ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

29 червня 2017 року Справа № 910/7520/15-г
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді суддівКролевець О.А., Євсікова О.О., Іванової Л.Б.,
розглянувши касаційну скаргу Державного підприємства "Підприємство із забезпечення нафтопродуктами"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 25.04.2017
у справі№910/7520/15-г Господарського суду міста Києва
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Вог Трейдинг"
доДержавного підприємства "Підприємство із забезпечення нафтопродуктами"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міністерства енергетики та вугільної промисловості України
за участюПрокуратури міста Києва
прозобов'язання повернути майно

в с т а н о в и в :

Подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 44 ГПК України). Таким законом є Закон України "Про судовий збір".

При зверненні з касаційною скаргою Державне підприємство "Підприємство із забезпечення нафтопродуктами" не надало доказів виконання зазначених вимог процесуального законодавства. Натомість скаржником заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у даній справі.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

За змістом положень ст. 8 Закону, питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом (п. 3 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015 №01-06/2093/15 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 №484-VIII)").

Отже, за приписами зазначеної норми відстрочення сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин. До того ж вказаною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

Водночас оскільки в силу ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, то самі лише обставини, пов'язані з відсутністю коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для відстрочення від такої сплати.

Наведені ж скаржником обставини не мають характеру виключних, що свідчить про відсутність належних підстав для відстрочення сплати судового збору. До того ж Державним підприємством "Підприємство із забезпечення нафтопродуктами" не наведено та не подано доказів на підтвердження того, що воно зможе сплатити судовий збір у встановленому розмірі протягом визначеного процесуальним законом строку розгляду касаційної скарги.

З огляду на викладене заявлене скаржником клопотання про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню, а касаційну скаргу слід повернути скаржнику на підставі п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Разом з тим, касаційна інстанція зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 1113 ГПК України скаржник не позбавлений можливості повторного подання касаційної скарги після усунення зазначених недоліків в загальному порядку, тобто з дотриманням вимог процесуального законодавства, зокрема, приписів розділу ХІІ1 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Державного підприємства "Підприємство із забезпечення нафтопродуктами" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.04.2017 у справі №910/7520/15-г із доданими матеріалами повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий суддя О.Кролевець

Судді О.Євсіков

Л.Іванова