ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2017 р. Справа № 911/1149/17

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Біофарма Інвест»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода»

про зобовязання вчинити дії

за участю представників сторін:

позивач ОСОБА_1, предст. за дов. від 31.03.2017;

відповідач 1) ОСОБА_2, предст. за дов. від 30.03.2017 № 753;

2) ОСОБА_3, предст. за дов. від 22.05.2017 № 1226;

3) ОСОБА_4, предст. за дов. від 10.01.2017 № 56.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Біофарма Інвест» (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» (відповідач) про зобовязання вчинити дії, зокрема, визнати неправомірні дії ТОВ «Білоцерківвода» щодо нарахування плати за скид наднормових забруднень зі стічними водами у міську каналізацію та визнати рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцеркввода» №97 від 23 листопада 2016р. необов'язковим до оплати.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, Товариство з обмеженою відповідальністю «Біофарма Інвест» зазначає, що враховуючи те, що позивач не був згоден з результатами проведеного дослідження (вимірів) стічних вод, здійсненим ТОВ «Білоцеркввода», ним було зроблено власний аналіз проб, за результатами здійснення якого не було встановлено перевищення нормативних показників забруднення, а тому оскільки, на його вимогу, повторні проби проведені не були, дії відповідача щодо нарахування плати за скид наднормових забруднень є неправомірними, а рахунок не є обовязковим для оплати.

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.04.2017 було порушено провадження по справі №911/1149/17 та призначено до розгляду 29.05.2017.

03.05.2017 відповідачем через канцелярію суду (вх. номер 8936) було подано відзив на позов з документальним та правовим обґрунтуванням викладених в ньому заперечень, який залучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні 29.05.2017 було оголошено перерву до 19.06.2017 та продовжено строк вирішення спору, про що винесено відповідну ухвалу.

Присутні в судовому засіданні представники сторін обґрунтували заявлені позовні вимоги та подані заперечення, додаткових доказів та пояснень сторонами подано не було.

Відповідно до частини 2 статті 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення приймається судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Частиною 1 статті 85 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що прийняте рішення оголошується господарським судом у судовому засіданні після закінчення розгляду справи.

Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для повного, всебічного та обєктивного розгляду спору по суті, у судовому засіданні 19.06.2017 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

23 грудня 2013 року між ТОВ «Білоцерківвода» (виконавець) та ТОВ «Біофарма-Інвест» (споживач, підприємство) було укладено договір № 9083 про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення, відповідно до умов якого виконавець зобовязувався надавати споживачу послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення у необхідних обсягах та відповідної якості, а споживач зобовязувався своєчасно і в повному обсязі оплачувати отримані послуги за встановленим тарифом у строки і на умовах, передбачених Договором.

У відповідності до п.п. 5.5.20, 5.5.21 Договору, споживач має забезпечити якість стічних вод, які потрапляють до міської каналізації відповідно до норм допустимих концентрацій забруднюючих речовин, визначених Додатком № 3 до Договору, а також виключити можливість скиду стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин.

Пунктом 4.5 Договору встановлено, що у разі перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах споживач здійснює оплату за послуги водовідведення згідно наданого виконавцем рахунку із застосуванням коефіцієнта кратності у відповідності до вимог «Правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації м. Біла Церква».

В свою чергу, на водоканал покладено право контролювати якість стічних вод шляхом здійснення раптового відбору проб стічних вод, що скидаються підприємствами до системи каналізації міста, а також предявляти підприємствам у встановленому порядку рахунки за скид понаднормативних забруднень із застосуванням коефіцієнта кратності, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень (п. 2.1. місцевих Правил приймання стічних вод).

Аналогічні права та обовязки сторін містяться в положеннях Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених Наказом Держбуду України 19 лютого 2002 року № 37 (далі - Правила приймання стічних вод).

Так, як пояснив в судовому засіданні представник відповідача та як вбачається з матеріалів справи, на підставі положень вищезазначених нормативно-правових актів, 15 листопада 2016 року з КК № 1 позивача за адресою м. Біла Церква, вул. Київська, 37 у присутності головного енергетика ТОВ «Біофарма-Інвест» ОСОБА_5 представниками ТОВ «Білоцерківвода» було проведено відбір проб стічних вод для визначення вмісту забруднюючих речовин, що скидаються підприємством із стічними водами в каналізаційну мережу м. Біла Церква.

Про факт відбору проб представниками відповідача було складено відповідний Акт із зазначенням дати, місця та умов їх відбору (копія наявна в матеріалах справи). Представником позивача, який був присутній при відборі проб, зазначений вище акт відбору проб був підписаний без зауважень.

За результатами лабораторних досліджень відібраних проб, проведеним хіміко- технологічною лабораторією стічних вод ТОВ «Білоцерківвода» (свідоцтво про атестацію № 70А-98-13 від 17.12.2013р.) було встановлено, що у стічних водах, які скидаються позивачем до міської каналізаційної мережі, містяться забруднюючі речовини у концентраціях, які перевищують допустимі, встановлені місцевими Правилами приймання стічних вод, що підтверджується Протоколом проведення аналізів № 126/11 від 21.11.2016р.

На виконання положень місцевих Правил приймання стічних вод, відповідачем у термін, визначений законодавством, було повідомлено по телефону представнику позивача інформацію про хімічний склад стічних вод, про що також направлено факсограму № 1-04/08-2974 від 23 листопада 2016 року, якою повідомлено позивача про перевищення співвідношення ХСК до БСК5, а також про те, що оплата за вересень, жовтень, листопад 2016 р. за скид наднормативного забруднення зі стічними водами буде проводитись з урахуванням коефіцієнту кратності, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод на КОС та екологічного стану річки ОСОБА_2. Позивачу було також направлено розрахунок плати за скид наднормативних забруднень та рахунок № 97 від 23.11.2016 р., який належав до оплати у 10-денний термін.

Однак, як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін, зазначений рахунок не оплачений позивачем з огляду на незгоду з результатами аналізів відібраних проб стічної води.

При цьому, слід зазначити, що згідно положень Правил приймання стічних вод, місцевих Правил приймання, підприємство у разі наявності сумнівів щодо достовірності результатів аналізу робочої проби стічної води, має право провести аналіз проби, відібраної для підприємства, а згодом ініціювати проведення контрольної проби.

Згідно акта відбору проб стічної води від 15.11.2016 р. разом з робочою пробою працівниками відповідача була відібрана також контрольна проба та проба для підприємства.

Пунктом 8.12.7 місцевих Правил приймання передбачено, що проба для підприємства відбирається за його бажанням. Аналіз цієї проби проводиться підприємством.

Як зазначає позивач, 21.11.2016 р. ним у власній лабораторії було здійснено аналіз проби стічних вод, яка була відібрана для підприємства, за результатами якого встановлено відсутність перевищення нормативних показників забруднення.

Однак, як вбачається з доданих до позовної заяви Результатів аналізу води питної, при дослідженні проби для підприємства позивачем були застосовані методики виконання вимірювань, які не відповідають галузі застосування, так як призначені для використання при дослідженні води питної, а не стічної (наприклад, ГОСТ 18164-72 «Вода питна. Метод визначення вмісту сухого залишку»). Використання методик виконання вимірювань з невідповідною галуззю застосування суттєво впливає на показники якості вимірювань.

Крім того, із наданих позивачем результатів проведення аналізу стічних вод також неможливо встановити, яка саме проба досліджувалася, дату та мету проведення аналізів.

З вищезазначених результатів аналізів, дослідження лабораторією позивача проводилося лише щодо показника «Сухий залишок». Відомості щодо дослідження інших показників якості стічних вод, перевищення яких виявлено лабораторією Відповідача (зокрема, таких як сульфати, ХСК, БСК5) у наданих позивачем результатах аналізів відсутні та не надавалися ним окремо.

Таким чином, з викладеного вбачається, що твердження ТОВ «Біофарма-Інвест», що результати аналізів стічних вод позивача і відповідача суттєво відрізняються по всім показникам і про відсутність перевищення нормативних показників забруднення у власній пробі стічних вод, на яких ґрунтуються позовні вимоги, є необґрунтованими з огляду на відсутність у позивача результатів аналізів по всім показникам, дослідження по яких проводилося лабораторією ТОВ «Білоцерківвода».

До того ж, чинними нормативними актами визначений чіткий порядок врегулювання розбіжностей у результатах аналізу проб, відібраних водоканалом, і споживачем.

Так, відповідно до п. 8.12.11 місцевих Правил приймання стічних вод підприємство має право вимагати проведення аналізу контрольної проби стічних вод підприємства протягом терміну зберігання контрольної проби. Про намір провести дослідження контрольної проби підприємство повідомляє Водоканал у письмовій формі.

Контрольна проба, відібрана одночасно з робочою пробою та пробою для підприємства, має зберігатися у відповідних умовах в лабораторії Водоканалу, але не більше семи календарних днів з моменту відбору проби. Проте, протягом встановленого терміну зберігання контрольної проби, Позивач не повідомив ТОВ «Білоцерківвода» про намір провести дослідження контрольної проби.

При цьому, з листа № 257 від 21.11.2016, на який позивач посилається у своїй позовній заяві, останній повідомив лише про незгоду з результатами аналізів проб стічної води, відібраних 15.11.2016 р. та просив повторно відібрати проби стічної води, однак проведення аналізу контрольної проби здійснити не просив.

Отже, у встановлений чинний законодавством строк та спосіб, позивач не реалізував своє право на оскарження дій відповідача щодо відбору проб та проведення дослідження.

Враховуючи викладене, ТОВ «Білоцерківвода» провело нарахування плати за скид наднормативно забруднених стічних вод до міських каналізаційних мереж ТОВ «Біофарма-Інвест» у відповідності до вимог Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених Наказом Держбуду України від 19 лютого 2002 року № 37, місцевих Правил приймання стічних вод та Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів.

За наведених обставин, з урахуванням вищевикладеного, доводи позивача викладені в позовній заяві господарський суд вважає непереконливими, оскільки наявні в матеріалах справи докази та встановлені на їх підставі обставини справи підтверджують правомірність дій відповідача щодо нарахування плати за скид наднормованих забруднень, у звязку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статей 44, 49 ГПК України, покладаються судом на позивача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дата підписання повного тексту рішення 26.06.2017

Суддя О.В. Щоткін