ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.06.2017 Справа № 905/424/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Мельниченко Ю.С., при секретарі судового засідання (помічнику судді) Фроловій Т.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Маріупольської міської ради, м. Маріуполь, Донецька область

до відповідача: Приватного підприємця ОСОБА_1, м. Маріуполь, Донецька область

про повернення земельної ділянки, -

За участю представників сторін:

від позивача: представник не з'явився;

від відповідача: представник не з'явився;

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до ст. 811 Господарського-процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 22.06.2017р. суд виходив до нарадчої кімнати (каб. 324) для прийняття рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Маріупольська міська рада, м. Маріуполь, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Приватного підприємця ОСОБА_1, м. Маріуполь, Донецька область про повернення земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на відсутність у відповідача правових підстав для користування земельною ділянкою площею 0,0020 га (кадастровий номер НОМЕР_2), розташованою на вул. Артема, 46/54 у Жовтневому районі міста Маріуполя, оскільки строк дії укладеного між позивачем та відповідачем договору оренди земельної ділянки від 01.10.2002р. закінчився.

Ухвалою суду від 23.02.2017р. порушено провадження по справі, розгляд справи (з урахуванням ухвали від 06.03.2017р. про виправлення описки) призначено на 28.03.2017р. Розгляд справи неодноразово відкладався.

У зв'язку із перебуванням судді Мальцева М.Ю. у відпустці з 18.04.2017р. по 12.05.2017р. включно та наявністю підстав, що може мати наслідком порушення строків вирішення спору розпорядженням керівника апарату господарського суду Донецької області №01-02/514 від 24.04.2017р. призначено повторний автоматичний розподіл справи №905/424/17.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.04.2017р. головуючим суддею по даній справі призначено суддю Мельниченко Ю.С.

Ухвалою суду від 26.04.2017р. розгляд справи № 905/424/17 призначено на 15.05.2017р. Розгляд справи неодноразово відкладався.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чионм.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, своєї позиції до відома суду не довів та не надав витребуваних документів, хоча про судові засідання повідомлявся належним чином шляхом своєчасного надсилання ухвали за адресою місцезнаходження, визначеною за матеріалами справи та відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, достовірність яких (відомостей) презюмується ст. 18 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", що підтверджується залученим до матеріалів справи поштовим конвертом, який було повернуто до суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Суд вважає за можливе розглянути спір в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а відсутність належним чином повідомлених представників сторін у світлі приписів ст. ст. 4-3, 22, 33 та 77 цього Кодексу істотним чином не впливає на таку кваліфікацію і не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази в порядку ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.10.2002р. між Маріупольською міською радою (далі - орендодавець) та Приватним підприємцем ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки (далі - договір), відповідно до п. 1. якого орендодавець згідно до рішення виконкому міської ради від 21.08.2002р. № 377/5 надає, а орендар приймає у строкове, платне користування земельну ділянку, яка знаходиться на вул. Артема, 46/54 у Жовтневому районі міста Маріуполя. Земельна ділянка виділена в натурі (на місцевості) у встановленому законом порядку.

В оренду передається земельна ділянка площею 0,0020га у Жовтневому районі м. Маріуполя. На земельній ділянці буде знаходиться торговий кіоск.

Згідно п. 2.1. договору земельна ділянка передається в оренду з метою роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах (експлуатація та обслуговування торговельного кіоску).

Відповідно до п. 2.2. договору договір укладається на термін 3 (три) роки (з 21.08.2002р.). По закінченні терміну договору орендар має переважне право на поновлення договору на новий термін. У цьому разі зацікавлена сторона повинна повідомити письмово другу сторону про бажання щодо продовження дії договору на новий термін не пізніше, ніж за два місяці до його закінчення.

В разі припинення або розірвання договору орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому у порівнянні з тим, у якому він одержав її в оренду (п. 3.2. договору).

Згідно п. 4. договору підставою припинення договору, згідно до ст. 26 Закону України «Про оренду землі», є, зокрема, закінчення його терміну, на який було укладено договір.

Зазначений договір підписаний представниками обох сторін, зареєстрований у Маріупольській міській раді 07.10.2002р. за №585, посвідчений 01.10.2002р. приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстровано в реєстрі за № 2576.

Як вбачається з матеріалів справи, упродовж строку дії договору оренди земельної ділянки і до теперішнього часу жодних заяв та повідомлень від відповідача про намір продовжити строк його дії на адресу позивача не надходило.

Крім того, згідно наявного в матеріалах справи листа Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради №24/1409 від 06.02.2017р. ПП ОСОБА_1 до управління з питань отримання дозвільних документів для будівництва не звертався.

31.10.2016р. спеціалістами відділу контролю за використанням земель управління земельних відносин Маріупольської міської ради був складений акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства, зі змісту якого вбачається, що Приватним підприємцем ОСОБА_1 використовується земельна ділянка за адресою: вул. А.Куінджі (Артема), 46/54 під розміщення торгівельного об'єкту на підставі договору оренди земельної ділянки від 07.10.2002 № 585, строк дії якого закінчився, що є порушенням строків повернення тимчасово займаних земель або невиконання обов'язків щодо приведення їх у стан, придатний до використання за призначенням та є порушенням ст. 125, ст.126, ст. 211 Земельного кодексу України.

За результатами проведеної перевірки, відповідача було зобов'язано усунути виявлені порушення в десятиденний строк, про що свідчить вказівка (попередження) №196/2016 від 31.10.2016р.

21.11.2016р. спеціалістами відділу контролю за використанням земель управління земельних відносин Маріупольської міської ради додтаково проведено перевірку земельної ділянки, розташованої в Жовтневому районі м. Маріуполя за адресою: вул. А.Куінджі (Артема), 46/54 за результатами якої встановлено, що відповідачем попередження №106/2016 від 31.10.2016р. не виконано, земельну ділянку не повернуто, не приведено у придатний до використання стан, за вказаною адресою відповідач продовжує використовувати земельну ділянку для розміщення торгівельного об'єкту.

Зазначене стало підставою для звернення Маріупольської міської ради до господарського суду з позовом про повернення земельної ділянки.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Законом України "Про оренду землі".

Статтею 2 Земельного кодексу України передбачено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Статтею 12 Земельного кодексу України встановлено, що розпорядження землями територіальної громади міста, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування, прийняття рішення щодо звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок відноситься до повноважень міської ради.

Стаття 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначає, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на землю.

Згідно п.5 ст.16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Частиною 1 ст.116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Документи, що посвідчують право на земельну ділянку, вказані в ст.126 ЗК України, зокрема, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, право постійного користування земельною ділянкою державним актом на право постійного користування, а право оренди земельної ділянки - договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Відповідно до частини першої статті 93 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) та статті 1 Закону України "Про оренду землі", право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст.31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди земельної ділянки припиняється у разі закінчення строку на який його було укладено

Порядок, умови і правові конструкції поновлення договору оренди землі унормовані ст. 33 Закону України «Про оренду землі»

Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Отже, для застосування ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором, орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Крім того, частиною 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частинами 8, 9 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку; відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором, відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди, сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Тобто, у будь-якому випадку у разі поновлення договору оренди обов'язковим є укладення відповідної додаткової угоди. Наведену вище правову позицію щодо поновлення дії договору оренди земельної ділянки висловлено Верховним Судом України в постановах від 25.02.2015р. та від 15.04.2015р. по справах №6-10цс15, №6-219цс14 та №6-55цс15 та Вищим господарським судом України у постановах від 01.04.2015р. та від 07.04.2015р. по справах №910/9292/14 і №910/15048/14.

Відповідачем не надано доказів надсилання позивачу додаткової угоди про продовження строку дії договору. Таким чином, Договір припинив свою дію 21.08.2005р.

Відповідно до ст.598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Частиною 1 ст. 34 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

За встановлених обставин, оскільки у відповідача відпала правова підстава утримувати та користуватись спірною земельною ділянкою, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін, яка, зокрема, проявляється в тому, що, як зазначається в частині 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З урахуванням вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Зважаючи на викладені обставини, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись ст. 598, ч. 2 ст. 792 Цивільного кодексу України; ст.ст. 2, 12, ч. 1 ст. 93, ст.ст. 116, 125, 126 Земельного кодексу України, ст.ст. 1, 13, 31, 33, 34 Закону України "Про оренду землі", п. 5 ст. 16, ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування", ст. 129 Конституції України, ст.ст. 1, 4, 42-47, 22, 28, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Маріупольської міської ради, м. Маріуполь до Приватного підприємця ОСОБА_1, м. Маріуполь, Донецька область про повернення земельної ділянки - задовольнити.

Зобов'язати Приватного підприємця ОСОБА_1, м. Маріуполь, Донецька область (87502, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) повернути Маріупольській міській раді, м. Маріуполь (87500, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Миру, буд. 70, ) до земель запасу територіальної громади м. Маріуполя земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови, площею 0,0020 га, яка була надана з метою та за цільовим призначенням для роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах (експлуатація та обслуговування торгового кіоску) за адресою: вул. А. Куїнджи (Артема), 46/54 у Центральному районі міста Маріуполя шляхом демонтажу торгівельного кіоску.

Стягнути з Приватного підприємця ОСОБА_1, м. Маріуполь, Донецька область (87502, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Маріупольської міської ради, м. Маріуполь (87500, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Миру, буд. 70, ) судовий збір в сумі 1600 грн.00 коп.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення.

У судовому засіданні 22.06.2017р. проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 27.06.2017р.

Суддя Ю.С. Мельниченко