РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2017Справа № 910/7513/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю госпрозрахункова фірма "Камаз-Транс-Сервіс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Магістраль-Транс"

про стягнення 52 489,99 грн., -

Суддя Морозов С.М.

За участю представників сторін:

від позивача: Опанасюк А.О. (представник за довіреністю від 29.01.2013р.);

від відповідача: не з'явились.

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю госпрозрахункова фірма "Камаз-Транс-Сервіс" (надалі - позивач) звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Магістраль-Транс" (надалі - відповідач) суми заборгованості за Договором № Р-107 на технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів від 13.05.2016р. в розмірі 52 489,99 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами договору не здійснив в повному обсязі оплату вартості робіт, які було виконано позивачем, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість.

Відповідач письмового відзиву на позовну заяву до матеріалів справи не надав, явку свого представника в судові засідання не забезпечив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.05.2017р. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі, розгляд призначено на 13.06.2017р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.06.2017р. розгляд справи відкладено до 27.06.2017р.

В судове засідання 27.06.2017р. представник відповідача повторно не з'явився, проте до суду надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи для надання йому можливості ознайомитися з матеріалами справи та підготування відзиву на позовну заяву.

Розглянувши клопотання відповідача, судом було відмовлено в його задоволенні, оскільки у відповідача було достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи та надання відзиву на позовну заяву виконання вимог ухвали суду (провадження у справі порушено ще 13.05.2017р., а копія відповідного процесуального документу отримана відповідачем 16.05.2017р.), при цьому за приписами ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами та оскільки розгляд справи відкладався, суд не знаходить підстав для відкладення розгляду справи в даному судовому засіданні.

Судом враховано, що відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача, належним чином повідомленого про час та місце судового засідання, не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду справи, а також зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

В судовому засіданні 27 червня 2017 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

13.05.2016 року між позивачем (виконавець) та відповідачем (замовник) було укладено Договір № Р-107 на технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів (надалі - Договір), відповідно до якого замовник доручав, а виконавець брав на себе зобов'язання по технічному обслуговуванню та ремонту транспортних засобів замовника, а замовник зобов'язувався в строк та на умовах договору оплачувати роботи та послуги (п. 1.1. Договору).

За умовами п. п. 2.1., 2.2. Договору проведення робіт здійснюється за місцезнаходженням виконавця: м. Рівне, вул. Київська, 64 А. Виконавець виконує роботи та надає послуги використовуючи власне обладнання, запасні частини, матеріали, комплектуючі, витратні та інші матеріали.

В п. 3.2.2. Договору замовник взяв на себе зобов'язання оплатити роботи та послуги виконавця.

Як передбачено в п. п. 4.1. - 4.2. Договору замовник зобов'язаний прийняти у виконавця виконані роботи протягом 3-х робочих днів від дати отримання повідомлення про завершення робіт. Замовник перевіряє повноту та якість робіт згідно акту виконаних робіт в момент їх прийняття. Акт виконаних робіт підписується уповноваженими представниками замовника та виконавця.

Згідно п. 5.1. Договору вартість робіт по технічному обслуговуванню та ремонту транспортного засобу складається виходячи з цін агрегатів, запасних частин, комплектуючих та витратних матеріалів, що діють на дату складання акту виконаних робіт, а також вартості кожного виду робіт та послуг у відповідності до розцінок виконавця.

Перелік робіт та їх вартість вказуються виконавцем у акті виконаних робіт, який погоджується з замовником (п. 5.2. Договору).

На виконання умов Договору позивачем за відповідними нарядами відповідача було виконано роботи на загальну суму 81 224,00 грн., що підтверджується доданими до матеріалів справи належним чином засвідченими копіями актів виконаних робіт №С від 04.07.2016р. на суму 40 744,00 грн., №С від 08.07.2016р. на суму 35 056,00 грн. та № С від 22.07.2016р. на суму 5 424,00 грн.

Відповідач не заперечував проти якості та вартості виконаних позивачем робіт та прийняв їх, про що свідчать наявність підписів його уповноважених відповідними довіреностями представників та відтиски печатки у вказаних вище актах виконаних робіт.

Позивачем було виставлено відповідачу відповідні рахунки на оплату вартості виконаних робіт, а саме №С від 01.07.2016р. на суму 40 744,00 грн., №С від 08.07.2016р. на суму 35 056,00 грн. та № С від 21.07.2016р. на суму 5 424,00 грн.

За умовами п. 5.3. Договору повний розрахунок за виконані роботи та надані послуги здійснюється замовником протягом трьох банківських днів після підписання сторонами акта виконаних робіт. Факсимільна копія акта виконаних робіт має юридичну силу.

Даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2018р. (п. 9.1. Договору).

Свої зобов'язання в частині повної та своєчасної оплати вартості виконаних робіт відповідач виконав неналежним чином та допустив виникнення заборгованості перед позивачем за виконані роботи на суму 52 489,99 грн.

У зв'язку з тим, що відповідач повністю не розрахувався з позивачем за виконані роботи, останній був змушений звернутись до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 6 Цивільного кодексу України сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до норм статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно зі статтею 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Нормами частини 1 статті 854 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Як встановлено судом, на підставі укладеного між позивачем та відповідачем Договору, позивачем було виконано роботи на загальну суму 81 224,00 грн., що підтверджується актами виконаних робіт, про які було зазначено вище.

З врахуванням викладеного, беручи до уваги п. 5.3. Договору обов'язок відповідача щодо оплати вартості виконаних позивачем робіт мав бути виконаний протягом трьох банківських днів після підписання сторонами відповідного акта виконаних робіт, а прострочення оплати вартості виконаних робіт за кожним актом у відповідача виникло з наступного дня після спливу вказаного строку.

Судом встановлено, що відповідач не належним чином виконав свої зобов'язання за укладеним між сторонами Договором та допустив виникнення заборгованості перед позивачем за виконані роботи на суму 52 489,99 грн.

Вказаний розмір заборгованості відповідача за договором (52 489,99 грн.) також підтверджується наявною в матеріалах справи належним чином засвідченою копією акту звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2017 - 18.04.2017.

При цьому, акт звірки взаємних розрахунків, хоча і не є доказом виникнення прав і обов'язків, може і має оцінюватись судами у випадку сумнівів щодо існування правовідносин та виконання зобов'язання.

Підписавши акт звірки взаємних розрахунків без зауважень, відповідач вчинив дії, що підтверджують існування правовідносин та виконання зобов'язання за договором.

Аналогічні висновки містяться у постанові Вищого господарського суду України у справі №920/1782/13 від 15.04.2014 р.

Таким чином, з урахуванням розміру заявлених позовних вимог, строк виконання відповідачем грошового зобов'язання з оплати вартості виконаних робіт у розмірі 52 489,99 грн. на момент подання позовної заяви настав.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з нормами статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Факт наявності боргу за договором перед позивачем на суму 52 489,99 грн. документально підтверджений та у встановлений законом спосіб відповідачем не спростований.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем не надано до матеріалів справи доказів, що підтверджують та обґрунтовують відсутність у нього підстав для невиконання зобов'язань, передбачених умовами Договору, укладеного з позивачем.

Враховуючи все вищенаведене, суд дійшов висновку, що заявлені в справі №910/7513/17 позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 52 489,99 грн. суми основного боргу (вартості виконаних робіт).

Судовий збір в розмірі 1 600,00 грн., відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Магістраль-Транс" (ідентифікаційний код 31055416, адреса: 03151, м. Київ, вул. Волинська, буд. 60) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю госпрозрахункова фірма "Камаз-Транс-Сервіс" (ідентифікаційний код 03567150, адреса: 33027, м. Рівне, вул. Київська, буд. 64-А) 52 489,99 грн. (п'ятдесят дві тисячі чотириста вісімдесят дев'ять гривень 99 коп.) суми основного боргу та 1 600,00 грн. (одну тисячу шістсот гривень 00 коп.) судового збору.

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 03.07.2017р.

Суддя С.М. Морозов