РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2017 р. Справа № 924/473/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Демянчук Ю.Г.

судді Саврій В.А. ,

судді Крейбух О.Г.

при секретарі судового засідання Дика А.І.

за участю представників:

стягувача - ОСОБА_1

боржника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 01.06.17 р. у справі № 924/473/16 за заявою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра" про розстрочку виконання рішення господарського суду Хмельницької області від 11.08.2016

за позовом Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд"

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра"

про стягнення заборгованості в сумі 13 394 763,55 грн. з яких: сума основної заборгованості у розмірі 9 914 061,79 грн, 15% річних у сумі 691 446,00 грн, пеню у сумі 290 465,76 грн, штраф у сумі 2 498 790,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 01.06.2017р. (суддя Шпак В.О.) розстрочено виконання рішення господарського суду Хмельницької області від 11.08.2016 р., постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 03.11.2016 року по даній справі про стягнення з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра" (по тексту СТОВ "Довіра", боржник) на користь Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" (надалі ПАТ "Аграрний фонд", стягувач) 13 394 763,55 грн. за наступним графіком: липень 2017 року - 1000000,00 грн.; серпень 2017 року - 1000000,00 грн.; вересень 2017 року - 1500000,00 грн.; жовтень 2017 року - 3000000,00 грн.; листопад 2017 року - 3000000,00 грн.; грудень 2017 року - 2000000,00 грн.; січень 2018 року - 2094637,53 грн.

Вирішуючи питання про розстрочення виконання вказаних судових актів місцевим судом було враховано як виключні обставини розмір стягуваної суми, складний фінансовий стан СТОВ "Довіра", що проведення дій по негайному примусовому виконанню судового рішення може призвести до неплатоспроможності відповідача в цілому та невиконання рішення у даній справі в повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою Публічне акціонерне товариство "Аграрний фонд" подало апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, а в задоволенні заяви про розстрочку відмовити. Так, зокрема, скаржник вказує, що скрутне матеріальне становище відповідача не підтверджується жодними доказами, а довідка Акціонерного банку "Південний" не може бути належним доказом відсутності коштів на його рахунках, так як з постанови про арешт коштів божника від 12.052017 вбачається, що державним виконавцем накладено арешт на 50 рахунків у різних банківських установах. Відповідач надаючи довідку з однієї банківської установи, умисно приховує інформацію про свій фінансовий стан.

Позивач зазначає, що відповідно до постанови про арешт майна боржника від 12.05.2017р., державним виконавцем накладено арешт на нерухоме майно: приміщення складу на продукти, приміщення електропідстанції, приміщення матеріального складу, приміщення кузні з майстернею, що знаходяться за адресою: Хмельницька область, Красилівський район, смт. Антоніни, Площа Леніна 54 та про які відповідач не зазначає у своїй заяві та не надає доказів про перебування їх у заставі.

У відзиві на апеляційну скаргу СТОВ "Довіра" зазначає, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, оскільки відповідач не позбавлений права, відповідно до приписів ст. 121 ГПК України, звертатись до суду з заявою про розстрочку виконання рішення, при цьому, зазначає, що розстрочка виконання судового рішення є незначною у часі, а її наявність є виправданою та необхідною, тому що сприятиме виконанню рішення і не призведе до зупинки діяльності СТОВ "Довіра", яка являється сільськогосподарським підприємством, а, отже, її доходи залежать від вражаю (мають відповідну періодичність); розстрочення виконання судового рішення дозволить своєчасно зібрати відповідний врожай сільськогосподарських культур та розрахуватись за боргом. Відповідач просить залишити оскаржувану ухвалу без змін.

В судове засідання прибули представники позивача та відповідача, які надали суду усні пояснення по суті доводів та заперечень, викладених відповідно в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.

Згідно частини 5 статті 106 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до приписів ст. 101 ГПК України апеляційна інстанція не зв'язана доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, а, згідно до приписів ст. ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна належними і допустимим доказами довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, перевіривши матеріали справи та правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права України, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Рішенням господарського суду області від 03.03.2012 року позов публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра" про стягнення заборгованості в сумі 13 394 763,55 грн. задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача сума основної заборгованості у розмірі 9914061,79 грн., 15% річних у сумі 690398,52 грн., пеню у сумі 286592,88 грн., штраф у сумі 2 498 790,00 грн. та судовий збір у розмірі 200 847,65 грн.

В частині стягнення 3872,88 грн. пені та 1047,48 грн. 15% річних відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 03.11.2016 року, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 17.01.2017 року скасовано рішення господарського суду Хмельницької області від 11.08.2016 р. у справі № 924/473/16 в частині відмови у стягнення пені в розмірі 3 872,88 грн. та у стягненні судового збору в розмірі 200 847,65 грн.

Прийнято в цій частині нове рішення, яким стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра" на користь Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" пеню всього в розмірі 290 465,76 грн. та судовий збір за подачу позову в розмірі 200 921,46 грн.

В решті рішення господарського суду Хмельницької області від 11.08.2016 р. залишено без змін.

23.05.2017 року сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Довіра" звернулось до суду із заявою про розстрочку виконання рішення суду, просить розстрочити виконання рішення господарського суду Хмельницької області від 11.08.2016 року, постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 03.11.2016 року у справі № 924/473/16 згідно з таким графіком погашення боргу перед ПАТ "Аграрний фонд": липень 2017 року 1000000,00 грн.; серпень 2017 року 1000000,00 грн.; вересень 2017 року 1500000,00 грн.; жовтень 2017 року 3000000,00 грн.; листопад 2017 року 3000000,00 грн.; грудень 2017 року 2000000,00 грн.; січень 2018 року 2094637,53 грн.

В обґрунтування заяви про надання розстрочки зазначає, що у зв'язку з складним економічним становищем боржника у останнього фактично відсутні грошові кошти, які могли б забезпечити реальне виконання судового рішення. На підтвердження, фінансового становища надає довідку акціонерного банку "Південний" № 187-27146БТ від 17.05.2017 року підтверджено, що на відкритому на ім'я боржника поточному рахунку залишок коштів становить 12 380 грн., 48 коп.

Щодо іншого рухомого та нерухомого майна повідомляє про перебування його в заставі відповідно до договорів застави:

04.02.2016 року між СТОВ "Довіра" та ПАТ АБ "Укргазбанк" укладений договір застави транспортних засобів, у відповідності до якого СТОВ "Довіра", виступивши заставодавцем передав для ПАТ АБ "Укргазбанк" як заставодержателю з метою забезпечення вимог останнього, усі наявні у СТОВ "Довіра" на праві приватної власності транспортні засоби, перелік яких визначений Додатком № 1 згаданого договору застави.

14.03.2014 року між СТОВ "Довіра" та ПАТ АБ "Південний" укладений договір застави майна у відповідності до якого СТОВ "Довіра", виступивши заставодавцем передав для ПАТ АБ "Південний" як заставодержателю з метою забезпечення вимог останнього, 56 найменувань рухомого та нерухомого майна, перелік якого передбачений відповідним додатком б/н.

11.04.2014 року між СТОВ "Довір" та ПАТ АБ "Південний" укладений договір застави майна у відповідності до якого СТОВ "Довіра", виступивши заставодавцем передав для ПАТ АБ "Південний" як заставодержателю з метою забезпечення вимог останнього, 9 найменувань рухомого майна, перелік якого передбачений додатком № 1.

Боржник стверджує, що іншого майна, зокрема, готової продукції, сировини, об'єктів нерухомості, верстатів обладнання, інших основних засобів, транспортних засобів, прав вимоги, які не передані в заставу - у боржника немає.

Звертає увагу суду на те, що рішення суду набрало законної сили 03.11.2016 року (постанова Рівненського апеляційного господарського суду), тоді як майно було передано в заставу протягом 2014 та початку 2016 років. Розмір заборгованості заставодавця значно перевищує вартість заставленого майна. Заставодержатель не надав письмової згоди на погашення боргів перед ПАТ "Аграрний фонд" за рахунок заставленого майна. Боржник зазначає, що враховуючи вищевикладені обставини звернути стягнення на заставлене майно за таких умов є неможливим.

Апеляційна інстанція вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають вимогам чинного законодавства і обставинам справи, а тому підстави для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали відсутні, зважаючи на наступне.

Відповідно до частин 1, 2 та 3 статті 121 Господарського процесуальногокодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання; про відстрочку або розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання виноситься ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому порядку; в необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю.

Як роз'яснено у п.п.7.1.-7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.12 №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" господарський суд на підставі ст.121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події.

Так, судова колегія цілком погоджується з висновками місцевого суду про те, що у відповідача відповідно до наданих суду доказів відсутні грошові кошти, які могли б забезпечити повне реальне виконання судового рішення, що підтверджується довідкою акціонерного банку "Південний" № 187-27146БТ від 17.05.2017 року, окрім того на підставі договорів застав від 04.02.2016 року, 14.03.2014 року, 11.04.2014 року вбачається, що рухоме та нерухоме майно, що належить відповідачу перебуває у заставі ПАТ АБ "Укргазбанк" та та ПАТ АБ "Південний", що унеможливлю виконання судового рішення.

Колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду звертає увагу на ту обставину, при вирішенні питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом та не допускати їх настання.

Колегією суддів встановлено, що виконання рішення господарського суду Хмельницької області від 11.08.2016р. СТОВ "Довіра" до теперішнього часу ускладнювалось скрутним фінансовим становищем останнього, обумовленим несприятливими погодними умовами 2015 року, які спричинили пошкодження і загибель сільськогосподарських культур на території його сільгоспугідь. Також, господарським судомм при наданні розстрочки було враховано специфіку діяльності підприємства відповідача (сільськогосподарське виробництво), сезонний характер такого виробництва та відсутність у відповідача у наявності, стягнутої за рішенням у цій справі сільгосппродукції, та обігових коштів.

Отже, оскільки основним і єдиним видом діяльності підприємства відповідача є рослинництво, а виробництво сільськогосподарської продукції у рослинництві (фактичне вирощування культур) має сезонний характер, то це відображається на циклічності надходження коштів та, навпаки, здійснення витрат. Обігові кошти надходять виключно від продажу сільськогосподарської продукції власного виробництва.

Як вбачається із заяви відповідача та пояснень повноважного представника Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра" закінчило посівну кампанію 2017 року, реалізація зазначеного урожаю забезпечить погашення заборгованості.

Наведені вище обставини цілком правомірно визнані місцевим господарським судом винятковими та такими, що ускладнюють виконання судового рішення і роблять це виконання неможливим. При цьому, судова колегія приймає до уваги, що розстрочка виконання рішення суду є незначною, визначена графіком, згідно якого відповідач повинний сплатити: липень 2017 року - 1000000,00 грн.; серпень 2017 року - 1000000,00 грн.; вересень 2017 року - 1500000,00 грн.; жовтень 2017 року - 3000000,00 грн.; листопад 2017 року - 3000000,00 грн.; грудень 2017 року - 2000000,00 грн.; січень 2018 року - 2094637,53 грн.

Судова колегія апеляційного суду вважає, надання розстрочки виконання судового рішення з урахуванням викладених вище фактичних обставин надає відповідачу можливість у повному обсязі сплатити стягнуті судовим рішенням грошові кошти, а позивачеві - отримати повне фактичне виконання рішення суду.

Господарський процесуальний кодекс не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, тому суд оцінює докази щодо наявності таких обставин в порядку статті 43 Господарського процесуального кодексу України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та потребує відповідного доведення заінтересованою особою з урахуванням норм статей 32, 33 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, законодавство України, приймаючи до уваги сезонний характер рослинництва, повязує виникнення, зміну та припинення визначених правовідносин саме з конкретним сезоном (етапом виробництва). Відповідні приписи містяться у п. 2.7. ст. 2 Закону України Про державну підтримку сільського господарства України (визначення маркетингового періоду як періоду, що починається від збирання врожаю поточного року до збирання наступного врожаю) та інших нормах законодавства.

Саме тому суд, розглядаючи заяву про надання відстрочки, подану сільськогосподарський підприємством, повинен приймати до уваги сезонний характер виробництва такого підприємства.

Аналогічна правова позиція наведена в постанові Вищого господарського суду України від 03.04.2013 у справі № 37/322-09.

Щодо ступеню вини боржника у виникненні спору, колегія суддів враховує наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 14 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" Торгово-промислова палата України, зокрема, засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненням суб'єктів господарської діяльності та фізичних осіб.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 14-1 вказаного закону Торгово-промислова палата України та уповноважені неї регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб'єкта господарської діяльності.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об'єктивно унеможливлюють виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

12.05.2015 року між позивачем та відповідачем був укладений біржовий договір поставки зерна врожаю 2015 року № 1262Ф, згідно умов якого СТОВ "Довіра" зобов'язувалось передати у власність ПАТ "Аграрний фонд" пшеницю м'яку 2-го класу у кількості 7855,00 тон. в строк до 15.09.2009 року.

Свої зобов'язання СТОВ "Довіра" виконало частково поставивши позивачу пшеницю м'яку 2-го класу у кількості 4800,00 тон., однак не поставка товару в розмірі 3055,00 тон від обставин, які не залежали від волі боржника.

26.05.2016 року боржник отримав сертифікат Торгово-промислової палати України № 6325 від 20.05.2016 року, яким засвідчені форс-мажорні обставини, зокркма, несприятливі погодні умови (сильний дощ, град діаметром 15-20 мм, окремі градини 30-30 мм.). Знищення врожаю призвело до того, що боржник не лише не зміг належним чином виконати своє зобов'язання з поставки зерна, а й отримав значні матеріальні та фінансові збитки.

Враховуючи вищенаведене судова колегія залишає апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 01.06.17 р. у справі № 924/473/16 без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106, 121 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Хмельницької області від 01.06.17 р. у справі № 924/473/16 залишити без змін, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя Демянчук Ю.Г.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Крейбух О.Г.