ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.06.2017 Справа № 904/5391/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕДС-ІНЖИНІРИНГ", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "ЕЛІТ СТРОЙ", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 165 272,87 грн. за договором на надання послуг

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Гриценко І.О.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 представник - дов. б/н від 20.02.2017

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕДС-ІНЖИНІРИНГ" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "ЕЛІТ СТРОЙ" заборгованості за договором про надання послуг №1008/2 від 24.09.2015 у розмірі 165 272,87, що складається з: основного боргу 102 500,00 грн., пені 6 998,08 грн., штрафу 54 000,00 грн., 3% річних 749,79 грн., інфляційних втрат 1 025,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням Відповідачем зобов'язань за укладеним між Позивачем та Відповідачем договором щодо своєчасної та повної оплати вартості наданих послуг.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, викладенні у позовній заяві, у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, відзив на позов не надав.

Суд вважає, що відповідач про розгляд справи в господарському суді був повідомлений належним чином на підставі наступного.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.(п.3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р.)

Так, ухвалу про порушення провадження у справі відповідач отримав 17.05.2017, про що свідчать поштові повідомлення № 015 (а.с. 40) та № 007 (а.с. 41).

Відповідно до приписів ст. 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами та вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами.

Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК).

Отже, приймаючи до уваги, що відповідач знав про наявність в господарському суді справи, він не був позбавлений можливості після отримання ухвали про порушення провадження у справі зясувати як в телефонному режимі, так і на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень про стан розгляду справи та надати свої заперечення на позов та докази в їх обґрунтування.

Також в ухвалі про порушення провадження у справі, яка була отримана відповідачем зазначено, що інформацію про дату та час розгляду справи можна отримати за електронною адресою суду: http://dp.arbitr.gov.ua/sud5005/spisok/csz/.

Всупереч цьому, відповідач не скористався належними йому процесуальними правами та не вжив заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України, за відсутності представника відповідача, оскільки про час та місце розгляду справи останній повідомлений належним чином.

Ухвалою від 06.06.2017 відкладено розгляд справи на 19.06.2017 та 19.06.2017 відкладено розгляду справи на 26.06.2017.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу сторонами не подавалось.

У судовому засіданні 26.06.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вислухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

24.09.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕДС-ІНЖИНІРИНГ" (далі - Позивач, Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "ЕЛІТ СТРОЙ" (далі Відповідач, Замовник) укладено договір про надання послуг № 1008/2 (далі - Договір).

За даним Договором Виконавець зобовязується надати послуги із зовнішнього електропостачання обєкта: м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 60 (80кВт, 2 категорія), (далі Обєкт), своєчасно та в строки, вказані в даному Договорі (п. 1.1. Договору).

Замовник зобовязується прийняти надані послуги та сплатити їх. (п. 1.2. Договору).

Згідно п. 2.1. Договору, початок виконання робіт: з моменту підписання даного Договору.

Закінчення робіт: 24.03.2016, за умов повного та своєчасного виконання Замовником інших зобовязань, передбачених даним договором (включаючи своєчасну сплату Замовником плати за приєднання до електричних мереж). В разі прострочення Замовником виконання будь-якого зобовязання за даним договором, строк надання послуг за даним Договором продовжується на строк відповідної прострочки Замовника (п. 2.2. Договору).

У відповідності до п. 4.1. Договору, загальна сума договору становить 540 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 90 000,00 грн.

Оплата здійснюється в два етапи: перший етап на протязі 3-х банківських днів з моменту підписання даного Договору Замовник здійснює передоплату в розмірі 420 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 20%; другий етап залишок у розмірі 120 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% Замовник сплачує Виконавцю на протязі 5-ти банківських днів з моменту підписання обома сторонами акту приймання-передачі виконаних послуг (п. 4.2. Договору).

Пунктом п. 5.1. Договору передбачено, що надані Замовнику послуги оформлюються актом приймання-передачі наданих послуг, який підписується обома сторонами.

Даний Договір вступає в силу з моменту підписання його Сторонами та діє на протязі 6 місяців (п. 9.1. Договору).

Позивач виконав взяті на себе зобовязання належним чином, відповідно до умов договору, що підтверджується Актами здачі-приймання робіт (надання послуг) на суму 540 000,00 грн., які підписані повноважними представниками сторін без заперечень та скріплений печатками підприємств сторін (а.с. 28-30).

В свою чергу, відповідач перед позивачем за надані послуги розрахувався частково, внаслідок чого у нього виникла заборгованість у сумі 102 500, 00 грн., що і стало причиною спору.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд прийшов до висновку про задоволення позову на підставі наступного.

Відповідно до Господарського Кодексу України, на підставі господарсько-договірних відносин між сторонами виникли майнові господарсько-договірні зобов'язання.

Частиною 1 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставою виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених господарським кодексом України.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до положень статей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В силу ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Договір, укладений між сторонами є договором про надання послуг та на нього розповсюджуються норми Цивільного кодексу України, передбачені главою 63.

Відповідно ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 902 ЦК України Виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Позивачем на адресу відповідача направлено досудову вимогу № 1303/17 від 15.03.2017 про погашення заборгованості на суму 102 500,00 грн. (а.с. 31-33).

Зазначена вимога отримана відповідачем 06.12.2016р., що підтверджується поштовим повідомленням № 953 (а.с. 34).

Відповідач відповіді на вимогу не надав, суму боргу не оплатив.

Враховуючи викладене, вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за надані послуги у сумі 102 500,00 грн. є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Крім основного боргу позивач просить стягнути з відповідача пеню у сумі 6 998,08 грн. за період з 12.01.2017 по 10.04.2017, штраф у розмірі 10 % від суми Договору - 54 000,00 грн., 3 % річних 749,79 грн. за період з 12.01.2017 по 10.04.2017 та інфляційні втрати - 1 025,00 грн.

Відповідно до п. 6.3. Договору за порушення оплати замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від суми належних до оплати коштів за кожен день прострочення. В разі прострочення по оплаті більше ніж 10 робочих днів, замовник додатково сплачує виконавцю штраф у розмірі 10% від суми цього договору.

Положеннями ст. 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно з п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Перевіривши розрахунки пені, суд встановив, що її розмір слід розраховувати з 11.01.2017 по 10.04.2017 та її сума становить 7 065,21 грн., однак, суд не може вийти за межі позовних вимог, тому до стягнення підлягає сума пені заявлена позивачем в розмірі 6 998,08 грн.

10% штрафу нараховані вірно та підлягають стягненню у сумі 54 000,00 грн.

Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми.

Розмір 3% річних за період з 11.01.2017 по 10.04.2017 становить 757,05 грн., однак, суд не може вийти за межі позовних вимог, тому до стягнення підлягають 3% річних у розмірі, визначеному позивачем 749,79 грн.

Щодо нарахування інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Так, п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

З врахуванням викладеного, інфляційні втрати, необхідно нараховувати з лютого 2017 року по березень 2017 року та їх сума становить 2 888,45 грн., однак, суд не може вийти за межі позовних вимог, тому до стягнення підлягає сума інфляційних втрат заявлена позивачем 1 025,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи (ч. 1 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на викладене, зважаючи на те, що має місце прострочення виконання зобовязання, позовні вимоги є правомірними та такими, що підлягають задоволенню у наступних розмірах: 102 500,00 грн. - основного боргу, 6 998,08 грн. - пені, 54 000,00 грн. - 10% штрафу, 749,79 грн. - 3% річних, 1 025,00 грн. - інфляційних втрат.

Згідно із статтею 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 173, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 22, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85, 87, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "ЕЛІТ СТРОЙ" (49104, АДРЕСА_1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕДС-ІНЖИНІРИНГ" (49049, м. Дніпро, вул. Верхоянська, буд. 49, ) основний борг у сумі 102 500,00 грн. (сто дві тисячі п'ятсот грн. 00 коп.), пені - 6 998,08 грн. (шість тисяч дев'ятсот дев'яносто вісім грн. 08 коп.), 10% штрафу - 54 000,00 грн. (п'ятдесят чотири тисячі грн. 00 коп.), 3% річних - 749,79 грн. (сімсот сорок дев'ять грн. 79 коп.), інфляційних втрат - 1 025,00 грн. (одна тисяча двадцять п'ять грн. 00 коп.) та витрати по сплаті судового збору у сумі 2 479,09 грн. (дві тисячі чотириста сімдесят дев'ять грн. 09 коп.), про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення, оформленого

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України,

- 29.06.2017

Суддя ОСОБА_2