволівською сільською радою (Орендодавець) та ТОВ "Агродар ЛТД" (Орендар) укладено договори оренди землі, у відповідності до яких позивачу передано в оренду земельні ділянки № 368, кадастровий номер :02:000:0368, загальною площею 2,9529 га, в тому числі 2,9529 га ріллі; № 669, кадастровий номер :02:000:0669, загальною площею 3,0082 га, в тому числі 3,0082 га ріллі, № 824, кадастровий номер :02:000:0824, загальною площею 2,9525 га, в тому числі 2,9525 га ріллі; № 1134, кадастровий номер :02:000:1134, загальною площею 2,8273 га, в тому числі 2,8273 га ріллі.

Куцеволівською сільською радою та ТОВ "Агродар ЛТД" фактично було складено та підписано акти прийому-передачі зазначених земельних ділянок (а.с. 43, 47, 51, 55 том 1).

Однак, відповідно до рішень державного реєстратора прав на нерухоме майно від 10.04.2017 р., останнім відмовлено у державній реєстрації договорів оренди земельних ділянок, укладених між ТОВ "Агродар ЛТД" та Куцеволівською сільською радою, у зв'язку з тим, що заявлене право оренди земельних ділянок вже зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 56-59 том 1).

Листом від 04.04.2017 р. за № 04/4-1 директор ТОВ "Дніпроінвестагро" повідомив Куцеволівську сільську раду про надання в оренду відповідачу 2 Онуфріївською РДА 24 земельних ділянок загальною площею 64,8013 га, які розташовані на території Куцеволівської сільської ради, у тому числі земельних ділянок за №№ 368, 669, 824, 1134 (а.с. 60-61 том 1).

Обґрунтовуючи пред'явлений позов, позивач стверджує, що він фактично використовує спірні земельні ділянки за №№ 368, 669, 824 та 1134 на підставі договору оренди землі від 01.01.2017 р. (а.с. 79-81 том 1); що на зазначених земельних ділянках ним також фактично проведено посів озимої пшениці, позивач своєчасно та в повному обсязі сплачує орендну плату за вказані земельні ділянки, на підтвердження чого до суду позивачем надано відповідні докази (а.с. 137-151 том 1, 13-26 том 2, 166-171 том 2).

На підставі викладеного, позивач вважає, що прийняттям відповідачем 1 оспорюваного розпорядження та укладенням між відповідачем 1 та відповідачем 2 спірних договорів оренди земельних ділянок порушено його охоронюваний законом інтерес, з метою захисту якого і подано даний позов.

Відповідач 1 та відповідач 2 у письмових відзивах на позов та подальших письмових поясненнях заперечили наявність порушеного права позивача, оскільки, на думку відповідачів, особи, які лише претендують на набуття права оренди на земельні ділянки, за відсутності у них права оренди та статусу землекористувача, не наділені правом оспорювати акт органу державної влади щодо розпорядження земельними ділянками та укладені на підставі нього договори оренди землі.

Господарський суд не погоджується з такими доводами відповідачів. Так, в рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 р. № 18-рп2004 надано визначення поняттю "охоронюваний законом інтерес". Поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів

правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

З огляду на зазначене рішення Конституційного Суду України, правил ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист, у тому числі і судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що може розумітися як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб'єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна інших осіб.

Таким чином, на думку суду, оспорювати правочин та акт, на підставі якого такий правочин укладено може також заінтересована особа, яка не була стороною правочину та на час розгляду справи судом не має права власності чи речового права на предмет правочину. Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним, спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який сторони такого правочину мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.

Оскільки об'єктом оренди спірних правочинів, право на яке набуте відповідачем 2 на підставі спірного розпорядження, є земельні ділянки, передані в оренду позивачу на підставі рішення Куцеволівської сільської ради, є підстави стверджувати про наявність порушеного інтересу позивача, як особи, яка на законних підставах розраховувала орендувати спірні земельні ділянки та втратила таку можливість, у зв'язку з прийняттям оспорюваного розпорядження та укладенням спірних договорів.

Разом з цим, в ході судового розгляду справи господарським судом з'ясовано, що розпорядженням голови Кіровоградської обласної державної адміністрації від 17.05.2017 р. № 247-р скасовано розпорядження голови Онуфріївської районної державної адміністрації від 27.02.2017 р. № 84-р "Про затвердження технічної документації по встановленню (відновленню) меж земельних ділянок та передачі їх в оренду ТОВ "Дніпроінвестагро", тобто розпорядження, законність саме якого і оспорена позивачем у даній справі (а.с. 125 том 2).

Згідно письмових пояснень від 19.06.2017 р. № 19/6-1 відповідач 2 вважає, що спірне розпорядження не може бути скасоване головою адміністрації вищого рівня. Так, посилаючись на постанови Верховного суду України від 16.12.2015 р. № 6-2510цс/15, від 05.03.2012 р. у справі № 21-423а11, від 25.12.2012 р. у справі № 21-412а12, від 10.02.2015 р. у справі № 21-535а14, від 03.06.2014 р. у справі № 21-144а14, відповідач 2 зазначає, що спірне розпорядження є ненормативним актом, який вичерпує свою дію внаслідок його виконання. Відтак, скасування ненормативного акту, який вичерпав свою дію внаслідок його виконання, не породжує наслідків для власника чи орендаря земельної ділянки, оскільки не впливає на законність правовстановлюючих документів щодо орендного користування земельною ділянкою (не породжує юридичних наслідків). До того ж, стверджує відповідач 2, розпорядження голови Кіровоградської обласної державної адміністрації від 17.05.2017 р. № 247-р оспорюється ним до Господарського суду м. Києва у справі № 910/8277/17 (а.с. 191-193 том 2).

Господарський суд вважає доводи відповідача 2 в цій частині безпідставними, враховуючи наступне.

Висновок про те, що ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання висловлено Конституційним Судом України у рішенні від 16.04.2009 р. № 7-рп/2009 у справі № 1-9/2009. Зазначене рішення винесено у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень ч. 2 ст. 19, ст. 144 Конституції України, ст. 25, ч. 14 ст. 46, ч.ч. 1. 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування).

Таким чином, рішення Конституційного суду України стосується саме органів місцевого самоврядування в Україні, а не органів державної виконавчої влади, якими є місцеві державні адміністрації.

Натомість, право та можливість голів обласних державних адміністрацій скасовувати розпорядження голів районних державних адміністрацій, що суперечать Конституції України та законам України, рішенням Конституційного Суду України, актам Президента України, Кабінету Міністрів України, голів обласних державних адміністрацій, а також міністерств, інших центральних органів виконавчої влади прямо встановлені ст. 33 Закону України "Про місцеві державні адміністрації".

У відповідності до ч. 3 ст. 43 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, незаконними, неефективними за очікуваними або фактичними результатами, скасовуються Президентом України, Кабінетом Міністрів України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Таким чином, скасування головою Кіровоградської обласної адміністрації спірного розпорядження, як такого, що суперечить ч. 2 ст. 19 Конституції України, вчинено в межах визначених чинним законодавством повноважень голови місцевої адміністрації вищого рівня.

Отже, оспорюване у справі розпорядження на момент розгляду даної справи по суті вже скасовано державним органом, в межах наданих йому повноважень, як таке, що є не законним, оскільки не відповідає вимогам діючого законодавства, зокрема, Конституції України.

При цьому, господарський суд зауважує, що нормами діючого законодавства України не передбачено зупинення дії розпорядження голови обласної державної адміністрації, у зв'язку з його оскарженням до суду.

На підставі викладеного, господарський суд вважає безпідставними доводи відповідача 2 щодо дії наразі спірного розпорядження голови Онуфріївської РДА.

У відповідності до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи фактичні обставини справи, скасування головою Кіровоградської обласної державної адміністрації спірного розпорядження, господарський суд вважає відсутнім предмет спору, а отже, провадження в частині вимог про визнання незаконним та скасування спірного розпорядження голови Онуфріївської РДА підлягає припиненню.

В частині вимог позивача про визнання недійсними спірних договорів, господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як з'ясовано господарським судом, у відповідності до спірних договорів, об'єктом оренди є земельні ділянки сільськогосподарського призначення № 368, кадастровий номер :02:000:0368, загальною площею 2,9529 га, в тому числі 2,9529 га ріллі; № 669, кадастровий номер :02:000:0669, загальною площею 3,0082 га, в тому числі 3,0082 га ріллі, № 824, кадастровий номер :02:000:0824, загальною площею 2,9525 га, в тому числі 2,9525 га ріллі; № 1134, кадастровий номер :02:000:1134, загальною площею 2,8273 га, в тому числі 2,8273 га ріллі.

Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням голови Онуфріївської РДА від 25.07.2002 р. № 282-р "Про передачу в приватну власність земельних ділянок громадянам-власникам земельних часток (паїв) членам колишнього КСП "Дніпро", передано у приватну власність земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства громадянам - власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай), загальною площею 3340,38 га ріллі згідно схеми поділу земель та додатку.

Так, зокрема, на території Куцеволівської сільської ради громадянами ОСОБА_5 отримано в приватну власність земельну ділянку площею 2, 95 га, номер земельної ділянки 368, ОСОБА_9 - земельну ділянку площею 3,01 га, номер земельної ділянки 669, ОСОБА_7 - земельну ділянку площею 2,95 га, номер земельної ділянки 824, ОСОБА_10 - земельну ділянку площею 2,83 га, номер земельної ділянки 1134 (а.с. 79-104 том 2).

Зазначеним громадянами у встановленому законом порядку оформлено право приватної власності на вказані земельні ділянки та отримано відповідні державні акти на право приватної власності на землю (а.с. 19-22 том 1). Державні акти на право приватної власності на землю видані Онуфріївською РДА, складені кожний у двох примірниках, один з яких видано власникам земельних ділянок, а другий передано на зберігання до Онуфріївської РДА. Акти зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю.

Згідно з витягами з Державного земельного кадастру на земельні ділянки кадастрові номери :02:000:0368, :02:000:1134, :02:000:0669, :02:000:0824, у графі "Форма власності" значиться "Приватна власність"; у графі "Відомості про право власності, Прізвище, ім'я по батькові" значаться відповідно ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_7; у графі "Документ, який є підставою для виникнення права" значиться розпорядження Онуфріївської РДА від 25.07.2002 р. № 282-р; у графі "Документ, що посвідчує право власності" значаться відповідно: Державний акт РІ № 311885 від 30.07.2002 р., Державний акт РІ № 306467 від 30.07.2002 р., Державний акт РІ № 328509 від 30.07.2002 р., Державний акт РІ №306235 від 30.07.2002 р. (а.с. 28 - 39 том 2).

Таким чином, ТОВ "Дніпроінвестагро", як замовник технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок, провів реєстрацію даних земельних ділянок у Державному земельному кадастрі, отримав по результатам реєстрації земельних ділянок витяги з Державного земельного кадастру, в яких було зазначено про видачу на дані земельні ділянки Державних актів на право приватної власності на землю та надав технічну документацію разом з витягами на затвердження Онуфріївській РДА.

Наведеним спростовуються доводи відповідача 1 та відповідача 2 про те, що на момент укладення спірних договорів у Онуфріївської РДА була відсутня інформація про перебування спірних земельних ділянок у приватній власності.

У відповідності до довідки Онуфріївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 05.05.2017 р. № 755-14.22-04-06, в архіві відділу наявний запис про смерть ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 Актовий запис про смерть ОСОБА_7 складений Онуфріївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану 11.10.2007 р. за № 89. Перевіркою відомостей по Державному реєстру актів цивільного стану громадян виявлено наступні актові записи про смерть: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис про смерть № 6539 від 21.08.2007 р., складений відділом реєстрації Дніпропетровського міського управління юстиції; ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3, актовий запис про смерть № 81 від 09.11.2006 р., складений Білецьківською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області (а.с. 158 том 2).

За доводами Куцеволівської сільської ради, які не спростовані відповідачами, на момент прийняття третьою особою рішення від 25.01.2017 р. № 159 "Про управління спадщиною" державна реєстрація права власності за спадкоємцями померлих осіб на земельні ділянки кадастрові номери :02:000:0368, :02:000:1134, :02:000:0669, :02:000:0824 не проводилась, власниками земельних ділянок значаться померлі особи. Спадкоємці зазначених осіб до Куцеволівської сільської ради з питань оформлення спадщини не звертались.

Частиною 5 ст. 4 Закону України "Про оренду землі" визначено, що орендодавцем земельної ділянки, що входить до складу спадщини, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини, є особа, яка управляє спадщиною.

Згідно ч. 6 ст. 19 Закону України "Про оренду землі", особа, яка управляє спадщиною, у складі якої є земельна ділянка сільськогосподарського призначення, що не перебуває в оренді, має право передати таку ділянку в оренду на строк до моменту державної реєстрації права власності спадкоємця на таку земельну ділянку або до набрання законної сили рішенням суду про визнання спадщини відумерлою, про що обов'язково зазначається у договорі оренди земельної ділянки.

У відповідності до абзацу 2 ч. 1, ч. 2 ст. 1285 Цивільного кодексу України, у разі відсутності спадкоємців або виконавця заповіту особою, яка управляє спадщиною, до складу якої входить земельна ділянка, є сільська, селищна міська рада за місцезнаходженням такої земельної ділянки. Особа, яка управляє спадщиною, має право на вчинення будь-яких необхідних дій, спрямованих на збереження спадщини до з'явлення спадкоємців або до прийняття спадщини.

Статтею 30-1 Закону України від 20.09.2016 р. "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо правової долі земельних ділянок, власники яких померли" передбачено, що рішення органу місцевого самоврядування про передачу в оренду земельної ділянки, що входить до складу спадщини та перебуває в управлінні органу місцевого самоврядування, може прийматися і у разі відсутності державної реєстрації права власності територіальної громади на таку земельну ділянку в Державному реєстрі прав.

Частиною 3 ст. 122 Земельного кодексу України передбачено, що районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) ведення водного господарства; б) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; в) індивідуального дачного будівництва.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.

З аналізу наведених вище правових норм та фактичних обставин справи вбачається, що голова Онуфріївської РДА, приймаючи оспорене у справі розпорядження, фактично розпорядився земельними ділянками, що знаходяться у приватній власності та відносяться до земель, які потребують управління спадщиною, а не до витребуваних часток (паїв), як-то стверджують відповідачі, а отже, порушив вимоги чинного законодавства.

При цьому, з підстав наведених вище, господарський суд вважає необґрунтованими посилання відповідача 1 та відповідача 2 на ст. 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", положення Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та ст. 122 Земельного кодексу України, оскільки зазначені правові норми регулюють питання порядку надання в оренду не витребуваних земельних часток (паїв) та повноваження органів державної виконавчої влади і місцевого самоврядування щодо передачі у користування земельних ділянок державної або комунальної власності, тоді як спірні земельні ділянки щодо яких укладено оспорені у справі договори оренди мають інший статус та належать на праві власності фізичним особам, яким було видано відповідні державні акти на право власності.

Варто зазначити, що, як слідує з письмових пояснень відповідача 1 від 05.05.2017 р. № 01-22/1477/1, останній дотримується позиції, що для виникнення у відповідного органу місцевого самоврядування (сільської ради) як особи, яка управляє спадщиною, права на передачу в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, що входить до складу спадщини, необхідна наявність одночасно таких умов:

- земельна ділянка належить на праві приватної власності фізичній особі, яка померла, і така земельна ділянка включена до складу спадщини;

- відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини;

- земельна ділянка, що входить до складу спадщини, передана в управління органу місцевого самоврядування;

- на момент передачі в оренду земельної ділянки особою, яка управляє спадщиною, така земельна ділянка не повинна перебувати в оренді.

Як встановлено господарським судом та підтверджується фактичними обставинами справи, спірні земельні ділянки належать на праві приватної власності особам, які померли, станом на дату прийняття Куцеволівською сільською радою рішення від 25.01.2017 р. № 159 про управління спадщиною та надання позивачу в оренду спірних земельних ділянок спадкоємці власників ділянок з питань оформлення спадщини до сільської ради не звертались, спірні земельні ділянки на момент прийняття рішення про їх передачу в оренду ТОВ "Агродар ЛТД" в оренді не перебували.

На підставі викладеного, слід дійти висновку, що при прийнятті оспорюваного рішення та при укладенні спірних договорів оренди Онуфріївська РДА діяла поза межами повноважень, покладених на неї чинним законодавством України.

При цьому, господарський суд звертає увагу, що рішення про передачу в оренду позивачу спірних земельних ділянок прийнято Куцеволівською сільською радою 25.01.2017 р., тоді як спірне рішення Онуфріївською РДА прийнято лише 27.02.2017 р., що свідчить про порушення право оренди позивача, наданого останньому відповідним рішенням органу місцевого самоврядування, уповноваженого управляти спадщиною та на виконання саме якого між останнім та позивачем у справі укладено договори оренди, що дало право позивачу підставно також розраховувати на здійснення наступної їх реєстрації у визначеному законом порядку. Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивачу було відмовлено у проведенні відповідної реєстрації з підстав проведення вже реєстрації вказаного обтяження.

Також, господарським судом встановлено, що 14.03.2017 року право оренди спірних земельних ділянок було зареєстровано за орендарем - ТОВ "Дніпроінвестагро", тобто відповідача 2 у справі, саме на підставі оспорених у справі договорів, що укладені відповідачами на підставі розпорядження Онуфріївської РДА, що оспорюється позивачем у даній справі.

Згідно ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частинами 1, 3 ст. 215 Цивільного кодексу України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу; якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Оскільки, як встановлено господарським судом, оспорювані правочини суперечать вимогам чинного на момент їх укладення законодавства в частині права відповідача 1 - Онуфріїської РДА, як Орендодавця, розпоряджатися спірними земельними ділянками, господарський суд вважає обґрунтованими доводи позивача щодо наявності правих підстав для визнання оспорюваних правочинів недійсними.

З огляду на викладене, вимоги ТОВ "Агродар ЛТД" в частині визнання недійсними договорів оренди землі від 06.03.2017 р., укладених між Онуфріївською РДА Кіровоградської області та ТОВ "Дніпроінвестагро", підлягають задоволенню господарським судом.

Враховуючи припинення провадження у справі в частині вимоги про визнання незаконним та скасування спірного розпорядження голови Онуфріївської РДА, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

При вирішенні питання розподілу судових витрат, господарським судом, у відповідності до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладено сплату судового збору на користь позивача щодо вимоги про визнання недійсними договорів оренди на відповідача 1 та відповідача 2, щодо вимоги про визнання незаконним та скасування розпорядження Онуфріївської РДА - на відповідача 1.

Керуючись ст. ст. 33-34, 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати недійним договір оренди землі від 06.03.2017 р., укладений між Онуфріївською районною державною адміністрацією Кіровоградської області (28100, Кіровоградська область, смт. Онуфріївка, вул. Центральна, 11, ) та товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпроінвестагро" (28008, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Козацька, 122, ), право оренди зареєстровано державним реєстратором Онуфріївської районної державної адміністрації Кіровоградської області ОСОБА_11 14.03.2017 р., номер запису про інше речове право 19479548 (спеціальний розділ), кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0368.

Визнати недійним договір оренди землі від 06.03.2017 р., укладений між Онуфріївською районною державною адміністрацією Кіровоградської області (28100, Кіровоградська область, смт. Онуфріївка, вул. Центральна, 11, ) та товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпроінвестагро" (28008, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Козацька, 122, ), право оренди зареєстровано державним реєстратором Онуфріївської районної державної адміністрації Кіровоградської області ОСОБА_11 14.03.2017 р., номер запису про інше речове право 19478967 (спеціальний розділ), кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0669.

Визнати недійним договір оренди землі від 06.03.2017 р., укладений між Онуфріївською районною державною адміністрацією Кіровоградської області (28100, Кіровоградська область, смт. Онуфріївка, вул. Центральна, 11, ) та товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпроінвестагро" (28008, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Козацька, 122, ), право оренди зареєстровано державним реєстратором Онуфріївської районної державної адміністрації Кіровоградської області ОСОБА_11 14.03.2017 р., номер запису про інше речове право 19479408 (спеціальний розділ), кадастровий номер земельної ділянки :02:000:1134.

Визнати недійним договір оренди землі від 06.03.2017 р., укладений між Онуфріївською районною державною адміністрацією Кіровоградської області (28100, Кіровоградська область, смт. Онуфріївка, вул. Центральна, 11, ) та товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпроінвестагро" (28008, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Козацька, 122, ), право оренди зареєстровано державним реєстратором Онуфріївської районної державної адміністрації Кіровоградської області ОСОБА_11 14.03.2017 р., номер запису про інше речове право 19479243 (спеціальний розділ), кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0824.

Провадження в частині вимоги про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Онуфріївської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 27.02.2017 р. № 84-р "Про затвердження технічної документації по встановленню (відновленню) меж земельних ділянок та передачі їх в оренду ТОВ "Дніпроінвестагро" припинити, у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Стягнути з Онуфріївської районної державної адміністрації Кіровоградської області (28100, Кіровоградська область, смт. Онуфріївка, вул. Центральна, 11, , рахунки не відомі) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агродар ЛТД" (28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Садова, 1, , рахунки не відомі) судовий збір в розмірі 4 800,00 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроінвестагро" (28008, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Козацька, 122, , рахунки не відомі) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агродар ЛТД" (28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Садова, 1, , рахунки не відомі) судовий збір в розмірі 3 200,00 грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного рішення.

Копію рішення направити рекомендованим листом учасникам процесу, зокрема,

відповідачу 1 (Онуфріївській РДА) за адресою: 28100, Кіровоградська область, смт. Онуфріївка, вул. Центральна, 11;

третій особі (Куцеволівській сільській раді) за адресою: 28122, Кіровоградська область, Онуфріївський район, с. Куцеволівка, вул. Центральна, 110а.

Повне рішення складено 03.07.2017 року.

Суддя Л.С. Вавренюк