КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2017 р. Справа№ 927/453/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Агрикової О.В.

Жук Г.А.

за участі секретаря судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Мова І.В. довіреність № 1328 від 12.12.16

від відповідача: не з'явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги Управління соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 16 травня 2017 року

у справі № 927/453/17 (суддя Фетисова І.А.)

за позовом Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Чернігівської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком"

до Управління соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації

про стягнення 330 282,75 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Чернігівської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовною заявою про стягнення 330 282,75 грн. (т.І, а.с. 2-6).

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 16 травня 2017 року у справі № 927/453/17 позов задоволено повністю, стягнуто з Управління соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації на користь ПАТ Укртелеком заборгованість у сумі 330 282,75 грн. та 4 954,24 грн. витрат зі сплати судового збору (т.ІІІ, а.с. 198-206).

26 травня 2017 року Управління соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації звернулось з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Чернігівської області від 16 травня 2017 року у справі №927/453/17, в якій просить зазначене рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 червня 2017 року апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації на рішення Господарського суду Чернігівської області від 16 травня 2017 року у справі №927/453/17 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., суддів Агрикової О.В., Жук Г.А.

01 червня 2017 року ухвалою Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації на рішення Господарського суду Чернігівської області від 16 травня 2017 року у справі №927/453/17 прийнято до провадження колегією суддів у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., суддів Агрикової О.В., Жук Г.А. справу призначено до розгляду на 21 червня 2017 року.

У судовому засіданні на 21 червня 2017 року представник ПАТ "Укртелеком" в особі Чернігівської філії ПАТ "Укртелеком" надав пояснення, в яких заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Представник Управління соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації у судове засідання 21 червня 2017 року не з'явився, відповідно до клопотання, що надійшло 21.06.2017 р. просив розглядати справу без участі його представника, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення за штрихмасовим ідентифікатором 304 (т.ІІІ, а.с. 225).

Враховуючи викладене, та ту обставину, що ухвалою про прийняття апеляційної скарги до провадження учасників процесу було попереджено, що у разі неявки у судове засідання їх представників, справа буде розглянута за наявними матеріалами, а неявка представника відповідача не перешкоджає повному, всебічному та об'єктивному розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами та за відсутності представника відповідача.

Згідно з частиною першою статті 99 ГПК в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених розділом XII ГПК.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

На початок грудня 2015 року за Управлінням праці та соціального захисту населення Козелецької РДА (далі - відповідач) перед ПАТ "Укртелеком" в особі Чернігівської філії ПАТ "Укртелеком" (далі - позивач) обліковувалася заборгованість щодо компенсації витрат за надані пільги за послуги зв'язку у розмірі 28930,85 грн., в свою чергу відповідачем було здійснено оплату на суму 29998,00 грн., внаслідок чого виникла переплата у розмірі 527,40 грн., яка була зарахована ПАТ "Укртелеком" в особі Чернігівської філії ПАТ "Укртелеком" на відшкодування витрат за надання пільг на послуги зв'язку за грудень 2015 року.

При цьому у період з 01 грудня 2015 року по 31 грудня 2016 року ПАТ "Укртелеком" в особі Чернігівської філії ПАТ "Укртелеком" було надано телекомунікаційні послуги на пільгових умовах громадянам, що проживають в Чернігівському районі Чернігівської області, на загальну суму 330282,75 грн., що підтверджується формами №2-пільга - розрахунок видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг за період з грудня 2015 року по грудень 2016 року включно: згідно Закону України "Про охорону дитинства" на суму 1457,82 грн.; - згідно Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист" на суму 55378,15 грн.; - згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " на суму 133451,91 грн.; - згідно Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" на суму 139994,87 грн., які позивачем надсилались Управлінню соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації (далі - відповідач) (т.І, а.с. 173-248, т.ІІ, а.с. 1-261, т.ІІІ, а.с. 1-194).

Нараховані позивачем суми наданих пільг за послуги зв'язку по категоріям населення збігаються з наявними в матеріалах справи актами звіряння розрахунків (т.І, а.с. 14, 36, 45, 54, 63, 74, 109, 117, 126, 135, 145) та розрахунками видатків по кожній пільговій категорії населення по кожному з заявлених позивачем періоду надання відповідних пільг (т.І, а.с. 28-35, 37-44, 46-53, 55-62, 64-71, 75-82, 85-92, 98-103, 110-115, 119-124, 129-134, 138-143, 147-152).

Згідно п. 10 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою КМУ від 29.01.2003 р. № 117 Підприємства та організації, що надають послуги, щомісяця до 25 числа подають уповноваженому органу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою "2-пільга".

На виконання зазначених положень позивач звертався до відповідача з листами, разом з якими надсилалися звіти за формою-2 пільга "Розрахунок видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг в м. Козелець та Козелецькому районі" (т.І, а.с. 72, 73, 84, 93-94).

Листом від 17.06.2016 р. № 01-1438 відповідач повідомив позивача про те, в Законі України "Про державний бюджет на 2016 рік" не передбачено державних видатків у вигляді субвенцій на компенсацію пільг, а тому зазначив про відсутність підстав для компенсації пільг та проведення звіряння розрахунків за наданими пільговика послуги за формою 3-пільга (т.І, а.с. 83).

Відповідно до Акту звіряння розрахунків за надані населенню послуги, на які надаються пільги станом на 01.01.2017 р. по КФК 090214 "Пільги окремим категоріям громадян з послуг зв'язку" форми-3 - пільга, станом на вказану дату за відповідачем рахувалась заборгованість у загальній сумі 3302829,30 грн., з яких 301879,30 грн. за 2016 рік та 28403,45 грн. - минулих років, що відповідає недофінансованій заборгованості за грудень 2015 року. У вказаних Актах зазначено, що послуги надавались ветеранам війни і праці, ветеранам військової служби та ветеранам органів внутрішніх справ, громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та багатодітним сім'ям (т.І, а.с. 145).

Позивач звертався до відповідача з претензією про стягнення заборгованості по компенсації за телекомунікаційні послуги у сумі 330282,75 грн. № 14-12/170 від 19.04.2017 р. (т.І, а.с. 15-16).

Поряд з цим, оскільки відповідачем вимог позивача виконано не було він звернувся зі вказаним позовом до суду.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", виключно Законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв'язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов'язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

ПАТ "Укртелеком" в особі Чернігівської філії, надає телекомунікаційні послуги на пільгових умовах мешканцям селища Козелець та Козелецького району Чернігівської області, які підпадають під дію п.19 ч.1 ст.12, п.10 ч.1 ст.13, п.18 ч.1 ст. 14, п.20 ч.1 ст.15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; п. 18 ст.6-1, п. 10 ст. 6-2, п. 17 ст. 6-3, п. 19 ст. 6-4 Закону України "Про жертви нацистських переслідувань"; п. 11 ст. 20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; п. 6 ч.1 ст.6 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист"; ч.5 ст.12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та п. 4 ч.3 ст. 13 Закону України "Про охорону дитинства" та Закону України "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні". Відшкодування витрат здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

За приписами ч. 3 ст. 63 Закону України "Про телекомунікації" та п. 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою КМУ від 11.04.2012 за № 295, телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Пунктом 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 р. №295 передбачено, що установлені законами пільги з оплати послуг надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня пред'явлення ним документа, що підтверджує право на пільги.

Вказані норми законів закріплюють реалізацію державних гарантій певним категоріям громадян та є нормами прямої дії: безумовний обов'язок оператора телекомунікаційних послуг надавати пільгові послуги зв'язку визначеним категоріям громадян кореспондує безумовний обов'язок держави в особі її органів відшкодувати вартість таких пільг суб'єкту господарювання, який надає такі послуги.

При цьому, ані Законом України "Про телекомунікації", ані Правилами надання та отримання телекомунікаційних послуг не передбачено жодного обмеження щодо надання послуг у разі відсутності коштів на зазначені цілі.

Зі змісту ст. 86 та ст. 102 Бюджетного кодексу України вбачається, що до видатків місцевих бюджетів належать, в тому числі видатки на відшкодування вартості послуг зв'язку, наданих пільговим категоріям громадян, що проводяться за рахунок субвенцій з Державного бюджету України на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною 2 ст. 97 Бюджетного Кодексу України встановлено, що порядок та умови надання субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 р. №256 "Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету" (далі - Порядок № 256) встановлено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

Таким чином, чинне законодавство передбачає відшкодування витрат за надані послуги зв'язку пільговим категоріям громадян при цьому, такі зобов'язання виникають безпосередньо із законів України і не залежать від їх фінансування.

Відповідно до частини четвертої статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

В силу ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, безпосередньо із закону або іншого нормативно - правового акта, що регулює господарську діяльність.

Пунктом 3 Порядку № 256 визначено, що головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення, тобто, в даному випадку - Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради (відповідач).

Згідно п. 6 Порядку, фінансові органи районних держадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського, Автономної Республіки Крим і обласного значення) на підставі актів звіряння, зазначених у п.5 цього Порядку, щомісяця готують реєстри нарахованих сум та подають їх Міністерству фінансів Автономної Республіки Крим, фінансовим органам обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, управлінням державної казначейської служби в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі, на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 р. №256, головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами - надавачами відповідних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення).

З положень Постанови №256 та Порядку вбачається, що обов'язок щодо розрахунку з постачальниками послуг, в тому числі і операторами телекомунікації, які є постачальниками телекомунікаційних послуг (послуг електрозв'язку) покладено на головних розпорядників коштів місцевих бюджетів, тобто це органи державної виконавчої влади до компетенції яких належить питання праці та соціального захисту населення, у даному випадку Відповідач, а підставою для сплати коштів є підписані обома сторонами Акти звіряння розрахунків.

Позивачем у період з 01 грудня 2015 року по 31 грудня 2016 року було надано телекомунікаційні послуги на пільгових умовах громадянам на загальну суму 330282,75 грн., що підтверджується підписаним сторонами та скріпленим печатками звіряння розрахунків за надані населенню послуги, на які надаються пільги між ЧФ ПАТ "Укртелеком" та УСЗН Козелецької РДА форми 3-пільга станом на 01.01.2017 р. (т.І, а.с. 147).

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що саме відповідачем має бути компенсована вартість телекомунікаційних послуг, наданих позивачем на пільгових умовах визначеній категорії населення на території Козелецької РДА. Проте відповідачем вказані витрати не відшкодовано з посиланням на відсутність бюджетних асигнувань, за рахунок яких останнім мають бути компенсовані витрати позивача.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини у рішеннях у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" (від 18.10.2005) та у справі "Бакалов проти України" (від 30.11.2004) вказав, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є виправданням бездіяльності. Окрім того, у постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 р. у справі № 11/446 зазначено, що на підставі частини другої статті 617 ЦК, частини другої статті 218 ГК та рішення Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005 р., - відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України на відповідний рік, не виправдовує бездіяльність органу державної влади і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Отже, відсутність бюджетних коштів передбачених у видатках Державного бюджету України не є підставою для звільнення відповідача (органу, уповноваженому державою здійснювати від її імені повноваження в цих правовідносинах) від відповідальності за порушення зобов'язання зі сплати компенсації пільг, а посилання відповідача на те, що він не має бюджетних призначень щодо розпорядження бюджетними коштами на компенсацію пільг не звільнюють його від обов'язку сплатити цю компенсацію.

При цьому, згідно ч. 6 ст. 48 Бюджетного кодексу України, зобов'язання щодо виплати субсидій, допомог, пільг по оплаті за надані послуги та компенсації громадянам з бюджету, на що згідно із Законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються органами Державної казначейської служби України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень. Зазначена норма є спеціальною по відношенню до загальних положень ч. 1-4 ст. 48 Бюджетного кодексу України.

У відповідності до листа Міністерства фінансів України від 30.06.2011 за № 31-07310-10-24/16584 "Щодо порядку обліку бюджетних зобов'язань" згідно із ст. 48 Бюджетного кодексу України, розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов'язань минулих років, узятих на облік органами Державного казначейства України. Разом з тим, деякі програми, які відносяться до програм соціального захисту населення, є державною гарантією і одержувачу не може бути відмовлено в їх наданні у разі, якщо він має на них право. У цьому випадку проводиться відшкодування витрат за фактично спожиті послуги (нараховані соціальні виплати) в межах встановлених норм (розмірів). У зв'язку з цим та згідно з ч. 6 ст. 48 Бюджетного кодексу України зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово - комунальних послуг та послуг зв'язку (в частині абонентської плати за користування квартирним телефоном), компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно з законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням надати інформацію про пільгові категорії громадян, щодо яких законодавством України передбачено на надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах, проте відповідач вказані звернення залишав без реагування.

При цьому відповідачем не надано доказів того, що пільги на послуги надавались позивачем категоріям населення, які на вказані пільги права не мають. За доводами відповідача громадяни, компенсацію за надані пільги яким позивач просить стягнути у даній справі, - померли, або вибули у інший район. Проте, належних та допустимих доказів на підтвердження вищезазначених доводів відповідачем надано не було. Також, відповідачем не було надано доказів надання протягом 2016 року позивачу форм 3-пільга, на підставі якої позивач мав би скорегувати інформацію щодо осіб, які мають право на пільгу (здійснити перерахунок).

Враховуючи викладене та те, що позивачем фактично надані послуги зв'язку на пільгових умовах визначеним категоріям громадян у спірному періоді, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що у відповідача виник обов'язок з компенсації пільг за надані телекомунікаційні послуги.

Поряд з цим, враховуючи те, що на підставі наданої відповідачем інформації (т.ІІІ, а.с. 240) позивачем було проведено коригування нарахувань пільговикам, та відповідно зменшено розмір компенсації пільг за надані телекомунікацінй послуги на 2 714,75 грн. (т.ІІІ, а.с. 242-246), розмір позовних вимог, що підлягають задоволенню у даній справі має бути зменшений на зазначену суму. А відповідно є обґрунтованими та підлягають задоволенню у розмірі 327568,00 грн., тому рішення у вказаній частині необхідно змінити.

Сукупність вищезазначеного дає підстави дійти висновку про порушення місцевим господарським судом вимог ст. 43 ГПК України щодо всебічного, повного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та норм матеріального права.

Поряд з цим, колегія суддів зазначає про безпідставність посилань відповідача на невірне застосування судом першої інстанції положень закону України "Про судовий збір", враховуючи те, що змістом ч. 5 ст. 49 ГПК України передбачено, що стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує судовий збір за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору.

Тому, апеляційна скарга Управління соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації - підлягає частковому задоволенню, резолютивну частину рішення Господарського суду Чернігівської області від 16 травня 2017 року у справі №927/453/17 необхідно змінити в частині розміру задоволених позовних вимог.

Згідно зі ст. 49 ГПК України та враховуючи те, що апеляційну скаргу задоволено частково (на 0,82%), проте апелянт на підставі п. 19 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільнений, з позивача в дохід Державного бюджету України підлягає до стягнення сума судового збору за розгляд апеляційної скарги у сумі 44,69 грн.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, п. 4 ч. 1 ст. 103, ст.ст. 105 ГПК, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації на рішення Господарського суду Чернігівської області від 16 травня 2017 року у справі №927/453/17 - задовольнити частково

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 16 травня 2017 року у справі №927/453/17 - змінити шляхом викладення резолютивної частини вказаного рішення у наступній редакції:

"1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Управління соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації (вул. Соборності, 27, м. Козелець, Чернігівська область, 17000, відомості про рахунки відсутні, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (01601, м. Київ, бульвар Шевченка, 18, ) заборгованість у сумі 327568 (триста двадцять сім тисяч п'ятсот шістдесят вісім) грн. 00 та 4 913 (чотири тисячі дев'ятсот тринадцять) грн. 52 коп. витрат зі сплати судового збору.

3. В решті позовних вимог - відмовити. "

3. Стягнути Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (01601, м. Київ, бульвар Шевченка, 18, ) в дохід Державного бюджету України (ГУ ДКСУ у м. Києві, код 37993783, банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку 820019, кредитний рахунок № 2001, код класифікації доходів державного бюджету 22030101 ) судовий збір за розгляд апеляційної скарги в сумі 44 (сорок чотири) грн. 69 коп.

4. Доручити Господарському суду Чернігівської області видати відповідні накази.

5. Справу №927/453/17 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 109 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.В. Агрикова

Г.А. Жук