РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2017Справа №910/6240/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний аеропорт Дніпропетровськ"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Галтера"

2) Фонду Державного майна України

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "Авіаційна компанія "Дніпроавіа"

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Міністерство оборони України

про відшкодування збитків 82 419,90 грн.

Суддя Турчин С.О.

Представники учасників процесу:

від позивача: Козуб Б.Ю. (довіреність № 1.40-10 від 10.05.2017)

від відповідача 1: Касперчик З.В. (довіреність б/н від 13.04.2017)

від відповідача 2: Палієнко В.О. (довіреність № 94 від 02.02.2017)

від третьої особи 1: не з'явився

від третьої особи 2: Пухтицький І.М. (довіреність № 220/165/д від 22.03.2017)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжнародний аеропорт "Дніпропетровськ" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Галтера" (відповідач 1) та Фонду Державного майна України (відповідача 2) про відшкодування збитків 82 419,90 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок бездіяльності відповідачів, яка полягає в невиконанні (порушенні) інвестиційної програми та неналежному контролі зі сторони державного органу, зокрема щодо ремонту покриття аеродрому, позивач зазнав збитків у розмірі 82 419,90 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.04.2017 порушено провадження у справі № 910/6240/17, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "Авіаційна компанія "Дніпроавіа", розгляд справи призначено на 18.05.2017.

25.04.2017 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Міністерство оборони України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.04.2017 залучено до участі у справі № 910/6240/17 як третю особу 2 без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Міністерство оборони України.

16.05.2017 через відділ діловодства суду від позивача надійшли документи по справі.

17.05.2017 через відділ діловодства суду від позивача надійшли документи по справі.

17.05.2017 через відділ діловодства суду від відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву, клопотання про витребування доказів та документи по справі.

У відзиві на позовну заяву відповідач 1 заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає про відсутність протиправної поведінки відповідача 1, відсутність причинного зв'язку між поведінкою та шкодою, а також відсутність вини відповідача 1.

В судове засідання 18.05.2017 з'явились представники позивача, відповідача 1, відповідача 2.

Представник третіх осіб 1,2 в судове засідання 18.05.2017 не з'явились, витребуваних судом пояснень не надали, про причини неявки суд не повідомили.

Представник відповідача 2 у судовому засіданні надав заперечення на позовну заяву, у яких зазначив, що перевірка виконання умов договору здійснювалась відповідно до чинного законодавства.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.05.2017 розгляд справи №910/6240/17 відкладено на 01.06.2017.

31.05.2017 через відділ діловодства суду від позивача надійшли документи по справі.

31.05.2017 через відділ діловодства суду від відповідача 1 надійшли письмові пояснення по справі,

31.05.2017 через відділ діловодства суду від відповідача 2 надійшли письмові заперечення на позовну заяву.

01.06.2017 через відділ діловодства суду від відповідача 2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник відповідача 1 підтримав раніше подане клопотання про витребування доказів, надав пояснення щодо підстав необхідності витребування вказаних у клопотанні доказів, просив суд задовольнити заявлене клопотання.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи предмет спору, обставини справи та обґрунтування відповідача 1 щодо заявленого клопотання, суд частково задовольнив клопотання про витребування доказів.

Також в судовому засіданні 01.06.2017 представники сторін надали суду пояснення по справі та заявили спільне клопотання про продовження строку вирішення спору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.06.2017 продовжено строк вирішення спору у справі № 910/6240/16 на 15 днів, розгляд справи відкладено на 20.06.2017.

14.06.2017 від третьої особи 2 надійшли документи по справі та письмові пояснення, у яких зазначається про те, що позивачем вимоги у даній справі заявлені про відшкодування збитків, які мали місце 25.05.2012, внаслідок інциденту з повітряним судном, що в свою чергу немає відношення до початку проведення антитерористичної операції в 2014 та розміщенню військової техніки з 2014 на аеродромі Кайдаки.

19.06.2017 від позивача надійшли документи по справі.

19.06.2017 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли додаткові пояснення до відзиву.

19.06.2017 від третьої особи надійшли пояснення по справі.

20.06.2017 від Фонду державного майна України надійшов відзив, у якому відповідач просить відмовити у позові повністю.

У судовому засіданні 20.06.2017 представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити.

Представники відповідачів проти задоволення позову заперечили.

Представники третьої особи 1 в судове засідання 20.06.2017 не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Враховуючи вищенаведене та те, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, в судовому засіданні 20.06.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників учасників процесу, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

28.08.2009 року між Фондом державного майна України (далі - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Галтера" (далі - покупець) укладено договір купівлі-продажу пакета акцій ВАТ "Авіаційна компанія "Дніпроавіа" за конкурсом №КПП-557 (далі - договір), відповідно до п.1 якого предметом договору є пакет акцій ВАТ "Авіаційна компанія "Дніпроавіа" кількістю 111956480 штук простих іменних акцій, випущених у документарній формі, що становить 94,572% статутного капіталу, номінальною вартістю однієї акції 0,25 гривень та номінальною вартістю пакета акцій 27 989 120 грн. (згідно з планом розміщення акцій ВАТ, затвердженим наказом Фонду державного майна України від 26 березня 2009 №446), який за результатами конкурсу продано за 59 017 000 грн.

Відповідно до п. 11 договору, покупець зобов'язується виконати фіксовані умови конкурсу, визначені планом приватизації пакета акцій та Концепцією розвитку товариства (далі - Концепція) ВАТ "Авіаційна компанія "Дніпроавіа", яка є невід'ємною частиною договору.

Покупець, зокрема, зобов'язаний забезпечити:

- в економічній діяльності ВАТ: передачу відкритим акціонерним товариством "Авіаційна компанія "Дніпроавіа" штучної злітно-посадкової смуги площею 2860 х 44 кв.м. (інвентарний номер - 208), радіомаячної системи РМС СП-80М (інвентарний номер - 50059) та земельних ділянок, на яких вони розташовані, у власність держави для створення на їх базі державного підприємства (п.11.1.2);

- в інноваційно-інвестиційній діяльності ВАТ: внесення інвестицій, передбачених Концепцією розвитку товариства, для забезпечення розвитку Дніпропетровського аеропорту до кінця 2012 року та оновлення автомобільного парку та засобів аварійно-рятувальної і пожежної служб аеропорту протягом 2010 року (п. 11.2.2).

Згідно з п. 12 договору, виконання фіксованих умов конкурсу, які не мають визначеного строку їх реалізації, здійснюється протягом п'яти років з дати переходу права власності на пакет акцій.

03.09.2009 продавець передав, а покупець прийняв у власність пакет акцій ВАТ "Авіаційна компанія "Дніпроавіа", яке розташоване за адресою: Україна, 49042, м. Дніпропетровськ, аеропорт цивільної авіації, код ЄДРПОУ 1130549, розміром 94,572% статутного капіталу товариства та кількістю акцій 111956480 штук простих іменних акцій, номінальною вартістю однієї акції 0,25 грн. та номінальною вартістю пакета акцій 27 989 120 грн., який за результатами конкурсу продано за 59 017000 грн., що підтверджується актом №502 приймання-передачі пакета акцій ВАТ "Авіаційна компанія "Дніпроавіа".

19.08.2009 було затверджено Концепцію післяприватизаційного розвитку ВАТ "Авіаційна компанія "Дніпроавіа", яка містить зобов'язання учасника конкурсу щодо виконання умов конкурсу та виконання плану довгострокових інтересів товариства стосовно підвищення економічних, соціальних, фінансових, технологічних та екологічних показників його діяльності та техніко-економічне обґрунтування післяприватизаційного розвитку ВАТ "Авіаційна компанія "Дніпроавіа".

В подальшому до названої Концепції були внесені зміни погоджені із Фондом державного майна України відповідно до листа від 19.10.2012 року за №10-23-12541.

Крім того, до договору купівлі-продажу пакета акцій ВАТ "Авіаційна компанія "Дніпроавіа" були укладені договори про внесення змін, а саме договір №478 від 13.10.2009 року, №281 від 04.08.2011 року та №215 від 31.05.2012 року.

Відповідно до договору № 281 від 04.08.2011 про внесення змін до договору, зміни вносились з огляду на рішення загальних зборів акціонерів ВАТ "Авіаційна компанія "Дніпроавіа" щодо створення Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний аеропорт "Дніпропетровськ" та передачу до його статутного капіталу частини майна ВАТ "Авіаційна компанія "Дніпроавіа". При цьому основним напрямком діяльності для ВАТ "Авіаційна компанія "Дніпроавіа" є перевезення пасажирів, багажу, вантажів авіаційним транспортом для ТОВ "Міжнародний аеропорт "Дніпропетровськ", аеропортне обслуговування повітряних суден.

В Техніко-економічному обґрунтуванні післяприватизаційного розвитку ВАТ "Авіаційна компанія "Дніпроавіа" Концепції зазначені варіанти реконструкції аеродрому до 2012 року та наведено Інвестиційну програму розвитку та оновлення МАП Дніпропетровськ до 2012 року.

Так, можливим варіантом реконструкції аеродрому до 2012 була наступна програма робіт, зокрема, розбирання існуючих аеродромних покриттів ШЗПС, відновлення несучої спроможності ґрунтової основи, виправлення повздовжнього профілю ШЗПС з доведенням його до нормативних вимог; укладення на місці розібраної ШЗПС нових покриттів жорсткого типу шириною 45м.

Відповідно до Концепції післяприватизаційного розвитку ВАТ "Авіаційна компанія "Дніпроавіа", урахуванням погоджених змін, зміни вносились до розділу 4 Концепції післяприватизаційного розвитку ВАТ "Авіаційна компанія "Дніпроавіа" після його реструктуризації в частині актуалізації заходів по розділам інвестиційної програми розвитку та оновлення МАП Дніпропетровськ, перерозподілу грошових коштів між розділами програми без зміни загальної суми грошових коштів, подовження терміну виконання зобовязань до 2014 року та на підставі не визнання виконкомом УЄФА м. Дніпропетровська приймаючим містом фінальної частини чемпіонату Європи з футболу 2012 році.

Згідно змін до Концепції було розроблено Інвестиційну програму розвитку та оновлення МАП Дніпропетровськ до 2014 року.

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом зазначає, що 25.05.2012 стався інцидент з повітряним судном Boeing 737-300 UR-GAN, який належить Приватному акціонерному товариству "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України". Так, позивач зазначає, що під впливом дії реактивного струменю вихідних газів лівого двигуна повітряного судна Boeing 737-300 UR-GAN, який був виведений екіпажем на режим, необхідний для створення потрібного тиску в системі запуску повітряного судна, було пошкоджено ремонтне асфальтове покриття на магістралі руління ПС по перону РД1 (траверз МС4). Внаслідок влучення фрагментів руйнування ремонтного покриття (уламків асфальту) в ліву половину носової частини стабілізатора та лівий бік хвостової частини фюзеляжу, сталось пошкодження передньої кромки лівого стабілізатора та незначні крапкові пошкодження лакофарбового покриття лівої хвостової частини фюзеляжу (далі - інцидент).

У травні 2015 року Приватне акціонерне товариство "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний аеропорт «Дніпропетровськ» про стягнення збитків, які були пов'язані з ремонтом пошкоджень та відновленням повітряного судна.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.10.2015 у справі №904/4511/15 затверджено мирову угоду, укладену між Приватним акціонерним товариством "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Міжнародний аеропорт "Дніпропетровськ", згідно з якою ТОВ "Міжнародний аеропорт "Дніпропетровськ" відшкодовує Приватному акціонерному товариству "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" наступні витрати, пов'язані з ремонтом пошкоджень та відновленням повітряного судна (ПС): 1) заробітна плата робітників та інженерно-технічного складу, зайнятого на роботах по відновленню ПС - 52 168,23 грн.; вартість використаних матеріалів та запасних частин при виконанні ремонту - 14 573,36 грн.; витрати на лізинг ПС в період виконання ремонту 8 468,31грн., витрати по використанню секції ангару (постійний ремонт) - 5 350,00 грн.; витрати по використанню при ангарної стоянки (тимчасовий ремонт) -1 860,00 грн., всього на загальну суму 82 419,90 грн.

З огляду на викладене, позивач зазначає, що через бездіяльність ТОВ «Галтера» та Фонду державного майна України, яка полягає в невиконанні (порушенні) інвестиційної програми та належному контролі з боку державного органу, зокрема щодо ремонту покриття аеродрому, Товариству з обмеженою відповідальністю «Міжнародний аеропорт «Дніпропетровськ» завдано збитків у розмірі 82419,90 грн., у зв'язку з чим позивач просить стягнути зазначену суму збитків солідарно з відповідачів.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.

Згідно із п. 8 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способами захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Аналогічні норми містяться також в статті 20 Господарського кодексу України, якою встановлено, що кожний суб'єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів, зокрема шляхом відшкодування збитків.

Застосування цього способу захисту визначається положенням ст. 22 ЦК і проводиться як у договірних зобов'язаннях (ст. 611 ЦК), так і в позадоговірних зобов'язаннях (гл. 82 ЦК), якщо порушенням цивільного права особи їй завдано майнову шкоду, призведено до збитків.

За розрахунком позивача розмір збитків завданих позивачу бездіяльністю відповідачів становить 82419,90 грн., що визначений ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.10.2015 у справі № 904/4515/15 про затвердження мирової угоди.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Обов'язковими умовами покладення відповідальності на винну сторону є наявність збитків, протиправність дій цієї особи, причинного зв'язку між діями особи та збитками, які складають об'єктивну сторону правопорушення, та вини особи, внаслідок дій якої спричинено збитки.

Підставою для притягнення до цивільно-правової відповідальності є склад цивільного правопорушення: протиправна поведінка (дії чи бездіяльність особи); шкода, завдана такою поведінкою; причинний зв'язок між протиправною поведінкою і шкодою; вина особи, яка заподіяла шкоду, у вигляді умислу або необережності.

Відсутність хоча б одного з елементів складу правопорушення звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов'язань (виключає його відповідальність).

Наведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України (постанова від 19 серпня 2014 року у справі № 3-51 гс 14).

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, при вирішенні даного спору на позивача покладається обов'язок довести розмір збитків (шкоди), факт порушення відповідачем його обов'язку та причинний зв'язок між цим порушенням і збитками. Відповідач, в свою чергу, для звільнення від відповідальності має довести відсутність своєї вини.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на вищевикладені спірні правовідносини та на те, що його збитки безпосередньо пов'язані із невиконанням відповідачем 1 своїх обов'язків щодо вжиття заходів для реконструкції штучної злітно-посадкової смуги (ШЗПС) та невиконанням інвестиційної програми.

Інвестиції - це господарські операції, які передбачають придбання основних засобів, нематеріальних активів, корпоративних прав та/або цінних паперів в обмін на кошти або майно (п. 14.1.81 ст. 14 Податкового кодексу України).

Відповідно до ст.1 Закону України "Про інвестиційну діяльність", інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об'єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект.

З аналізу вищенаведених норм випливає, що під інвестиціями розуміється вкладення грошових коштів у взаємозв'язку з подальшим їх освоєнням та досягненням відповідного результату. Тобто, інвестор не може вносити інвестиції без взаємозв'язку з реальним освоєнням таких коштів та виконанням робіт, передбачених відповідним договором.

Як вбачається з умов Інвестиційної програми, відповідач 1 мав здійснювати цільове інвестування, в тому числі і у реконструкцію ШЗПС до 2012.

В подальшому, Інвестиційну програму було змінено.

Судом встановлено, що сторонами у Концепції післяприватизаційного розвитку, з урахуванням змін, визначено строк внесення інвестицій щодо всіх напрямків робіт, в які зокрема входить реконструкція ШЗПС - кінець 2014 року. При цьому відсутнє поетапне зазначення строку виконання окремих робіт.

Тобто, за умовами Договору, відповідачу 1 надано можливість самостійного планування дій по виконанню Інвестиційної програми до строку, який не обмежується датою інциденту, з урахуванням Техніко-економічного обґрунтування та змін до Концепції післяприватизаційного розвитку ВАТ "Авіаційна компанія "Дніпроавіа".

Отже, враховуючи викладені обставини, вина та протиправна поведінка відповідача 1 у завданні позивачеві збитків відсутня.

В свою чергу, відповідач -1 на підтвердження обставин відсутності своєї вини вказує на те, що згідно з умовами Інвестиційної програми, з урахуванням змін, вбачається, що він мав здійснювати цільове інвестування, в тому числі і у реконструкцію ШЗПС до 2014, однак прострочення виконання ним вказаних зобов'язань відбулося не з його вини, а зокрема через

виключення м. Дніпропетровськ з переліку міст, де повинні були проводитись ігри "Євро 2012", скасування "Євробаскет 2015", зволікання державних органів щодо визначення державного органу, якому необхідно передати ШЗПС, РМС та земельні ділянки, на яких вони розташовані.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до п. 11.1.2 договору покупець зобов'язаний забезпечити в економічній діяльності ВАТ: передачу відкритим акціонерним товариством "Авіаційна компанія "Дніпроавіа" штучної злітно-посадкової смуги площею 2860 х 44 кв.м. (інвентарний номер - 208), радіомаячної системи РМС СП-80М (інвентарний номер - 50059) та земельних ділянок, на яких вони розташовані, у власність держави для створення на їх базі державного підприємства.

Водночас, згідно матеріалів справи, за період 2009-2015, тобто, включаючи і дату інциденту, Кабінетом Міністрів України не був визначений орган, якому відповідач 1 мав забезпечити передачу ШЗПС та іншого майна на виконання п.11.1.2 Договору.

Матеріалами справи підтверджується вчинення відповідачем 1 дій, направлених на виконання п. 11.1.2 Договору щодо передачі майна, в тому числі ШЗПС, до державної власності.

Зокрема, було здійснено такі дії:

- на загальних зборах акціонерів ВАТ "АК "Дніпроавіа" було прийнято рішення про виділення ШЗПС та РМС в цілісний-майновий комплекс та передачу його на баланс МА "Запоріжжя", що підтверджується копією витягу з протоколу № 1/2010 загальних зборів акціонерів ВАТ "АК "Дніпроавіа" від 14.10.2010 року;

- звернення до Фонду державного майна України з повідомленням про готовність передати майно на баланс МА "Запоріжжя", що підтверджується листами від 20.08.2010 вих. № 1.34-136, від 13.09.2010 вих. № 07; лист від 01.11.2010 вих. № 1.34-192., від 18.01.2011 року вих. №1.34-14;

- після прийняття рішення про передачу МА "Запоріжжя" з державної до комунальної власності ПАТ "АК "Дніпроавіа" було надано заявку до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області на укладання договору оренди ЦМК, що долучена відповідачем 1 до матеріалів справи.

Зазначені обставини не спростовувались представниками Фонду державного майна України.

Крім того, відповідач 1 також посилається на те, що характеристики виконуваних робіт з реконструкції ШЗПС вказують на необхідність тимчасового (на час виконання робіт) повного зупинення використання аеропорту для виконання даної умови інвестиційної програми. При цьому, відповідач 1 вказує, що невиконання пунктів Договору щодо внесення інвестицій у повному обсязі відбулося із незалежних від відповідача 1 причин, а саме через проведення антитерористичної операції на сході України із березня 2014 року, що унеможливило своєчасне завершення Інвестиційної програми. Розміщення на території аеродрому «Дніпропетровськ» авіаційної та наземної військової техніки та складу Збройних сил України не заперечується третьою особою - Міністерством оборони України.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що не виконання умов Договору, зокрема п. 11.1.2 та Інвестиційної програми зі сторони відповідача 1 не спричинене його протиправною поведінкою, оскільки останній вживав заходи щодо належного виконання умов Договору.

Більше того, про відсутність правових підстав для притягнення відповідача 1 до відповідальності у вигляді збитків щодо виконання умов Договору та Інвестиційної програми з реконструкції штучної злітно-посадкової смуги, свідчать наявні в матеріалах справи Акти поточної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу пакета акцій ВАТ "Авіаційна компанія "Дніпроавіа" за конкурсом № КПП-557, складені упродовж 2009-2014 років, у яких зафіксовано відсутність порушень умов договору зі сторони ТОВ "Галтера".

Отже, враховуючи вище встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем наявності протиправних дій та вини відповідача 1, що унеможливлює покладення на нього відповідальності у вигляді збитків.

Більше того, позивачем, також не доведено суду причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою відповідача 1 та укладенням 21.10.2015 мирової угоди у справі № 904/4515/15, на підставі якої позивачем розраховувався розмір збитків.

Таким чином, з огляду на відсутність в діях відповідача 1 протиправної поведінки, недоведеність позивачем причинного зв'язку між протиправною поведінкою відповідача 1 та такими збитками, та на відсутність вини відповідача 1 у спірних правовідносинах, позовні вимоги в частині стягнення збитків з відповідача 1 задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог в частині стягнення збитків з відповідача 2 - Фонду державного майна України, то суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 1 Закону України "Про Фонд Державного майна України" фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об'єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об'єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.

Статтею 5 вказаного Закону Фонду державного майна України надані функції здійснення контролю за виконанням умов договорів купівлі-продажу державного майна.

Згідно з ч. 3 ст. 7 та ст. 27 Закону України "Про приватизацію державного майна" державні органи приватизації у межах своєї компетенції контролюють виконання умов договорів купівлі-продажу державного майна.

Відповідно до п.1.8 Порядку контролю за виконанням умов договорів купівлі-продажу об'єктів приватизації державними органами приватизації, затвердженого Наказом Фонду державного майна України №631 від 24.05.2012р. державний орган приватизації має забезпечити проведення протягом року контролю за виконанням умов усіх договорів, які перебувають у нього на контролі, за винятком договорів, за якими здійснюється претензійно-позовна робота щодо їх розірвання (або визнання недійсними) та повернення проданих за ними об'єктів у державну власність.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання вказаних повноважень, Фондом державного майна України проводились щорічні поточні перевірки виконання умов Договору, про що складались відповідні Акти, зокрема: від 23.11.2009, від 29.09.2011, від 12.12.2012, у яких зафіксовано відсутність порушень умов договору зі сторони відповідача 1.

Позивачем не доведено відсутність контролю зі сторони Фонду державного майна України за належним виконанням умов договору купівлі-продажу пакета акцій ВАТ "Авіаційна компанія "Дніпроавіа" за конкурсом № КПП-557, а отже, не доведено і наявність вини та причинно-наслідкового зв'язку також між діями Фонду державного майна України та інцидентом з повітряним судном, що трапився 25.05.2012.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ч. 1 ст. 32 ГПК України).

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не було доведено складу правопорушення як необхідної умови для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, оскільки не доведено ні протиправну поведінку відповідачів, ні вину відповідачів у спричиненні позивачу збитків, ні причинно-наслідкового зв'язку.

З огляду на вищевстановлені обставини, суд відмовляє у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний аеропорт «Дніпропетровськ».

У зв'язку з відмовою в задоволенні позову судовий збір, відповідно до ст. ст. 49 ГПК України, покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 27.06.2017.

Суддя С.О. Турчин