ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"20" червня 2017 р.Справа № 922/1597/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Семеновим О.Є.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгрозапчастина", м.Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство ОСОБА_1", с.Картамиш Харківської області
про стягнення 1307808,24грн.
за участю представників:

від позивача - ОСОБА_2, довіреність 16.05.2017

від відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Украгрозапчастина" (далі за текстом - позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство ОСОБА_1" (далі за текстом - відповідач) про стягнення 1249234,70грн. заборгованості за отримані товари/послуги.

Ухвалою від 18.05.2017 дана позовна заява прийнята до розгляду та відповідно до пункту 4 частини 1 статті 65 ГПК України від позивача витребувано документи та відомості, необхідні для вирішення спору, а саме: засвідчені копії документів, зазначених у доданих до позову видаткових накладних, зокрема, договори №259 від 17.10.2013 та №294 від 03.11.2014, а також відповідні замовлення покупця.

Позивач вказані документи не надав, однак 02.06.2017 подав до канцелярії суду заяву про уточнення та збільшення позовних вимог, відповідно до якої просить стягнути з відповідача 1307808,24грн. При цьому, позивач зазначив про відсутність станом на день пред'явлення позову заборгованості відповідача за деякими з доданих до позову видаткових накладних, а також допущену математичну помилку при обрахуванні загальної суми боргу та визначенні ціни позову. У зв'язку з цим, зазначає, що у відповідача існує заборгованість за товар отриманий за видатковими накладними: 1) №УА-00001186 від 06.03.2017 на суму 7491,60грн., №УА-00001187 від 06.03.2014 на суму 10372,40грн., 3) №УА-00001188 від 06.03.2014 на суму 13385,88грн., 4) №УА-00001625 від 19.03.2014 на суму 98900,00грн., 5) №УА-00001765 від 22.03.2014 на суму 2865,60грн., 6) №УА-00002495 від 15.04.2014на суму 2316,00грн., 7) №УА-00003325 від 19.05.2014 на суму 2139,42грн., 8) №УА-00003452 від 22.05.2014 на суму 4188,84грн., №1 від 11.09.2014 на суму 2460,60грн., 10) №УА-00007396 від 02.10.2014 на суму 1596,60грн., 11) №УА-00007539 від 08.10.2014 на суму 7128,64грн., 12) №УА-00008663 від 26.11.2014 на суму 1154962,66грн. До заяви додано докази доплати судового збору в установленому розмірі, а також докази направлення копії заяви відповідачу.

Частиною 4 статті 22 ГПК України передбачено, що позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Враховуючи, що вищевказана заява відповідає вимогам процесуального законодавства та не порушує чиїх-небудь прав, вона приймається судом. У зв'язку з цим, у даній справі розглядаються позовні вимоги про стягнення з відповідача 1307808,24грн.

В судовому засіданні 06.06.2017 оголошено перерву до 20.06.2017.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, з урахуванням заяви про уточнення та збільшення позовних вимог, просив позов задовольнити. Щодо витребуваних судом договорів та замовлень зазначив про недоцільність їх дослідження, оскільки поставка товарів здійснювалася поза межами будь-яких договорів, що укладалися сторонами.

Відповідач у відзиві просив у позові відмовити, посилаючись на встановлені рішенням господарського суду Харківської області у справі №922/1744/16 обставини, те, що поставка продукції здійснювалася на підставі договірних правовідносин сторін, а також пропуск відповідачем строку позовної давності.

В судове засідання 20.06.2017 представник відповідача не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. У судовому засіданні 06.06.2017 представник відповідача проти задоволення позову заперечував.

Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку про залишення позову без розгляду, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З метою реалізації даного принципу статтею 65 ГПК України визначені дії судді по підготовці справи до розгляду. Зокрема, пунктом 4 частини 1 статті 65 ГПК України передбачено, що з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках такі дії по підготовці справи до розгляду зобов'язує сторони, інші підприємства, установи, організації, державні та інші органи, їх посадових осіб виконати певні дії (звірити розрахунки, провести огляд доказів у місці їх знаходження тощо); витребує від них документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору, чи знайомиться з такими матеріалами безпосередньо в місці їх знаходження.

При цьому, згідно пункту 5 частини 1 статті 81 ГПК України у випадку, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, господарський суд залишає позов без розгляду.

Відповідно до пункту 4.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов:

- додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання;

- витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин. Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність.

З наданих позивачем первинних документів (а.с. 94-129), якими позивач обгрунтоває наявність заборгованості відповідача, вбачається, що:

- за видатковою накладною №УА-00001186 від 06.03.2017 на суму 7491,60грн. товар поставлено на підставі договору №259 від 17.10.2013 та замовлення покупця №УА-00001403 від 05.03.2014. Договір №259 від 17.10.2013 вказано і у податковій накладній №108 від 06.03.2014;

- за видатковою накладною №УА-00001187 від 06.03.2017 на суму 10372,40грн. товар поставлено на підставі договору №259 від 17.10.2013 та замовлення покупця №УА-00001397 від 05.03.2014. Договір №259 від 17.10.2013 вказано і у податковій накладній №109 від 06.03.2014;

- за видатковою накладною №УА-00001188 від 06.03.2017 на суму 13885,88грн. товар поставлено на підставі договору №259 від 17.10.2013 та замовлення покупця №УА-00001398 від 05.03.2014. Договір №259 від 17.10.2013 вказано і у податковій накладній №109 від 06.03.2014;

- за видатковою накладною №УА-00001625 від 19.03.2014 на суму 298900,00грн. підстава поставки товару не вказана, однак у довіреності №10-ДГ від 17.03.2017 та податковій накладній №494 від 19.03.2014 вказано договір №228 від 31.07.2013;

- за видатковою накладною №УА-00001765 від 22.03.2014 на суму 2865,60грн. товар поставлено на підставі замовлення покупця №УА-00002385 від 22.03.2014. Однак у податковій накладній №626 від 22.03.2014 вказано договір №259 від 17.10.2013;

- за видатковою накладною №УА-00002495 від 15.04.2014 на суму 2316,00грн. товар поставлено на підставі замовлення покупця №УА-00003296 від 15.04.2014. Однак у довіреності №16-ДГ від 14.04.2017 та податковій накладній №377 від 15.04.2014 вказано договір №259 від 17.10.2013;

- за видатковою накладною №УА-00003325 від 19.05.2014 на суму 2139,42грн. товар поставлено на підставі замовлення покупця №УА-00004299 від 19.05.2014. Однак у податковій накладній №317 від 19.05.2014 вказано договір №259 від 17.10.2013;

- за видатковою накладною №УА-00003452 від 22.05.2014 на суму 4188,84грн. товар поставлено на підставі замовлення покупця №УА-00004450 від 21.05.2014. Однак у податковій накладній №419 від 22.05.2014 вказано договір №259 від 17.10.2013;

- в акті надання послуг №1 від 11.09.2014 на суму 1500,00грн. та податковій накладній №271 від 11.09.2014 також вказано договір №259 від 17.10.2013;

- за видатковою накладною №УА-00007396 від 02.10.2014 на суму 1596,60грн. товар поставлено на підставі замовлення покупця №УА-00009253 від 01.10.2014. Однак у податковій накладній №704 від 09.09.2014 вказано договір №259 від 17.10.2013;

- за видатковою накладною №УА-00007539 від 08.10.2014 на суму 7128,64грн. товар поставлено на підставі замовлення покупця №УА-00009472 від 08.10.2014. Однак у податковій накладній №146 від 08.10.2014 вказано договір №259 від 17.10.2013;

- за видатковою накладною №УА-00008663 від 26.11.2014 на суму 2204962,66грн. товар поставлено на підставі замовлення покупця №УА-00010931 від 26.11.2014. Однак у податковій накладній №430 від 17.10.2013 вказано договір №259 від 17.10.2013.

Посилання на договори №228 від 31.07.2013 та №259 від 17.10.2013 містять і наявні у справі докази часткової оплати відповідачем заборгованості (а.с.134-145). Договір про переведення боргу від 20.01.2016 (а.с.146) також стосується заміни сторони у зобов'язанні, що виникає із договору купівлі-продажу №259 від 17.10.2013.

З метою забезпечення всебічного, повного і об'єктивного розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, судом були витребувані у позивача договори №228 від 31.07.2013 та №259 від 17.10.2013, а також вказані у вищевказаних накладних замовлення покупця. Дослідження умов вказаних документів є необхідним, оскільки дозволить встановити справжню природу правовідносин сторін (які поєднують як поставку товару так і надання послуг), узгоджені сторонами умови передачі товару/надання послуг, у тому числі щодо строків та порядку їх оплати.

Позивач дані документи суду не надав. Будь-яких поважних причин ненадання витребуваних документів не навів. Представник позивача в судовому засіданні 20.06.2017 зазначив про недоцільність дослідження цих документів.

Вищевказані обставини свідчать, що позивач без поважних причин не надав витребувані судом документи, необхідні для вирішення спору.

Беручи до уваги зазначене, господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення позову без розгляду, у зв'язку з тим, що позивачем без поважних причин не надано суду належних та допустимих доказів, необхідних для повного, всебічного та об'єктивного розгляду даного спору.

Разом із тим, суд звертає увагу позивача, що згідно частини 4 статті 81 ГПК України після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

Керуючись п.5 ч.1 ст.81, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов залишити без розгляду.

Суддя ОСОБА_3