ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2017 р. Справа № 911/1435/17

Розглянувши матеріали справи за позовом Тодіні Конструкціоні ОСОБА_1П.А. (TODINI CONSTRUZIONI GENERAL S.p.A.), Італія в особі представництва «Тодіні Конструкціоні ОСОБА_1П.А.», м.Рівне

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Стронг Констракшн», м.Славутич

про стягнення 1840232,70 грн.

Суддя А.Ю.Кошик

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2

Від відповідача: не зявився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Тодіні Конструкціоні ОСОБА_1П.А. (TODINI CONSTRUZIONI GENERAL S.p.A.), Італія в особі представництва «Тодіні Конструкціоні ОСОБА_1П.А.» (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стронг Констракшн» (далі відповідач) про стягнення 1840232,70 грн.

Провадження у справі №911/1435/17 порушено відповідно до ухвали суду від 13.05.2017 року та призначено справу до розгляду на 30.05.2017 року.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 30.05.2017 року без поважних причин не зявився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду не виконав. Розгляд справи відкладався до 13.06.2017 року.

В судовому засіданні 13.06.2017 року В судовому засіданні 30.05.2017 року позивач позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання 30.05.2017 року не зявився, відзив на позов не надав, про причини неявки суд не повідомив. При цьому, відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду спору надісланою на його адресу ухвалою від 12.05.2017 року, також, інформація про час і місце розгляду справи була розміщена на офіційному веб-порталі Господарського суду Київської області.

За таких обставин суд розглядає справу у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин та підтверджується матеріалами справи, Тодіні Конструкціоні ОСОБА_1П.А. (TODINI CONSTRUZIONI GENERAL S.p.A.), компанія, що заснована і зареєстрована у відповідності із законом у Італійській республіці, реєстраційний номер у реєстрі підприємств міста Рим 1 адреса: Італія, м.Рим, віа делла Датарія 22, САР 00187 в особі представництва «Тодіні Конструкціоні ОСОБА_1П.А.».

03.09.2015 року між Тодіні Коструціоні ОСОБА_1П.А. в особі Представництва «Тодіні Коструціоні ОСОБА_1П.А.» (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СТРОНГ КОНСТРАКШН» (відповідач) укладено Договір №КНК/8/03-09/1/15, відповідно до умов якого відповідач взяв на себе зобовязання передати у власність позивача товар, найменування, асортимент та ціна якого зазначаються у Специфікації, а позивач взяв на себе зобовязання прийняти та оплатити його вартість.

30.09.2015 року відповідачем було виставлено позивачу з посиланням на вищевказаний Договір №КНК/8/03-09/1/15 від 03.09.2015 року, рахунок на оплату №СК-000008 на суму 3 755 136,00 грн.

З метою забезпечення виконання умов Договору, позивач платіжним дорученням №7887 від 02.10.2015 року сплатив відповідачу грошові кошти в сумі 3 755 136,00 грн.

Положеннями ч.4 ст.538 ЦК України передбачено, якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок.

Однак, відповідачем було здійснено лише часткову поставку товару на загальну суму 1 914 903,30 грн., а саме: за видатковою накладною №СК-00000030 від 30.10.2015 року було поставлено товар на загальну суму 814994,40 грн.; за видатковою накладною №СК-00000037 від 01.12.2015 року було поставлено товар на загальну суму 381348,00 грн.; за видатковою накладною №СК-00000043 від 18.12.2015 року було поставлено товар на загальну суму 7670,40 грн.; за видатковою накладною №СК-00000045 від 24.12.2015 року було поставлено товар на загальну суму 167745,00 грн.; за видатковою накладною №1 від 14.03.2016 року було поставлено товар на загальну суму 54324,00 грн.; за видатковою накладною №8 від 12.04.2016 року було поставлено товар на загальну суму 279996,00 рн.; за видатковою накладною №14 від 13.05.2016 року було поставлено товар на загальну суму 208825,50 грн.

Решта замовленого і передплаченого позивачем товару на суму 1 840 232,70 грн. відповідачем в порушення своїх зобовязань не поставлено.

Позивач зазначає, що термін дії договору закінчився 31.12.2015 року, в той же час, п.9.5. Договору №КНК/8/03-09/1/15 від 03.09.2015 року передбачено, що закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. У звязку із вказаним, позивач приймав від відповідача товар, який він не поставив у належні строки, і який він поставляв протягом 2016 року. Однак, на всю передплачену суму товар не було поставлено.

Частиною 2 спи 693 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Також, позивач зазначив, що в разі не поставки передплаченого товару, він, як покупець, може за своїм вибором вимагати виконання зобовязання в натурі чи повернення передплачених коштів. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 28.11.2011 року у справі №43/308-10.

Враховуючи закінчення терміну Договору та у звязку зі значним простроченням відповідачем поставки товару, позивач зазначає, що виконання зобовязання в натурі втратило для нього інтерес і він просить в позові стягнути з відповідача передплачені кошти, на які товар не було поставно в сумі 1 840 232,70 грн.

Згідно з ч.1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 663 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 693 Цивільного кодексу України визначено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно з ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Стаття 538 Цивільного кодексу України визначає, що виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання.

При зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту.

Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов'язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону.

У разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок.

Відповідно до ст.615 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом.

Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється.

Частиною 3 ст.612 Цивільного кодексу України визначено, що якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Аналогічні положення передбачені ч.2 ст.220 ГК України, яка передбачає, що якщо внаслідок прострочення боржника виконання втратило інтерес для кредитора, він має право відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини та наведені норми законодавства, позовна вимога в частині повернення позивачу передплачених коштів, на які відповідачем не було поставленого товар, підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачем не заперечені та не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відшкодування судових витрат відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі.

Керуючись статтями 32-34, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СТРОНГ КОНСТРАКШН» (07103, Київська обл., м. Славутич, Ризький квартал, будинок 5, офіс 35, ) на користь Тодіні Коструціоні ОСОБА_1П.А. (TODINI COSTRUZIONI GENERALI S.p.A.) в особі Представництва «Тодіні Коструціоні ОСОБА_1П.А.» (33024, м. Рівне, вул. Соборна, 446, ) 1 840 232,70 грн. (один мільйон вісімсот сорок тисяч двісті тридцять дві гривні 70 копійок) повернення попередньої оплати на яку товар не поставлений та 27603,49 грн. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя А.Ю. Кошик

та підписання 23.06.2017 р.