ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"03" липня 2017 р. Справа № 922/1633/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В. І., суддя Россолов В.В.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача не зявився;

1-го відповідача не зявився;

2-го відповідача не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Конбитех", м. Харків (вх.№1894Х/1-18)

на рішення господарського суду Харківської області від 29.06.2016р.

у справі №922/1633/16,

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Компанія Едельвейс", м. Харків,

до 1-го відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Граківські комбікорма", смт. Чкаловське, Чугуївський р-н, Харківська обл.,

до 2-го відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Конбитех", м. Харків,

про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 29.06.2016р. у справі №922/1633/16 (суддя Калініченко Н.В.) позовні вимоги задоволено в повному обсязі; визнано недійсним договір №2/ВПВ про відступлення права вимоги від 04.01.2016р., укладений між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Граківські Комбікорма" та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Конбитех"; стягнуто з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Граківські Комбікорма" на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Компанія Едельвейс" 689,00 грн. судового збору; стягнуто з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Конбитех" на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Компанія Едельвейс" 689,00 грн. судового збору.

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Конбитех", не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Харківської області від 29.06.2016р. у справі №922/1633/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.07.2016 року, суддею доповідачем у справі №922/1633/16 визначено суддю Гетьмана Р.А. та сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Тихий П.В., суддя Россолов В.В.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Тихий П.В., суддя Россолов В.В.) від 21.07.2016р. апеляційну скаргу 2-го відповідача прийнято до провадження та її розгляд призначено на 12.09.2016р.

12.09.2016 року до суду від апелянта надійшло клопотання про витребування у позивача ТОВ "Торгівельний будинок "Компанія Едельвейс" оригіналу додаткової угоди №2 від 14.08.2015р. до договору поставки №01-08 від 01.08.2015р., що було укладено між постачальником ТОВ "Граківські комбікорма" в особі начальника відділу продаж ОСОБА_2 та покупцем ТОВ "Торгівельний будинок "Компанія Едельвейс" в особі директора ОСОБА_3; витребування у 1-го відповідача ТОВ "Граківські комбікорма" оригіналу додаткової угоди №2 від 14.08.2015р. до договору поставки "01-08 від 01.08.2015р., що було укладено між постачальником ТОВ "Граківські комбікорма" в особі начальника відділу продаж ОСОБА_2 та покупцем ТОВ "Торгівельний будинок "Компанія Едельвейс" в особі директора ОСОБА_3

12.09.2016 року на адресу суду від апелянта надійшло клопотання (вх.8908) про призначення по справі №922/1633/16 судової технічної експертизи документів, проведення якої доручити експертам Харківського науково-дослідницького інституту судових експертиз імені засл. проф. ОСОБА_4 та поставити на вирішення експерту наступні питання:

«Чи виготовлений друкований текст додаткової угоди №2 від 14.08.2015 року до договору поставки №01-08 від 01.08.2015 року у той час, яким вона датована, а саме 14.08.2015 року?»;

«У який період часу був надрукований текст додаткової угоди №2 від 14.08.2015 року до договору поставки №01-08 від 01.08.2015 року?»;

«Чи нанесено підпис, який міститься поруч з прізвищем ОСОБА_5 у додатковій угоді №2 від 14.08.2015 року до договору поставки №01-08 від 01.08.2015 року у той час, яким датований документ, а саме 14.08.2015 року?»;

«У який саме період часу було нанесено підпис, який міститься поруч з прізвищем ОСОБА_5 у додаткові й угоді №2 від 14.08.2015 року до договору поставки №01-08 від 01.08.2015 року?»;

«Чи нанесено підпис, який міститься поруч з прізвищем ОСОБА_3 у додатковій угоді №2 від 14.08.2015 року до договору поставки №01-08 від 01.08.2015 року у той час яким датований документ, а саме 14.08.2015 року?»;

«У який саме період часу було нанесено підпис, який міститься поруч з прізвищем ОСОБА_3 у додатковій угоді №2 від 14.08.2015 року до договору поставки №01-08 від 01.08.2015 року?»

12.09.2016 року на адресу суду від апелянта надійшло клопотання (вх.№8909) про зупинення провадження у справі №922/1633/16 до вирішення Харківським апеляційним господарським судом безпосередньо повязаної з нею справи №922/2326/16.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 12.09.2016р. розгляд справи відкладено на 21.09.2016 року, витребувано у ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Компанія Едельвейс" та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Граківські комбікорма" для огляду в судовому засіданні оригінал додаткової угоди №2 від 14.08.2015р.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 21.09.2016р. клопотання ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Конбитех" про зупинення провадження у справі задоволено; зупинено провадження у справі №922/1633/16 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №922/2326/16; зобов'язано сторони повідомити суд про результати розгляду справи №922/2326/16 з доданням засвідченої копії відповідного судового рішення.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 20.04.2017р. поновлено провадження у справі №922/1633/16, у звязку з тим, що обставини, що зумовили зупинення провадження у справі відпали, розгляд справи призначено на 05.05.2017 року.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.05.2017 року, у звязку з відпустками головуючого судді Гетьмана Р.А. та судді Тихого П.В., суддею доповідачем у справі №922/1633/16 визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В.І., суддя Россолов В.В.

Пунктом 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про судове рішення від 23.03.2012р. №6 встановлено, що в разі необхідності заміни судді в процесі розгляду справи або додаткового введення судді (суддів) до складу суду розгляд справи з огляду на встановлений пунктом 3 частини четвертої статті 47 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" принцип незмінності судді слід починати спочатку. При цьому заново розпочинається й перебіг передбачених статтею 69 ГПК строків вирішення спору, а його подальше продовження новим (зміненим) складом суду здійснюється у випадках і в порядку, передбачених частиною третьою цієї статті.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 05.05.2017 року (колегія суддів у складі: головуючий суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В.І., суддя Россолов В.В.) розгляд справи відкладено на 17.05.2017 року, у звязку з неявкою в судове засідання представника апелянта та зміною складу колегії суддів.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 17.05.2017 року (колегія суддів у складі: головуючий суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В.І., суддя Россолов В.В.) розгляд справи відкладено на 30.05.2017 року, у звязку з неявкою в судове засідання представника апелянта та необхідністю сторонам у справі надати суду письмові пояснення в обґрунтування своїх правових позицій.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 30.05.2017р. (колегія суддів у складі: головуючий суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В.І., суддя Россолов В.В.) розгляд справи відкладено на 08.06.2017 року, у звязку з неявкою в судове засідання представника апелянта.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 08.06.2017р. (колегія суддів у складі: головуючий суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В.І., суддя Россолов В.В.), з урахуванням ухвали про виправлення описки від 09.06.2017 року розгляд справи відкладено на 03.07.2017 року, у звязку з неявкою в судове засідання представника апелянта.

03.07.2017 року на адресу суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника. Крім того, у вказаному клопотанні представник позивача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін (вх.№6927)

У судове засідання 03.07.2017 року представники позивача та апелянта (2-го відповідача) не з'явились, вся поштова кореспонденція, яка направлялася судом апеляційної інстанції на їх адресу поверталася до суду з відміткою працівників УДППЗ Укрпошти "за закінченим терміном зберігання".

Пунктом 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 року №18 передбачено, що за змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Представник 1-го відповідача у судове засідання 03.07.2017 року, також, не зявився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення №370, проте не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів встановила наступне.

Так, як вбачається з матеріалів справи, 01 серпня 2015 року між позивачем (покупець) та першим відповідачем (постачальник) було укладено договір поставки № 01-08, який набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до моменту його повного виконання, та відповідно до якого постачальник зобов'язується передати у власність покупцю комбікорма (товар), а покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар відповідно до умов даного договору.

14 серпня 2015 року між позивачем та першим відповідачем було укладено додаткову угоду № 2 до договору поставки № 01-08 від 01 серпня 2015 року, якою було погоджено доповнити договір п. 9.6 наступного змісту: "відступлення права вимоги (заміна кредитора) за цим договором допускається виключно за погодженням з другою стороною договору".

04 січня 2016 року між першим відповідачем (первісний кредитор) та другим відповідачем (новий кредитор) було укладено договір № 2/ВПВ про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор надає новому кредиторові, а новий кредитор приймає право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за договором поставки № 01-08 від 01 серпня 2015 року.

За договором від 04.01.2016 року новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання всіх зобов'язань за основним договором, у тому числі сплати боргу за основним договором в сумі 391 976,40 грн.

Позивач в обґрунтування своєї правової позиції зазначав, зокрема, про те, що договір № 2/ВПВ про відступлення права вимоги від 04 січня 2016 року, укладений між першим та другим відповідачами в порушення умов додаткової угоди № 2 від 14 серпня 2015 року до договору поставки № 01-08 від 01 серпня 2015 року, укладеної між позивачем та першим відповідачем, суперечить приписам ст. 516 Цивільного кодексу України.

Колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Жук проти України" (Заява № 45783/05) від 21.10.2010р. (пункт 25) Суд нагадує, що принцип процесуальної рівності сторін, один із елементів більш широкої концепції справедливого судового розгляду, вимагає, щоб кожній стороні надавалась розумна можливість представляти свою позицію за таких обставин, які не ставлять цю сторону в суттєво невигідне становище по відношенню до протилежної сторони. Це, в принципі, означає надання сторонам судового процесу можливості ознайомитись з усіма пред'явленими доказами і зауваженнями та прокоментувати їх, навіть якщо вони надані незалежним представником державної юридичної служби з метою здійснення впливу на рішення суду.

Як визначив Європейський Суд з прав людини у справі «Ноймайстер проти Австрії» (1968 рік) кожна сторона під час розгляду справи повинна мати рівні можливості та жодна із сторін не повинна мати якихось вагомих переваг над опонентом.

Європейський Суд з прав людини визнав порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у випадках, коли національні суди ухвалювали рішення, коли було відмовлено у можливості представити певні докази (справа «Мантованеллі проти Франції» 1997 рік), зокрема, висновки експертів (справа «Бьоніш проти Австрії» (п.32 рішення від 6 травня 1985 року).

Ключовим у принципі рівних можливостей є те, що суди мають довести готовність забезпечувати ефективне здійснення прав, гарантованих у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. №7 «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України», відповідно до частини першої статті 101 ГПК апеляційний суд переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами. Додаткові докази приймаються апеляційним судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. У вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з'ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об'єктивно оцінити поважність цих причин. При цьому обґрунтування неможливості подання доказів суду першої інстанції згідно із зазначеною нормою ГПК покладається саме на заявника (скаржника), а апеляційний господарський суд лише перевіряє та оцінює їх поважність і не зобов'язаний самостійно з'ясовувати відповідні причини. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Так, як вже було зазначено вище, представник апелянта звернувся до суду апеляційної інстанції з клопотанням (вх.8908) про призначення у справі №922/1633/16 судової технічної експертизи документів, проведення якої просив доручити експертам Харківського науково-дослідницького інституту судових експертиз імені засл. проф. ОСОБА_4 та поставити на вирішення експерту відповідні питання.

У судові засідання 05.05.2017 року, 17.05.2017 року, 30.05.2017 року, 08.06.2017 року та 03.07.2017 року представник апелянта не зявився та свою думку щодо заявленого клопотання про призначення у справі №922/1633/16 судової технічної експертизи документів не висловив.

Приписами частини 1 статті 1 Закону України «Про судову експертизу» передбачено, що судова експертиза це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних обєктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 41 Господарського процесуального кодексу України, для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі.

Отже, оскільки для проведення експертизи матеріали справи направляються до судово-експертної установи, у цей період часу неможливо проводити процесуальні дії.

Відповідно до норм ст. 42 Господарського процесуального кодексу України висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу.

Частина 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України визначає, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Системний аналіз положень ст.ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України дає підстави зробити висновок про те, що для вирішення господарського спору та прийняття рішення у справі господарський суд на підставі доказів, що відповідають вимогам ст.ст. 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України (мають бути належними, допустимими та відповідати вимогам щодо певного засобу доказування) має враховувати лише ті встановлені та досліджені обставини справи, що мають значення для справи. Збір же господарським судом доказів (у тому числі у порядку ст.ст. 38, 41 Господарського процесуального кодексу України), що мають підтверджувати або підтверджують обставини, що не мають значення для справи, не відповідає вимогам ст.ст. 33, 34, 43 Господарського процесуального кодексу України та може призвести до зайвих процесуальних дій у справі та, як наслідок, затягування розгляду справи. Тобто суд, збираючи докази у справі та вирішуючи питання щодо обставин, які підтверджуються цими доказами та мають значення для справи, має виходити із предмету доказування та, на підставі норм діючого законодавства, визначати межі доказування у конкретному спорі.

Між тим, особа набуває прав та несе обовязки експерта після оголошення (вручення) їй ухвали про призначення експертизи та попередження про відповідальність. Тільки за цих умов висновок експерта набуває доказової сили. Невиконання цих вимог унеможливлює використання висновку експерта як доказу у справі.

Також, у пункті 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 року №4 Про деякі питання практики призначення судової експертизи зазначено, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не може замінити інші засоби доказування.

Відповідно до пункту 8 постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики призначення судової експертизи від 23.03.2012р. №4, визначаючись з експертною установою, яка проводитиме судову експертизу, господарський суд має враховувати положення пункту 1.5 Інструкції, згідно з якими експертизи проводяться, як правило, за зонами регіонального обслуговування.

Так, предметом спору у даній справі є визнання недійсним договору № 2/ВПВ про відступлення права вимоги від 04 лютого 2016 року, укладеного між першим та другим відповідачами.

Апелянт, обґрунтовуючи необхідність проведення у даній справі судової технічної експертизи, вказує на те, що додаткова угода №2 від 14.08.2015 року була підписана між позивачем та 1-м відповідачем вже після укладення між сторонами договору про відступлення права вимоги від 04.01.2016 року.

На думку апелянта, вказане вище підтверджується актом прийому передачі від 04.01.2016 року до договору про відступлення права вимоги від 04.01.2016 року, відповідно до якого, на виконання вимог п.3.1 договору про відступлення права вимоги від 04.01.2016 року, 1-й відповідач передав 2-му відповідачу всі наявні оригінали документів за договором поставки від 01.08.2015 року, укладеного з позивачем.

Отже, апелянт вважає, що оскільки додаткова угода №2 від 14.08.2015 року у вказаному вище акті прийому передачі відсутня, то на момент укладення договору про відступлення права вимоги зазначена угода не існувала.

Розглянувши зазначене клопотання представника апелянта про призначення у справі судової технічної експертизи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, враховуючи те, що призначення судової експертизи у справі є правом суду та є одним із способів збору доказів у господарській справі, дійшла висновку про наявність підстав для призначення у даній справі судової технічної експертизи.

Так, враховуючи що, встановлення обставин, що мають значення для справи щодо визначення часу виготовлення та підписання сторонами у справі додаткової угоди №2 від 14.08.2015 року до договору поставки від 01.08.2015 року №01-08 потребує спеціальних знань, беручи до уваги те, що докази у справі взаємно суперечливі, та для створення сторонам у справі необхідних умов щодо встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, колегія суддів вважає за доцільне вказане клопотання апелянта задовольнити та для роз'яснення цих питань призначити у справі судову технічну експертизу, проведення якої доручити Харківському науково-дослідному інституту ім. засл. проф. ОСОБА_4.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадках, зокрема, призначення господарським судом судової експертизи.

У звязку з призначенням судової технічної експертизи провадження у справі підлягає зупиненню до одержання висновку судового експерта відповідно до пункту 1 частини 2 статті 79 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 42 Господарського процесуального кодексу України, копії висновку судового експерту слід надіслати сторонам.

Окрім того, як було зазначено вище, ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 12.09.2016 року витребувано у позивача - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Компанія Едельвейс" та у 1-го відповідача - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Граківські комбікорма" для огляду в судовому засіданні 21.09.2016р. оригінал додаткової угоди №2 від 14.08.2015р. до договору поставки №01-08 від 01.08.2015р., що укладено між постачальником ТОВ "Граківські комбікорма" в особі начальника відділу продаж ОСОБА_2 та покупцем ТОВ "Торгівельний будинок "Компанія Едельвейс" в особі директора ОСОБА_3

Однак, вказана ухвала залишилась позивачем та 1-м відповідачем без виконання.

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010р.)

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 79, ст.ст. 86, 99 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

1. Клопотання ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Конбитех", м. Харків (вх.№8908 від 12.09.2016 року) про призначення судової технічної експертизи задовольнити.

2.Призначити у справі №922/1633/16 судову технічну експертизу.

3. Проведення експертизи доручити Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. засл. проф. ОСОБА_4.

4.На вирішення експерта поставити питання:

«Чи виготовлений друкований текст додаткової угоди №2 від 14.08.2015 року до договору поставки №01-08 від 01.08.2015 року у той час, яким вона датована, а саме 14.08.2015 року?»;

«У який період часу був надрукований текст додаткової угоди №2 від 14.08.2015 року до договору поставки №01-08 від 01.08.2015 року?»;

«Чи нанесено підпис, який міститься поруч з прізвищем ОСОБА_5 у додатковій угоді №2 від 14.08.2015 року до договору поставки №01-08 від 01.08.2015 року у той час, яким датований документ, а саме 14.08.2015 року?»;

«У який саме період часу було нанесено підпис, який міститься поруч з прізвищем ОСОБА_5 у додаткові й угоді №2 від 14.08.2015 року до договору поставки №01-08 від 01.08.2015 року?»;

«Чи нанесено підпис, який міститься поруч з прізвищем ОСОБА_3 у додатковій угоді №2 від 14.08.2015 року до договору поставки №01-08 від 01.08.2015 року у той час яким датований документ, а саме 14.08.2015 року?»;

«У який саме період часу було нанесено підпис, який міститься поруч з прізвищем ОСОБА_3 у додатковій угоді №2 від 14.08.2015 року до договору поставки №01-08 від 01.08.2015 року?»

(Якщо експерт під час проведення експертизи виявить факти, що мають значення для справи і з приводу яких йому не були поставлені питання, він може включити до висновку свої міркування про ці обставини).

Суд попереджає експертів про кримінальну відповідальність згідно зі статтею 384 Кримінального кодексу України.

5. Зобовязати ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Компанія Едельвейс" та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Граківські комбікорма" для проведення експертного дослідження надати оригінал додаткової угоди №2 від 14.08.2015р. до договору поставки №01-08 від 01.08.2015р., що укладено між постачальником ТОВ "Граківські комбікорма" в особі начальника відділу продаж ОСОБА_2 та покупцем ТОВ "Торгівельний будинок "Компанія Едельвейс" в особі директора ОСОБА_3

6. Надіслати Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. засл. проф. ОСОБА_4 (вул. Золочівська, 8а, м. Харків, 61177) справу в 2-х томах.

7. Зобовязати ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Конбитех", м. Харків провести оплату судової технічної експертизи, докази оплати надати експерту та суду.

8.Висновок експертизи надати Харківському апеляційному господарському суду та сторонам не пізніше строку визначеного п.1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень.

9. Провадження у справі зупинити до одержання висновку судової експертизи.

Головуючий суддя Терещенко О.І.

Суддя Сіверін В. І.

Суддя Россолов В.В.