РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2017 р. Справа № 903/1206/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Гудак А.В.

судді Петухов М.Г. ,

судді Філіпова Т.Л.

секретар судового засідання Драчук В.М.

за участю представників:

позивача не з`явився;

відповідача ОСОБА_1 довіреність в справі.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 акціонерного товариства "Ковельські ковбаси" на ухвалу господарського суду Волинської області від 15.05.2017 за результатами розгляду заяви ОСОБА_2 акціонерного товариства "Ковельські ковбаси" від 03.05.2017р. (вхід. №01-70/21/17 від 03.05.2017р.) про визнання наказу господарського суду Волинської області №903/1206/14-1 від 03.02.2015 таким, що не підлягає виконанню у справі № 903/1206/14 (суддя Філатова С.Т.)

за позовом ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Малахіт 59"

до ОСОБА_2 акціонерного товариства "Ковельські ковбаси"

про стягнення 290 943,93 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Волинської області від 15.05.2017 по справі №903/1206/14 (суддя Філатова С.Т.) у задоволенні заяви приватного акціонерного товариства "Ковельські ковбаси" від 03.05.2017 №03/17 про визнання наказу господарського суду Волинської області № 903/1206/14-1 в частині стягнення заборгованості в розмірі 190 649,97 грн. таким, що не підлягає виконанню, відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду Волинської області, Приватне акціонерне товариство "Ковельські ковбаси" звернулось до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Волинської області від 15.05.2017 та прийняти нове рішення, яким визнати, в частині стягнення заборгованості в розмірі 190649,97 грн., таким, що не підлягає виконанню наказ господарського суду Волинської області №903/1206/14-1 від 03.02.2015, виданий на виконання рішення господарського суду від 21.01.2015 у справі №903/1206/14.

В апеляційній скарзі зазначає, що 13.03.2017 товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_4 59» та приватним акціонерним товариством «Ковельські ковбаси» був підписаний договір прощення боргу. Відповідно до умов даного договору сторони прийшли до згоди з моменту підписання цього договору про припинення зобов`язання, вказаного в п.2 договору, на суму 130649,97 грн., що складається із нарахованого штрафу в розмірі 121620,25 грн. нарахованих інфляційних в розмірі 9029,72 грн. Апелянт вважає, що факт підписання даного договору припиняє зобов`язання боржника сплатити кредитору грошові кошти в розмірі 130649,25 грн.

Відповідно, апелянт переконаний, що таким чином заборгованість ОСОБА_2 акціонерного товариства «Ковельські ковбаси» перед ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Малахіт-59» в розмірі 190649,97 грн. є відсутньою в зв`язку з добровільною сплатою та прощенням.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на ст. 117 Господарського процесуального кодексу України, ст. 202 Господарського кодексу України, ст.ст. 589, 599, 605 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 01.06.2017 апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено її розгляд на 13.06.2017.

12.06.2017 на адресу суду засобами електронного зв`язку від ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Малахіт 59" надійшов відзив в якому вважає доводи апеляційної скарги ПАТ "Ковельські ковбаси" обґрунтованими та не заперечує щодо її задоволення.

Представник ОСОБА_2 акціонерного товариства "Ковельські ковбаси" в судовому засіданні 13.06.2017 підтримав доводи апеляційної скарги та надав пояснення на обґрунтування своєї позиції.

В судове засідання 13.06.2017 позивач ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Малахіт 59" своїх представників не направило, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлене належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Крім того, 13.06.2017 у судовому засіданні представник відповідача подав заяву про продовження строку розгляду апеляційної скарги у справі №903/1206/14 та розглядати її у більш тривалий строк, ніж передбачено ч. 2 ст.102 ГПК України.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 13.06.2017 продовжено строк розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 акціонерного товариства "Ковельські ковбаси" на ухвалу господарського суду Волинської області від 15.05.2017 у справі № 903/1206/14 по "01" липня 2017 включно. Розгляд справи відкладено на 26.06.2017 об 14:30. Витребувано у Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №46520761 (боржник: ПАТ "Ковельські ковбаси", ; стягувач: ТзОВ "Малахіт-59, , Дата відкриття: 13.02.2015).

26.06.2017 на адресу суду від Ковельського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області на виконання ухвали суду від 13.06.2017 по справі №903/1206/14 надійшли засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №46520761 (боржник: ПАТ "Ковельські ковбаси, , стягувач ТзОВ "Малахіт-59", ).

Розпорядженням керівника апарату суду від 26.06.2017 у зв'язку перебуванням у відпустці судді - члена колегії Олексюк Г.Є. у період з 26.06.2017 по 11.07.2017 включно та відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді, на виконання службової записки головуючого судді (судді-доповідача) у справі призначено автоматичну зміну складу колегії суддів автоматизованою системою документообігу суду.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 26.06.2017 у справі № 903/1206/14 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Гудак А.В., суддя Філіпова Т.Л., суддя Петухов М.Г.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 26.06.2017 прийнято апеляційну скаргу ОСОБА_2 акціонерного товариства "Ковельські ковбаси" на ухвалу господарського суду Волинської області від 15.05.2017 за результатами розгляду заяви ОСОБА_2 акціонерного товариства "Ковельські ковбаси" від 03.05.2017 (вхід. №01-70/21/17 від 03.05.2017) про визнання наказу господарського суду Волинської області №903/1206/14-1 від 03.02.2015 р. таким, що не підлягає виконанню у справі № 903/1206/14 до провадження у новому складі суду: головуючий суддя Гудак А.В., суддя Філіпова Т.Л., суддя Петухов М.Г.

Представник відповідача (боржника) в судовому засіданні 26.06.2017 підтримав доводи апеляційної скарги та надав пояснення на обґрунтування своєї позиції. Просить суд скасувати ухвалу господарського суду Волинської області від 15.05.2017 та прийняти нове рішення, яким визнати, в частині стягнення заборгованості в розмірі 190649,97 грн., таким, що не підлягає виконанню наказ господарського суду Волинської області №903/1206/14-1 від 03.02.2015, виданий на виконання рішення господарського суду від 21.01.2015 у справі №903/1206/14..

В судове засідання 26.06.2017 позивач (стягувач) - свого представника не направив, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомлено.

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника позивача.

Відповідно до ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду. Окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду, зокрема, про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Статтею 99 ГПК України визначено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно з ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що ухвалу господарського суду Волинської області від 15.05.2017 по даній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 акціонерного товариства "Ковельські ковбаси" залишити без задоволення, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням господарського суду Волинської області від 21.01.2015 по справі №903/1206/14 позов ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_4 - 59" до ОСОБА_2 акціонерного товариства "Ковельські ковбаси" про стягнення 290 943,93 грн., задоволено повністю. Вирішено стягнути з ОСОБА_2 акціонерного товариства "Ковельські ковбаси" на користь ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_4 - 59" - 290 943,93 грн., з яких: 135 591,12 грн. - основного боргу, 135 591,12 грн. - штрафу, 17 225, 79 грн. - інфляційних втрат, 2 535,90 грн. - 3% річних та 5 818,88 грн. сплаченого позивачем судового збору. (а.с. 75-76).

03.02.2015 на виконання рішення господарського суду Волинської області від 21.01.2015 було видано наказ №903/1206/14-1 про стягнення з ОСОБА_2 акціонерного товариства "Ковельські ковбаси" на користь ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_4 - 59" - 290 943,93 грн., з яких: 135 591,12 грн. - основного боргу, 135 591,12 грн. - штрафу, 17 225, 79 грн. - інфляційних втрат, 2 535,90 грн. - 3% річних та 5 818,88 грн. сплаченого позивачем судового збору. (а.с. 78).

Постановою заступника начальника відділу Державної виконачої служби Ковельвького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_5 від 13.02.2015 відкрито виконавче провадження з виконання наказу №903/1206/14-1 виданого 03.02.2015 господарським судом Волинської області про стягнення з ПАТ "Ковельські ковбаси" на користь ТзОВ "Малахіт-59" 290943,93 грн. боргу та 5818,88 грн. сплаченого судового збору. Всього: 296762,81 грн. (а.с. 157 зворотня сторінка).

Станом на 03.05.2017 в процесі виконання рішення Державною виконавчою службою Ковельського міського управління юстиції стягнуто з боржника частково заборгованість в розмірі 106112,84 грн. Даний факт не заперечується представниками боржника і стягувача.

03.05.2017 Приватне акціонерне товариство "Ковельські ковбаси" звернулося до господарського суду Волинської області із заявою № 03/17 про визнання наказу господарського суду Волинської області № 903/1206/14-1 в частині стягнення заборгованості в розмірі 190 649,97 грн. таким, що не підлягає виконанню(а.с. 82-83).

Дана заява мотивована тим, що в жовтні, листопаді 2016 року приватним акціонерним товариством "Ковельські ковбаси" через директора товариства ОСОБА_6 в добровільному порядку була сплачена заборгованість 60000,00 грн. заборгованості, що підтверджується копіями банківських квитанцій, долучених до матеріалів заяви(а.с. 84-85).

13.03.2017 року між ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Малахіт 59"(кредитор) та ОСОБА_2 акціонерним товариством "Ковельські ковбаси"(боржник) укладено договір прощення боргу. Відповідно до п.1 договору, предметом цього договору є часткове звільнення кредитором боржника від виконання зобов`язання, передбаченого п.2 цього договору (прощення боргу)(а.с. 86).

Згідно п.2 договору, у відповідності з договором поставки №3 від 21 січня 2014 року боржник зобов`язаний виконати кредитору наступні зобов`язання: - сплатити борг по постановленому товару в розмірі 121620,25 гривень; - сплатити три відсотки річних в розмірі 2133,86 гривень; - сплатити інфляційні в розмірі 14494,77 гривень; - сплатити штраф в розмірі 121620,25 гривень. Всього загальний розмір зобов`язання по договору поставки №3 від 21 січня 2014 року становить: 259869,13 гривень. Станом на день підписання даного договору боржник сплатив кредитору заборгованість в розмірі 129219,16 гривень.

Відповідно до п.3 договору, сторони прийшли до згоди, про часткове припинення, з моменту підписання цього договору, зобов`язання, вказаного в п.2 договору, на суму 130649,97 гривень, що складається із нарахованого штрафу в розмірі 121620,25 грн., нарахованих інфляційних в розмірі 9029,72 грн. Факт підписання даного договору припиняє зобов`язання боржника сплатити кредитору грошові кошти в розмірі 130649,97 гривень.

Пунктом 5 договору, сторони передбачили, що після підписання даного договору боржник вправі звернутися до господарського суду Волинської області із заявою про визнання наказу господарського суду Волинської області по справі №903/1206/14 таким, що не підлягає виконанню.

Даний договір підписаний уповноваженими представниками та скріплений печатками сторін.

У зв'язку з цим боржник і звернувся до суду із заявою про визнання, в частині стягнення заборгованості в розмірі 190649,97 грн. наказу господарського суду Волинської області №903/1206/14-1 від 03.02.2015 таким, що не підлягає виконанню,

Відповідно до ст.115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 116 ГПК України встановлено, що виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом.

В даному випадку рішення господарського суду Волинської області від 21.01.2015 по справі №903/1206/14 набрало законної сили 02.02.2015.

03.02.2015 на виконання даного рішення господарського суду Волинської області видано наказ.

Згідно з ч.2 ст.117 ГПК України, господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Відповідно до ч.4 ст.117 ГПК України господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

За приписами пунктів 3.1, 3.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» від 17.10.2012 №9 (із змінами і доповненнями) частина четверта статті 117 ГПК містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті, які слід розглядати за правилами ГПК у межах вже розглянутої справи, у разі:

- якщо його видано помилково;

- якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Відповідно до п. 11 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 06.08.2008 р. № 01-8/471 "Про деякі питання практики застосування у вирішенні спорів окремих норм процесуального права (за матеріалами справ, розглянутих Верховним Судом України)" господарський суд вправі визнати виданий ним наказ таким, що не підлягає виконанню, у разі коли його видано помилково або обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Як вбачається із матеріалів справи, наказ на виконання рішення виданий господарським судом 03.02.2015, а постанова про відкриття виконавчого провадження винесена Державною виконавчою службою Ковельського міського управління юстиції 13.02.2015(згідно інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень).

Частиною 2 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження»(в редакції на дату винесення постанови) встановлено, зокрема, що у постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом (ч.1 ст.28 вказаного Закону).

Датою для добровільного виконання боржником вимоги постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 46520761 та сплати коштів на користь позивача є 20.02.2015 включно (а.с. 157 зворотня сторінка).

Як вбачається із тексту заяви та встановлено у судових засіданнях 13.06.2017, 26.06.2017 і не заперечено представником боржником, судовий наказ від 03.02.2015 не виконано у добровільному порядку.

Колегією суддів досліджено надані Ковельським міськрайонним відділом Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №46520761 (боржник: ПАТ "Ковельські ковбаси, , стягувач ТзОВ "Малахіт-59", ) та встановлено наступне.

13.02.2015 ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Малахіт-59" до Відділу Державної виконавчої служби Ковельвького міськрайонного управління юстиції подано заяву про примусове виконання наказу господарського суду в якій просив відкрити виконавче провадження по примусовому виконанню наказу господарського суду Волинської області №903/1206/14-1 від 03.02.2015, про що винести відповідну постанову (а.с.154).

Постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_5 від 13.02.2015 відкрито виконавче провадження з виконання наказу №903/1206/14-1 виданого 03.02.2015 господарським судом Волинської області про стягнення з ПАТ "Ковельські ковбаси" на користь ТзОВ "Малахіт-59" 290943,93 грн. боргу та 5818,88 грн. сплаченого судового збору. Всього: 296762,81 грн. Реєстраційний номер виконавчого провадження: 46520761 (а.с. 157 зворотня сторона).

Постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_5 від 13.03.2015 приєднано виконавче провадження №46520761 з примусового виконання наказу №903/1206/14-1 виданого 03.02.2015 господарським судом Волинської області до зведеного виконавчого провадження №46367765, яке веде Відділ державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області.(а.с. 158).

Під час виконавчого провадження здійснено оцінку вантажного фургона ИЖ 271501, 1991 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1, власник ПАТ "Ковельські ковбаси", яка становить 15391,00 грн., що підтверджується звітом про незалежну експертну оцінку вартості колісного транспортного засобу від 20.03.2015(а.с.159-160).

Листом від 20.11.2015 Державним підприємством "СЕТАМ" повідомлено Відділ державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції про те, що електронні торги по реалізації автомобіля ИЖ 271501 не відбулися (а.с.161-162).

01.12.2015 ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Малахіт-59" повідомлено орган виконавчої служби про те, що товариство готове залишити за собою в рахунок погашення частини заборгованості транспортний засіб, а саме: автомобіль ИЖ 271501, 1991 р.в., д.н. НОМЕР_1, вартістю 15391,00 грн.(а.с.163).

03.12.2015 постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_5 від 03.12.2015 знято з обліку транспортний засіб - вантажний фургон ИЖ 271501, 1991 р.в., д.н АС5805АР, що належить на праві власності ПАТ "Ковельські ковбаси", , за заявою стягувача (а.с. 165 зворотня сторона).

Відповідно до постанови заступника начальника відділу державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_5 від 03.12.2015 передано в рахунок погашення боргу за оцінкою, за якою воно було передано на реалізацію, стягувачеві: ТзОВ "Малахіт-59" наступне майно: вантажний фургон ИЖ 271501, 1991 р.в. д.н. НОМЕР_1, місцезнаходження: м.Ковель, вул.Володимирська, 156 - вартістю 153391,00 грн. на загальну суму: 15391,00 грн., що належить боржнику: ПАТ "Ковельські ковбаси" (а.с.166 зворотня сторона).

Згідно постанови заступника начальника відділу державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_5 від 03.12.2015 звільнено з під арешту транспортний засіб - вантажний фургон ИЖ 271501, 1991 р.в., д.н. НОМЕР_1, що належить на праві власності ПАТ "Ковельські ковбаси", , за заявою стягувача(а.с. 169).

Відповідно до акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 03.12.2015 №27805/11 заступником начальника відділу державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_5 передано представнику ТзОВ "Малахіт-59" вантажний фургон ИЖ 271501, 1991 р.в., д.н. НОМЕР_1, в рахунок погашення боргу, разом з ключами та технічним паспортом (а.с. 170).

Крім того, колегією суддів встановлено, що в процесі здійснення виконавчого провадження №46520761 з примусового виконання наказу №903/1206/14-1 виданого 03.02.2015 господарським судом Волинської області перераховані ТзОВ "Малахіт-59" в рахунок погашення боргу наступні суми , а саме: розпорядженням №46520761/11 від 06.11.2015 перераховано на користь ТзОВ "Малахіт-59"- 14780,57 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1875 від 12.11.2015 (а.с.173-174); розпорядженням №46520761/11 від 12.11.2015 перераховано на користь ТзОВ "Малахіт-59" - 35428,25 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1895 від 16.11.2015 (а.с. 176-177); розпорядженням №46520761/11 від 14.12.2015 перераховано на користь ТзОВ "Малахіт-59" -17163,85 грн., що підтверджується платіжним дорученням №2112 від 22.12.2015 (а.с.179-180); розпорядженням №46520761/11 від 30.03.2016 перераховано на користь ТзОВ "Малахіт-59" - 3300,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №639 від 05.04.2016 (а.с.182-183); розпорядженням №46520761/11 від 07.04.2016 перераховано на користь ТзОВ "Малахіт-59" - 6049,17 грн., що підтверджується платіжним дорученням №738 від 11.04.2016(а.с. 186-187); розпорядженням №46520761/11 від 27.05.2016 перераховано на користь ТзОВ "Малахіт-59" - 2500,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1150 від 31.05.2016 (а.с.188-189); розпорядженням №46520761/11 від 30.06.2016 перераховано на користь ТзОВ "Малахіт-59" - 5500,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1383 від 01.07.2016(а.с. 191-192); розпорядженням №46520761/11 від 26.08.2016 перераховано на користь ТзОВ "Малахіт-59" - 6000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1844 від 29.08.2016 (а.с.195-196).

07.09.2016 постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_5 від 07.09.2016 на підставі рішення суду накладено арешт на кошти, що містяться на рахунку(ах): код фінансової установи: 334851, назва фінансової установи: ПАT "ПУМБ", номер рахунку: 0344, код валюти рахунку: 980; код фінансової установи: 380236, назва фінансової установи: АТ "Дельта Банк", номер рахунку: 9045, 9045, 9045, код валюти рахунку: 980; код фінансової установи: 300670, назва фінансової установи: ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК", номер рахунку: 8685, код валюти рахунку: 980; код фінансової установи: 303440, назва фінансової установи: ВОЛИНС.ГРУ ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК",ОСОБА_4, номер рахунку: 9923, 1864, 3184, код валюти рахунку: 980; код фінансової установи: 303484, назва фінансової установи: ПАТ "Захiдiнкомбанк", номер рахунку: 6, 6, 6, 6, 6, 6, код валюти рахунку: 980; та належать боржнику: ПАТ "Ковельські ковбаси" (а.с. 157 зворотня сторона). Однак в зв`язку з початком процедури ліквідації ПАТ "Дельта Банк", ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" та повідомленням про відстуність будь-яких рахунків боржника в ПАТ"Західінкомбанк" вказана постанова повернута без виконання (лист ПАТ "Дельта Банк" №7666 від 15.09.2016, лист ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" №30/1-03/8614 від 15.09.2016, лист ПАТ"Західінкомбанк" №1245-10 від 21.09.2016) (а.с. 199, 201-202).

Колегія суддів звертає увагу, що серед копій вищезгаданого виконавчого провадження відсутня постанова про закриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу №903/1206/14-1 виданого 03.02.2015 господарським судом Волинської області, а відповідно даний факт свідчить, що дане виконавче провадження триває і станом на момент розгляду справи №903/1206/14 в апеляційній інстанції.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що кошти боржником були перераховані стягувачу у вересні та жовтні 2016 в сумі 60 000,00 грн. на стадії примусового виконання наказу суду(а.с. 84-85).

Отже, доводи скаржника у заяві про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, так і в апеляційній скарзі про те, що 13.03.2017 з моменту підписання вищезгаданого договору прощення боргу ним добровільно виконаний обов`язок перед позивачем щодо сплати грошових коштів в сумі 190649,97 грн. спростовується вищевикладеним.

Щодо посилання боржника на укладений між ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Малахіт 59" та ОСОБА_2 акціонерним товариством "Ковельські ковбаси" договір прощення боргу від 13.03.2017, як на підставу визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, колегія суддів зазначає наступне.

Укладеним ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Малахіт 59" та ОСОБА_2 акціонерним товариством "Ковельські ковбаси" договором сторони змінили порядок виконання судового рішення, яке набрало законної сили, а не умови раніше укладеного ними договору поставки №3 від 21.01.2014(а.с. 11-12).

Зміна порядку виконання вже прийнятого судового рішення може відбуватися виключно під контролем суду шляхом винесення останнім відповідної ухвали, а не укладенням цивільно-правової угоди.

Отже, договір, на який посилається боржник у поданій ним заяві, не ґрунтується на вимогах чинного законодавства і не може свідчити про наявність "інших підстав" для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню (в розумінні ч. 4 ст. 117 ГПК України).

Невизнання такої угоди недійсною вирішального значення не має, оскільки вона оцінюється судом, як доказ за правилами статті 43 названого Кодексу.

Згадана стаття 117 ГПК України не визначає укладення та виконання цивільно-правової угоди (йдеться про зазначений договір від 13.03.2017, укладену між сторонами) як підставу для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню в тій чи іншій його частині. Зобов'язання є інститутом цивільного права, а відносини, пов'язані з виконанням судового рішення, характеру цивільно-правових не мають (відповідний правовий висновок наведено і в постанові Верховного Суду України від 19.08.2014 зі справи № 3-56гс14).

Боржником не взято до уваги, що вжитий у ч.4 ст. 117 ГПК України вислів "обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням" за своїми правовою природою та змістом жодним чином не тотожний вживаному у Цивільному кодексі України поняттю "припинення зобов'язань" і взагалі не пов'язаний з цим поняттям, оскільки йдеться про принципово різні сфери правового регулювання: в першому випадку про публічно-правові відносини, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, в другому про відносини цивільні.

Отже, колегія суддів звертає увагу боржника на те, що обов'язковість цього, так само як і будь-якої іншого договору для сторін не означає його обов'язковості ні для суду, ані для органу Державної виконавчої служби, в усякому разі, при вирішенні питання про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню. (Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 20.06.2017 по справі № 918/528/16).

Відповідно до ч. 4 ст. 121 ГПК мирова угода, укладена сторонами у процесі виконання судового рішення, подається на затвердження господарського суду, який прийняв відповідне судове рішення. Про затвердження мирової угоди господарський суд виносить ухвалу.

Особливість мирової угоди полягає в тому, що її умови набувають чинності (юридичної сили) лише у випадку її затвердження судом. У випадку відсутності ухвали господарського суду про затвердження мирової угоди відсутні підстави для аналізу її положень. Незатверджена судом мирова угода не може спричинити легітимних юридичних наслідків.

Отже, як з'ясовано колегією суддів і не спростовано представником боржника, згаданий договір не був мировою угодою в розумінні положень ГПК України та Закону України "Про виконавче провадження", а тому й не мав і не міг мати стосунку до здійснення виконавчого провадження.

З огляду на приписи вищевказаних норм, сплати відповідачем коштів на рахунок позивача частини коштів в сумі 60000,00 грн. лише у вересні та жовтні 2016 та підписання договору про прощення боргу від 13.03.2017, тобто зі спливом строку для добровільного виконання рішення, виключає можливість застосування судом ч.4 ст.117 ГПК України.

При розгляді справи судом апеляційної інстанції скаржником не надано ніяких додаткових пояснень та відповідних доказів, які б спростували висновки, викладені в ухвалі суду першої інстанції, та всупереч вимог ст.33 ГПК України не доведені ті обставини, на які останній посилався, як на підставу своїх вимог.

На підставі викладеного, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно та всебічно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та винесено ухвалу з дотриманням норм процесуального права, що дає підстави для залишення її без змін.

Керуючись ст.ст. 49,99,101,102,103,105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Волинської області від 15.05.2017 у справі № 903/1206/14 залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_2 акціонерного товариства "Ковельські ковбаси" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Петухов М.Г.

Суддя Філіпова Т.Л.