РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2017Справа №910/3886/17

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс-Екопроект»

До відповідача Київської міської ради

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

Про внесення змін до договору оренди земельної ділянки

Суддя Ковтун С.А.

Представники учасників процесу:

від позивача Складаний В.А. (за дов.)

від відповідача Перепелицін К.М. (за дов.)

від третьої особи Шадура А.М. (за дов.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс-Екопроект» до Київської міської ради про визнання укладеним з 23.01.2017 договору про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис від 28.09.2009 за № 75-6-00473 у книзі записів державної реєстрації договорів в редакції договору, нова редакція якого була викладене у п. 2 угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки від 17.04.2015, зареєстрованої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер - 20760875 від 17.04.2015 17.:31:24. Зокрема, позивач просить: виключити абзац 2 підпункту 8.4 пункту 8 Договору «завершити забудову земельної ділянки в строки, встановлені проектною документацією на будівництво, затвердженою в установленому порядку»; абзац 6 підпункту 11.4 пункту 11 Договору викласти в такій редакції: «в односторонньому порядку за ініціативою орендодавця, із звільненням орендодавця від відповідальності, згідно з Господарським кодексом України, в разі, коли орендар використовує земельну ділянку способами, які суперечать екологічним вимогам, не за цільовим призначенням, систематично (протягом півроку) не сплачує орендну плату, здійснення без згоди орендодавця відчуження права користування земельною ділянкою третіми особами».

На думку позивача, умови договору, які передбачають завершення забудови земельної ділянки в строки, встановлені проектною документацією, є нічим іншим, ніж визначення терміну дії договору, що суперечить ст. 15 Закону України «Про оренду землі», оскільки даною нормою чітко встановлено, що істотною умовою договору оренди є саме строк дії договору, а не термін. Оскільки відповідач не надав відповіді на пропозицію про зміну умов договору, спір підлягає вирішенню у судовому порядку.

Суд своєю ухвалою від 15.03.2017 порушив провадження у справі № 910/3886/17.

27.04.2017 суд продовжив строк вирішення спору на п'ятнадцять днів та залучив до участі у справі як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Відповідач проти задоволення позову заперечив, оскільки в даному випадку відсутня згода сторони договору.

Відповідач подав заяву про застосування строку позовної давності.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників процесу, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

21.09.2009 Київська міська рада (орендодавець) та товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс-Екопроект» (орендар) уклали договір оренди земельної ділянки, який зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 28.09.2009 за №77-6-00473 у книзі записів державної реєстрації договорів (далі - Договір).

Згідно з п. 2.1 Договору, об'єктом оренди є земельна ділянка з кадастровим НОМЕР_1, площею 0,1802 га, яка розташована на місці котлованів над конструкцією стаціонарного комплексу станції метрополітену «Житомирська» для будівництва торговельно-офісного комплексу з паркінгом.

Договір укладено строком на 10 років (п. 3.1 Договору).

17.04.2015 сторони уклали угоду про поновлення Договору на п'ять років, виклавши його у новій редакції.

Згідно з пунктом 8.4 Договору, орендар, серед іншого, зобов'язаний завершити забудову земельної ділянки в строки, встановлені проектною документацією на будівництво, затвердженою в установленому порядку.

Абзацом 6 підпункту 11.4 пункту 11 Договору передбачено право орендаря в односторонньому порядку розірвати Договір у разі порушення орендарем строків завершення забудови земельної ділянки.

29.12.2016 позивач звернувся до відповідача з пропозицією внести зміни до Договору, а саме:

виключити абзац 2 підпункту 8.4 пункту 8 Договору: «завершити забудову земельної ділянки в строки, встановлені проектною документацією на будівництво, затвердженою в установленому порядку»;

абзац 6 підпункту 11.4 пункту 11 Договору викласти в такій редакції: «в односторонньому порядку за ініціативою орендодавця, із звільненням орендодавця від відповідальності, згідно з Господарським кодексом України, в разі, коли орендар використовує земельну ділянку способами, які суперечать екологічним вимогам, не за цільовим призначенням, систематично (протягом півроку) не сплачує орендну плату, здійснення без згоди орендодавця відчуження права користування земельною ділянкою третіми особами».

У свою чергу відповідач відповіді на пропозицію не надав.

Договором є домовленість сторін двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Договору як юридичному факту властиві такі ознаки:

- в договорі виявляється воля не однієї особи, а двох чи кількох, причому волевиявлення учасників за своїм змістом мають збігатися і відповідати одне одному;

- договір - це така спільна дія осіб, яка спрямована на досягнення певних цивільно-правових наслідків: встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Основною особливістю цивільних правовідносин є те, що вони засновані на рівності, автономії волі, майновій і організаційній відокремленості її суб'єктів. У зв'язку з цим однією із засад цивільного законодавства є свобода договору (ст. 3 ЦК України), суть якої розкрита у ст. 627 ЦК України і полягає у тому, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, свобода договору є багатоаспектним поняттям, яке включає в себе різні прояви: прийняття власного рішення про вступ у договірні відносини, самостійний вибір того, з ким буде вступати у правовідносини, визначення умов договору тощо. Одним і проявів свободи договору є не лише вільне укладення договору, а й розірвання та зміна його умов за їх згодою.

Отже, зміна умови договору є правом сторони, яке є елементом прояву свободи договору як однієї із засад цивільного законодавства.

Водночас, відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Доведення вказаних обставин, в силу ст. 33 ГПК України, покладається на позивача як на особу, яка ініціює зміну договору.

Водночас, не може вважатись істотним порушенням договору невідповідність його положень тим чи іншим законодавчим приписам, оскільки в даному випадку закон визначає інші правові режими захисту прав, які відмінні від вимог щодо припинення правовідношення шляхом його розірвання.

Також невідповідність умом договору вимогам закону не є істотною зміною обставин, яка, відповідно до ст. 652 ЦК України, також може бути підставою для розірвання договору за рішенням суду.

В розумінні ст. 652 Цивільного кодексу України зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Враховуючи наведене, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Враховуючи необґрунтованість заявлених позовних вимог, суд не оцінює доводи щодо позовної давності та не вирішує питання застосування наслідків її спливу, передбачених ст. 267 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Повний текст рішення складено 21.06.2017.

Суддя С. А. Ковтун