РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2017Справа №910/4842/17
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Святошинського району м. Києва

до товариства з обмеженою відповідальністю "НА КО"

про стягнення 7 125,00 грн.

Представники сторін:

від позивача: Шафорост Л.Д. - представник за довіреністю № 06/235-2 від 03.01.2017 р.;

від відповідача: Нестеренко Г.А. - представник за довіреністю № 346 від 22.12.2016 р.

встановив:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Святошинського району м. Києва до товариства з обмеженою відповідальністю "НА КО" про стягнення 7 125,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між сторонами укладено договір № 28/1 від 28.02.2014 року, відповідно до умов якого виконавець (позивач) надає послуги по благоустрою, догляду, озелененню та утриманню в належному санітарному стані зеленої зони навколо рекламних установок замовника (відповідача), що розташовані на території Святошинського району м. Києва та погоджує дозвільну документацію на розташування рекламних щитів останнього на зеленій зоні у місцях згідно з адресною програмою (додаток), а замовник здійснює оплату за надані виконавцем послуги на умовах ст. 2 цього договору.

Відповідно до п. 2.1. договору місячна вартість послуг виконавця по догляду біля одного рекламного щита становить 62,50 грн., окрім того ПДВ 12,50 грн., всього 75,00 грн.

Додатком до договору визначена адресна програма розташування рекламоносіїв.

Станом на 31.01.2017 року заборгованість відповідача з жовтня 2016 року по лютий 2017 року складає 7 125,00 грн.

У зв'язку з чим позивач звернувся до суду та просить стягнути з ТОВ "НА КО" вищевказану заборгованість.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 29.03.2017 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 15.05.2017 року.

13.04.2017 р. до канцелярії суду відповідач подав відзив на позовну заяву.

11.05.2017 р. до канцелярії суду позивач подав документи по справі.

У судове засідання 15.05.2017 року з'явились представники сторін.

У судовому засіданні 15.05.2017 року судом оголошено перерву до 29.05.2017 року.

26.05.2017 р. до канцелярії суду відповідач подав додаткові пояснення по справі.

У судове засідання 29.05.2017 року з'явились представники сторін.

Представники сторін подали клопотання про продовження строку розгляду спору на п'ятнадцять днів та заявили усне клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд задовольнив клопотання про продовження строку розгляду справи на п'ятнадцять днів.

У судовому засіданні 29.05.2017 року судом оголошено перерву до 12.06.2017 року.

У судове засідання 12.06.2017 року з'явились представники сторін.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача частково заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Між сторонами укладено договір № 28/1 від 28.02.2014 року, відповідно до умов якого виконавець (позивач) надає послуги по благоустрою, догляду, озелененню та утриманню в належному санітарному стані зеленої зони навколо рекламних установок замовника (відповідача), що розташовані на території Святошинського району м. Києва та погоджує дозвільну документацію на розташування рекламних щитів останнього на зеленій зоні у місцях згідно з адресною програмою (додаток), а замовник здійснює оплату за надані виконавцем послуги на умовах ст. 2 цього договору.

Відповідно до п. 2.1. договору місячна вартість послуг виконавця по догляду біля одного рекламного щита становить 62,50 грн., окрім того ПДВ 12,50 грн., всього 75,00 грн.

Додатком № 2 до договору визначена адресна програма розташування рекламоносіїв, відповідно до якого надано дозвіл на 5 рекламних щитів.

Відповідно до п. 2.2. договору оплата здійснюється замовником згідно п .2.1. на основі даного договору шляхом перерахування коштів на р/рахунок виконавця щоквартально до 25 числа останнього місяця у кварталі.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Позивач зазначає, що станом на 31.01.2017 року заборгованість відповідача з жовтня 2016 року по лютий 2017 року складає 7 125,00 грн.

Позивачем на адресу відповідача направлено акт « ОУ-0000579 від 30.09.2016 року, що підтверджується реєстром відправленої кореспонденції та списком № 171 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих від 10.10.2016 року.

Позивач також направляв відповідачеві претензію № 42/06-1166 від 16.10.2015 року, відповідно до якої станом на 30.09.2015 року заборгованість відповідача становила 2100,00 грн., та акт взаємних розрахунків, що підтверджується реєстром відправленої кореспонденції та фіскальним чеком УДППЗ «Укрпошта» від 26.10.2015 року

Відповідно до акту звіряння позивача за період 9 місяців 2016 року заборгованість відповідача становить 5 625 грн., включаючи заборгованість на початок періоду у сумі 1200 грн.

Відповідно до наданого відзиву від 13.04.2017 року та відповідно до додатку № 2 до договору, дата встановлення рекламних щитів у кількості 5 штук 29.09.2015 року.

Таким чином, починаючи з 29.09.2015 року відповідач повинен сплачувати по 375 грн. щомісячно.

Відповідачем не заперечується отримання претензії позивача від 08.04.2016 року за № 42/06-331, відповідно до якої заборгованість у відповідача станом на 31.03.2016 року становить 2 775, 00 грн.

Відповідач, у відповідь на вищезазначену претензію направив позивачеві лист № 270 від 14.04.2016 року стосовно підписання нової адресної програми на 5 рекламних конструкції та примірник додаткової угоди. Вказаний лист отримано позивачам 18.04.2016 року відповідно до відмітки, однак відповідь на свій лист відповідач не отримав.

П. 3.1. договору передбачено, що замовник зобов'язується вчасно інформувати виконавця про зміни в адресній програмі, шляхом надання нового додатку.

Листом від 01.09.2016 року за вих. № 312 відповідач повідомив про розірвання договору з 01.09.2016 року та надіслав відповідну додаткову угоду, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 05.09.2016 року. Договором не передбачено умови його розірвання.

Відповідно до ч. 2 ст. 205 ГК України у разі неможливості виконання зобов'язання повністю або частково зобов'язана сторона з метою запобігання невигідним для сторін майновим та іншим наслідкам повинна негайно повідомити про це управнену сторону, яка має вжити необхідних заходів щодо зменшення зазначених наслідків. Таке повідомлення не звільняє зобов'язану сторону від відповідальності за невиконання зобов'язання відповідно до вимог закону.

Згідно ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Таким чином, відповідач відмовився від послуг позивача з 01.09.2016 року.

Відповідно до листа позивача від 24.05.2017 року за № 064/235-535 відповідачеві надіслано акт звіряння взаєморозрахунків з 30.09.2015 року по 31.12.2015 року, з 29.01.2016 року по 30.09.2016 року та 31.10.2016 року по 30.04.2017 року та дублікат додатку № 2.

Відповідач надав копію підписаного акта звіряння взаєморозрахунків з 29.01.2016 року по 30.09.2016 року з розбіжностями.

Суд погоджується з розрахунками відповідача та нарахуваннями відповідно до додатку № 2 до договору з 29.09.2015 року за розміщення 5 рекламних щитів з розрахунку по 375 грн. за кожен місяць до 31.08.2016 року, відповідно за період з 01.10.2015 року по 31.12.2015 року у сумі 1 125,00 грн. та з 01.01.2016 року по 01.09.2016 року у сумі 3 000,00 грн.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Таким чином, враховуючи вищезазначене та беручи до уваги те, що позивачем послуги надані, а відповідачем не оплачені, тому позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 4 125,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В іншій частині позовних вимог позивачем не обґрунтовано нарахування відповідної суми заборгованості, відповідно суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у сумі 3 000,00 грн.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.32, ч.1 ст. 33, ст.ст. 34, 44, ч. 5 ст. 49, ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "НА КО" (01001, м. Київ, вулиця Прорізна, буд. 23, офіс 15; ідентифікаційний код: 38782119) на користь комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Святошинського району м. Києва (04128, м. Київ, вул. А. Туполєва, буд. 21; ідентифікаційний код 03359753) заборгованість в розмірі 4 125 (чотири тисячі сто двадцять п'ять) грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 926 (дев'ятсот двадцять шість) грн. 24 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення: 27.06.2017 року.

Суддя С.М.Мудрий