ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"26" червня 2017 р.Справа № 922/1766/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Деньковичу А.Й.

розглянувши заяву Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" про відстрочення виконання рішення суду (вх. № 2997 від 30 січня 2017 року), за позовом

за позовом ПАТ "НАК Нафтогаз України, м. Київ
до Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території", м. Харків
простягнення коштів в сумі 44 084 462,90 грн.
за участю представників:

заявника (боржника) - не з'явився

стягувача - ОСОБА_1, за дов. № 14-68 від 14 квітня 2017 року

за відсутністю клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснювалася

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області перебувала справа № 922/1766/14 за позовом публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України до Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" про стягнення 40 462 546,40 грн. основної заборгованості, 2 322 873,42 грн. пені, 441 601,19 грн. інфляційних втрат, 857 441,89 грн. 3% річних. 16 червня 2015 року рішенням господарського суду Харківської області позовні вимоги задоволено частково.

07 лютого 2017 року ухвалою господарського суду Харківської області заяву Харківського обласного комунального підприємства Дирекція розвитку інфраструктури території про відстрочку виконання рішення господарського суду Харківської області від 30 січня 2017 року у справі № 922/1766/14 задоволено частково; відстрочено виконання рішення господарського суду Харківської області від 16 червня 2015 року у справі № 922/1766/14 до 01 червня 2017 року. 21 березня 2017 року постановою Харківського апеляційного господарського суду ухвалу господарського суду Харківської області від 07 лютого 2017 року у справі № 922/176/14 залишено без змін. Постановою вищого господарського суду України від 06 червня 2017 року касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задоволено частково; ухвалу господарського суду Харківської області від 07 лютого 2017 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 21 березня 2017 року у справи № 922/1766/14 скасовано; справу в частині, що стосується зазначених ухвали і постанови, передано на новий розгляд до господарського суду Харківської області в іншому складі суду.

Автоматизованою системою документообігу господарського суду Харківської області 16 червня 2017 року справу № 922/1766/14 призначено для розгляду судді - Калініченко Н.В.

16 червня 2017 року ухвалою господарського суду Харківської області призначено до розгляду заяву Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" про відстрочення виконання рішення суду від 16 червня 2015 року (вх. № 2997 від 30 січня 2017 року) у судовому засіданні 26 червня 2017 року.

В призначене судове засідання 26 червня 2017 року з'явився представник стягувача, який заперечував проти задоволення заяви в повному обсязі. Заявник (боржник) свого уповноваженого представника в дане судове засідання не направив, про час, дату та місце розгляду заяви повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи Витягом з відстеження пересилання поштових відправлень.

Дослідивши заяву заявника (боржника), надані до матеріалів справи докази та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення виходячи з наступного.

Як зазначено вище в даній ухвалі суду, рішенням господарського суду Харківської області від 16 червня 2015 року позовні вимоги публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України задоволено частково, стягнуто з Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" на користь публічного акціонерного товариства "Національна компанія" "Нафтогаз України" суму основного боргу у розмірі 40 462 546,40 грн., пені у розмірі 232 287,34 грн., інфляційні витрати у розмірі 441 601,19 грн., 3 % річних у розмірі 857 441,89 грн., та 73 080,00 грн. судового збору. Відстрочено виконання рішення суду на 6 місяців, починаючи з 16 червня 2015 року по 16 грудня 2015 року.

Ухвалами господарського суду Харківської області від 21 грудня 2015 року, 10 травня 2016 року, 03 жовтня 2016 року задоволено заяви боржника про відстрочення виконання рішення суду від 16 червня 2015 року у справі № 922/1766/14. 07 лютого 2017 року ухвалою господарського суду Харківської області (залишеною без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 21 березня 2017 року) заяву боржника (вх. № 2997 від 30 січня 2017 року) задоволено частково, відстрочено виконання рішення господарського суду Харківської області від 16 червня 2015 року у справі № 922/1766/14 до 01 червня 2017 року. 06 червня 2017 року постановою Вищого господарського суду України, ухвалу господарського суду Харківської області від 07 лютого 2017 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 21 березня 2017 року у справі № 922/1766/14 скасовано, справу в частині, що стосується зазначених ухвали і постанови, направлено на новий розгляд до господарського суду Харківської області в іншому складі суду.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування заяви про відстрочку виконання рішення суду (вх. № 2997 від 30 січня 2017 року) заявник (боржник) посилається на те, що: з моменту надання відстрочки (03 жовтня 2016 року) до цього часу економічна ситуація на підприємстві не змінилася, боржнику не було надано у період строку відстрочки відшкодування різниці в тарифах на невідшкодовані витрат згідно ЗУ "Про внесення змін до деяких законів України у сфері комунальних послуг"; заявник (боржник) знаходиться у скрутному фінансовому стані близькому до загрози банкрутства; не має інших джерел для погашення заборгованості перед стягувачем, як отримання з Державного бюджету України субвенцій на погашення, ще на цей час значної заборгованості з різниці в тарифах на теплопостачання, водопостачання та водовідведення; обсяг заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, водопостачання та водовідведення в порівнянні з тими цифрами, що були надані при поданні останньої заяви (вересень 2016 року), - збільшився; фінансові показники погіршились у порівнянні з тими цифрами, що були надані у останній заяві про відстрочку виконання рішення суду по даній справі, тобто висновок експерта зроблений при проведенні судової експертизи № 70 від 25 травня 2015 року у повній мірі відповідає сьогоднішньому стану підприємства, де експерт вказує на той факт, що діяльність підприємства є збитковою, фінансова стійкість підприємства є дуже низькою, що створює передумови для його кризового становища та підприємство не може обійтися без зовнішнього фінансування, крім того розрахуватися зі стягувачем не може без отримання бюджетних коштів (субвенцій). Враховуючи вище викладене, заявник (боржник) просить відстрочити виконання рішення суду по справі № 922/1766/14 до 01 липня 2017 року.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. У відповідності до ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови. Як вбачається з вимог ст. 121 ГПК України, задоволення заяви про відстрочку виконання рішення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо). Зазначена стаття не обмежує право господарського суду певними обставинами, при наявності яких господарський суд може розстрочити виконання прийнятого ним рішення, проте визначальним фактором при наданні розстрочки є винятковість цих випадків та їх об'єктивний вплив на виконання судового рішення.

Як роз'яснив пленум Вищого господарського суду України в п. п.7.1. 7.1.1, 7.2 постанови № 9 від 17.10.2012 р. господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення). Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо. Підставою для відстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору. Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи утруднюють його виконання, а тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 ГПК України і за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його виконання, має право відстрочити виконання рішення. Тобто, до заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення. Обов'язковою умовою надання відстрочки є, зокрема, не тільки обставини, підтверджені належними доказами щодо об'єктивної неможливості виконати рішення суду у строк, які, до того ж, мають бути винятковими, але й реальна можливість виконання такого рішення в подальшому. Згідно п.10 постанови пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження № 14 від 26.12.2003 р." "при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК і ст. 121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення". Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно з якою "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру…", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв'язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання названий Суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом'якшення у виконавчому провадженні, а, отже, сама можливість надання відстрочки виконання судового акта повинна носити виключний характер.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначалося вище в даній ухвалі суду, рішення господарського суду Харківській області по справі № 922/1766/14 винесено ще 16 червня 2015 року та до цього часу, а саме 26 червня 2017 року минуло вже більше двох років, судом за цей час надавалося чотири рази боржнику відстрочення виконання рішення суду, однак до цього часу рішення залишається не виконаним. Фактичне невиконання боржником рішення суду на протязі двох років, призводить до істотного дисбалансу прав та обов'язків сторін, а саме порушує право на повагу до власності та на вільне володіння стягувачем своєю власністю.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, враховуючи той факт, що невиконання боржником рішення суду на протязі двох років, призводить до істотного дисбалансу прав та обов'язків сторін, приймаючи до уваги той факт, що боржником не надано жодних доків в обґрунтування того факту, що після спливу часу наданого судом на відстрочення виконання рішення боржник буде спроможний та виконає рішення суду у даній справі, суд не розцінює наведені в заяві заявником (боржником) обставини як виняткові, що дають право для надання розстрочки виконання рішення суду і не вбачає достатніх підстав для задоволення даної заяви.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 22, 43, 86, 121 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" про відстрочку виконання рішення суду по справі № 922/1766/14 від 16 червня 2015 року (вх. № 2997 від 30 січня 2017 року) - відмовити.

Суддя ОСОБА_2