ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2017 року Справа № 904/9857/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дармін М.О. (доповідач)

суддів: Березкіна О.В., Чимбар Л.О.

при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.

за участю представників сторін:

від відповідача: ОСОБА_1, довіреність б/н від 06.01.2017 р.;

від позивача: представник в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.04.2017р. у справі № 904/9857/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго", м. Павлоград

про стягнення 1 043 133 грн. 82 коп.

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад суті рішення місцевого господарського суду:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.04.2017р. у справі № 904/9857/16 (суддя Рудь І.А.) позов задоволено частково.

Стягнуто з Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 291 557 грн. 20 коп. - пені, 658 783 грн. 23 коп. - інфляційних втрат, 19 642 грн. 24 коп. - 3% річних, 15 643 грн. 02 коп. - витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовлено.

Підстави з яких порушено питання про перегляд рішення:

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду в частині зменшення неустойки, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення господарського суду скасувати в частині зменшення пені та прийняти в цій частині нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача пеню в повному обсязі. Відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати.

Апелянт вважає, що застосування судом ст. 83 ГПК України є неправомірним, оскільки розмір неустойки (364 442, 75 грн.) значно менше розміру збитків (інфляційних втрат 659 048, 83 грн.). Крім того, апелянт посилається на стратегічне значення його підприємства з закупівлі та постачання природного газу для сектору економіки, суспільства і безпеки держави; на тяжке фінансове становище, що підтверджується звітом про фінансові результати за 2015 рік, згідно якого збиток позивача за звітний період становить 25 096 085 тис. грн., прибуток 0 грн.; на те, що єдиним джерелом часткової компенсації понесених компанією втрат, завданих несвоєчасними розрахунками споживачів за газ є стягнення з боржників пені; на відсутність неправомірних дій позивача у договірних відносинах; відповідачем не надано належних доказів винятковості обставин.

Доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу:

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач не погоджується з доводами апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду без змін. (а.с.157) Зазначає, що станом на 13.03.2017р. загальна заборгованість перед КП "Павлоградтеплоенерго" складає 117 524, 6 тис. грн. Для покращення фінансового стану підприємство відповідача з 2014 року по 01.01.2017р. подало до судів України 2 079 заяв на видачу судових наказів на суму 10 436, 1 тис. грн. та 537 позовних заяв на суму 2 614, 2 тис. грн., однак стягнення яке проводить державна виконавча служба не перевищило 7, 9 % від поданої суми. Незважаючи на це, відповідач сплатив всю заборгованість за використаний природний газ по спірному договору. Таким чином, відповідачу важко розраховуватися з боргами, оскільки він не може стягнути кошти зі своїх боржників споживачів централізованого опалення та гарячого водопостачання. Посилається на аналогічну правову позицію щодо зменшення пені навіть на 50 %, викладену в постановах ВГС України від 09.06.2016р. у справі № 904/10506/15; від 16.11.2016р. № 904/5748/16.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.05.2017р. апеляційну скаргу прийнято та призначено до розгляду на 23.05.2017р. колегією суддів: головуючий суддя Дармін М.О. (доповідач), судді Іванов О.Г., Чимбар Л.О.

У судовому засіданні 23.05.2017р. оголошено перерву до 20.06.2017р.

Розпорядженням в.о.керівника апарату суду від 19.06.2017р. призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів у звязку з перебуванням у відпустці судді Іванова О.Г.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 19.06.2017р. визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя Дармін М.О. (доповідач), судді: Березкіна О.В., Чимбар Л.О

В судове засідання, яке відбулось 20.06.2017р., позивач не забезпечив явку повноважного представника, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.162). Про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи те, що представник позивача був присутній в попередньому судовому засіданні 23.05.2017р. (а.с.163) та надав суду усні пояснення у справі та те, що матеріали справи достатні для вирішення спору, колегія суддів розглядає справу у відсутність представника позивача за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 20.06.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обставини справи встановлені апеляційною інстанцією:

26.11.2014р. між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (продавець) та Комунальним підприємством "Павлоградтеплоенерго" (покупець) укладений договір купівлі-продажу природного газу № 1062/15-БО-3 (надалі - договір), відповідно до умов якого, позивач зобовязався передати у власність відповідачу у 2015 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ „Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України за кодом згідно УКТ ЗЕД НОМЕР_1, а відповідач зобовязався прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору (п. 1.1 договору).

Відповідно до розділу 11 договору договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2015 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

За умовами п. 1.2 договору газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями.

У пункті 2.1 договору сторони визначили, що продавець передає покупцеві з 01.01.2015р. по 31.12.2015р. газ обсягом до 4275,414 тис. куб. м., у тому числі в узгодженій кількості по місяцях кварталів.

Відповідно до п. 3.3 договору приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця.

Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами (п. 3.4 договору).

Згідно п. 5.1 договору ціна (граничний рівень ціни) на газ та послуги з його транспортування установлюються уповноваженим державною владою України органом.

Протягом договірного періоду сторони вносили зміни до договору в частині ціни газу, по що укладали додаткові угоди № 1 від 23.01.2015р. (а.с. 21), № 2 від 10.02.2015р. (а.с. 22), № 3 від 11.03.2015р. (а.с. 23), № 4 від 08.04.2015р. (а.с. 24), № 5 від 29.05.2015р. (а.с. 25), № 6 від 30.06.2015р. (а.с. 26), № 7 від 29.07.2015р. (а.с. 27),

20.10.2015р. між сторонами укладено додаткову угоду № 8 до договору (а.с. 28), в якій вирішили викласти з 01 жовтня 2015 року п.5.1., п.5.2., п.5.3. статті 5 «Ціна газу» договору в наступній редакції: "5.1. Ціна на природний газ розміщується на офіційному веб-сайті продавця. Тарифи на транспортування природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ магістральними та розподільними трубопроводами установлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП)." "5.2. Ціна за 1000 куб. м газу з 01 жовтня по 31 жовтня 2015 року становить 6 600,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування та розподіл природного газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%; податок на додану вартість за ставкою - 20%. Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами - 689,10 грн., крім того ПДВ - 20% - 137,82 грн., всього з ПДВ - 826,92 грн. (вісімсот двадцять шість гривень 92 коп.). В структурі тарифу на транспортування природного газу розподільними газопроводами, затвердженого постановою НКРЕКП, враховано вартість газу на виробничо-технологічні витрати та власні потреби газорозподільного підприємства. До сплати за 1000 куб.м. природного газу - 7 421,10 грн., крім того ПДВ - 20% - 1 484,22 грн., всього з ПДВ - 8 905,32 (вісім тисяч дев'ятсот п'ять гривень, 32 коп.) гривень. Ціни на природний газ на наступні періоди розміщуються на офіційному веб-сайті Продавця та визначаються в окремій додатковій угоді."; "5.3. У разі зміни на офіційному веб-сайті продавця цін на газ, та/або зміни НКРЕКП тарифів на його транспортування і розподіл вони є обов'яковими за цим договором з моменту введення їх в дію. У разі, якщо покупець не погоджується на відповідні зміни, він має право змінити постачальника (продавця) відповідно до порядку, передбаченого Законом України «Про ринок природного газу».". Викласти з 01 жовтня 2015 року п. 103 статті 10 «Інші умови» договору в наступній редакції: « 10.3. Усі зміни і доповнення до цього договору оформлюються письмово та підписуються уповноваженими представниками сторін, крім випадку, зазначеного у пункті 10.5 цього договору. У разі, якщо одна із сторін не підписала додаткову угоду щодо зміни ціни на газ та/або тарифів на його транспортування і розподіл, сторони при визначені ціни за природний газ, використаний за цим договором у звітному періоді, приймають ціни/тарифи, визначені відповідно до пункту 5.3 цього договору, які зазначаються в акті приймання-передачі природного газу.». Решта умов цього договору залишається незмінною і обов'язковою для виконання сторонами.

22.10.2015р. сторонами підписано додаткову угоду № 9 до договору (а.с. 29), в якій дійшли згоди викласти пункт 3.4 статті 3 «Порядок та умови передачі газу» договору в наступній редакції: « 3.4. Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу, покупець зобов'язується надати продавцю підписані та скріплені печатками покупця та газорозподільного/газовидобувного/газотранспортного підприємства три примірники акту приймання-передачі газу, в якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа повертає покупцю та газорозподільному/газовидобувному/газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акту, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надає в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами. У разі, якщо покупець не надає або несвоєчасно надає продавцю акти приймання-передачі природного газу, обсяги фактичного використання газу встановлюються відповідно до даних газорозподільного/газовидобувного/газотранспортного підприємства, а вартість газу розраховується продавцем відповідно до умов, зазначених в пункті 5.2. У разі, якщо при складанні/підписанні акту приймання-передачі природного газу у сторін виникають розбіжності щодо вартості газу, переданого за договором, сторони врегульовують спірні питання відповідно до умов договору або в порядку, передбаченому чинним законодавством України. До врегулювання сторонами розбіжностей, обсяги використання встановлюються відповідно до даних газорозподільного/газовидобувного/газотранспортного підприємства, а вартість газу розраховується продавцем відповідно до умов, зазначених в пункті 5.2.». Викласти п.5.2. статті 5 «Ціна газу» договору в наступній редакції: « 5.2. Ціна за 1000 куб. м газу з 01 листопада 2015 року становить 6 469,63 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування та розподіл природного газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%; податок на додану вартість за ставкою - 20%. Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами - 689,10 грн., крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ 826,92 грн. (вісімсот двадцять шість гривень 92 коп.). В структурі тарифу на транспортування природного газу розподільними газопроводами, затвердженого постановою НКРЕКП, враховано вартість газу на виробничо-технологічні витрати та власні потреби газорозподільного підприємства. До сплати за 1000 куб.м. природного газу - 7 288,12 грн., крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ -8745,74 (вісім тисяч сімсот сорок п'ять гривень, 74 коп.) гривень.». Додати статтю 5 «Ціна газу» договору пунктом 5.6 в наступній редакції: « 5.6. У разі погашення покупцем заборгованості перед продавцем за природний газ, використаний в попередніх періодах, покупець звертається до продавця з приводу перегляду умов пункту п.5.2. на наступний місяць відповідно до інформації щодо цін, розміщеної на сайті продавця». Решта умов цього договору залишається незмінною і обов'язковою для виконання сторонами.

02.11.2015р. між сторонами укладено додаткову угоду № 10 до договору (а.с. 30), про наступне: викласти пункт 6.3 статті 6 «Порядок та умови проведення розрахунків» договору в наступній редакції: « 6.3, Оплата за газ здійснюється покупцем на поточний рахунок продавця з урахуванням вимог статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання» та зараховується як оплата за газ, поставлений продавцем покупцю в порядку, визначеному нормами чинного законодавства. Сторони погоджуються, що при перерахуванні коштів в призначені платежу посилання на номер договору є обов'язковим, У разі якщо оплата за газ здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання покупця і на нього надходить недостатньо коштів для своєчасної оплати використаного природного газу, покупець зобов'язується здійснити будь-які дії в межах чинного законодавства для виконання пункту 6.1 цього договору.».

За умовами п. 6.1 договору, оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа місяця наступного за місяцем поставки газу.

На виконання умов договору позивач за періоди січень - квітень 2015р. та жовтень - грудень 2015р. поставив відповідачу природний газ на загальну суму 29 646 345 грн. 46 коп., що підтверджується актами приймання - передачі природного газу за визначений період (а.с. 31-37). Зазначені акти приймання - передачі природного газу підписані та скріплені печатками сторін без зауважень та заперечень до них.

Відповідач за отриманий природний газ розрахувався несвоєчасно, що підтверджується кінцевим сальдо по підприємству відповідача, довідкою по операціях із підприємством відповідача тощо.

Згідно п. 7.2 договору у разі невиконання покупцем умов п. 6.1 договору він зобовязується сплатити продавцю крім суми заборгованості пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

У пункті 9.3 договору сторони узгодили, що строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю 5 років.

За розрахунком позивача підлягає стягненню пеня, розрахована за кожним актом окремо, у загальному розмірі 364 442грн. 75 коп.

Мотиви з яких суд апеляційної інстанції виходив:

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

Предметом апеляційного оскарження є рішення місцевого господарського суду в частині зменшення пені.

Як встановлено, під час розгляду справи в місцевому господарському суду, в ході судового розгляду справи відповідач заявив клопотання про зменшення розміру нарахованої позивачем пені на 50%, обґрунтовуючи клопотання тим, що КП "Павлоградтеплоенерго" є збитковим нерентабельним підприємством, якому важко розрахуватися з боргами, оскільки воно відповідно до закону не може розпоряджатися своїми рахунками, не може стягнути кошти зі своїх боржників, оскільки державна виконавча служба проводить дуже погане стягнення та не може припинити появлення боргів, оскільки закон не дає право на відключення від опалення окремих квартир в багатоквартирних будинках.

За приписами ч. 1 ст. 233 ГК України суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно із ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

Право господарського суду на зменшення розміру неустойки закріплено й пунктом 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого, господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, суд повинен з'ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов'язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення у виконанні зобов'язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Приймаючи рішення про можливість зменшення неустойки, місцевий господарський суд, взяв до уваги майновий стан сторін, оцінив співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, врахував інтереси обох сторін, а також доводи, викладені в заперечені позивача щодо зменшення розміру пені, проаналізував наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази, які свідчать про поважність причин, обумовлених обєктивними обставинами, а саме відповідач є підприємством комунальної форми власності, основним напрямком діяльності якого є виробництво та постачання споживачам (переважно населенню та бюджетним організаціям) теплової енергії (п. 1.2 договору купівлі-продажу природного газу газ, що продається за цим договором, використовується відповідачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями); невідповідність затверджених тарифів фактичним затратам на виробництво теплової енергії та надання послуг з теплопостачання, діяльність відповідача є збитковою, взявши до уваги несвоєчасну оплату населенням, бюджетними установами та юридичними особами заборгованості за теплопостачання; відповідач намагається здійснити збільшення грошових надходжень шляхом проведення претензійної роботи, як з населенням так і з юридичними особами. Відповідачем було здійснено оплату за поставлений газ за договором у повному обсязі.

Місцевий господарський суд прийняв до уваги й інтереси позивача, який так само як і відповідач є економічно важливим підприємством за сучасних умов, перебуває як і відповідач у скрутному фінансовому становищі, пов'язаному з неплатежами з боку контрагентів, потребує фінансового оздоровлення та має передбачене договором право на стягнення неустойки і за встановлених обставин, враховуючи майновий стан сторін, стан розрахунків та соціальну значущість підприємства відповідача, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого клопотання відповідача і визнав за можливе задовольнити частково, зменшивши пеню на 20% до 291 557 грн. 20 коп.

Вищезазначене дає підстави колегії суддів дійти висновку про обґрунтованість вищезазначеного рішення місцевого господарського суду щодо зменшення пені і відхилення відповідних доводів апеляційної скарги.

Перевіривши у відповідності до положень частини 2 статті 101 Господарського процесуального кодексу України законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі, колегія суддів не найшла інших підстав для його зміни або скасування.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що господарським судом повно, всебічно та об'єктивно досліджені всі обставини справи в їх сукупності, їм надана належна правова оцінка, оскаржене рішення місцевого господарського суду повністю відповідає вимогам законодавства, тому передбачених статтею 104 Господарського процесуального кодексу України підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у справі судового рішення немає.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв'язку із апеляційним оскарженням, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.04.2017р. у справі № 904/9857/16 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.04.2017р. у справі № 904/9857/16 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дати її прийняття.

Повний текст постанови складено 23.06.2017р.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.В.Березкіна

Суддя Л.О.Чимбар