ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2017 р.Справа № 916/1121/17

Господарський суд Одеської області у складі

судді Никифорчука М.І.

при секретареві Аганіні В.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю від 01.06.2017р.;

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю від 15.02.2017р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №916/1121/17:

за позовом: Приватного підприємства "Виробничо-комерційна фірма "ПІАНІТ";

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеський коровай";

про стягнення 151378,19 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Виробничо-комерційна фірма "ПІАНІТ" (далі Позивач) звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеський коровай" (даліВідповідач) із позовом про стягнення заборгованості у зв'язку з неналежним виконанням Відповідачем умов Договору поставки №14 від 09.03.2016р. (далі Договір)

07 червня 2017р. до господарського суду Одеської області надійшло доповнення до позовної заяви (фактично уточнення) за яким, у зв'язку з частковою сплатою заборгованості Відповідачем, Позивач просить стягнути з Відповідача 147141, 47 грн. та судовий збір у сумі 2237, 12 грн.

З посиланям на ст.ст. 525, 526, 610, 612, 625, 692 ЦК України, ст.ст. 193, 216, 218, 220, 230 ГК України, Позивач просить позов задовольнити.

Відповідач проти позову не заперечує, відзив на позов не надав. Справа розглянута за присисами ст. 75 ГПК України.

07 червня 2017 р. оголошено перерву на 21.06.2017р. за правилами ст. 77 ГПК України.

В засіданні суду 21 червня 2017р. за правилами ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, вислухавши представників сторін, проаналізувавши приписи законодавства, що регулюють правовідносини по даному спору, господарський суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу (ГПК) України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема : письмовими і речовими доказами.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори-основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), що визначено в ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як встановлено судом та випливає з матеріалів справи, 09 березня 2017р. між сторонами у справі укладено договір поставки № 14, за п.1.1. якого, постачальник (Позивач) поставляє та передає партіями у власність покупцю (відповідачу), а покупець приймає та оплачує на умовах данного Договору товари народного вжитку (ОСОБА_3).

На виконання умов данного Договору, Позивач поставив Відповідачу ОСОБА_3 на загальну суму 157824 грн.

Проте, вказаний ОСОБА_3 Відповідачем сплачений частково та з порушенням строків.

В результаті неналежного виконання Відповідачем умов Договору, з рахуванням доповнення до позовної заяви, у Відповідача утворилась заборгованість у сумі 137324 грн., на яку Позивачем також нараховано пеню у сумі 6292,65 грн., штраф у сумі 683,99 грн. та інфляційні збитки в сумі 2840,83 грн., відповідно до умов Договору та вимог чинного законодавства.

Суд приймає розрахунок Позивача та вважає його правильним.

Дотерішнього часу Відповідачем вказана сума боргу не погашена, що є порушенням приписів ст. ст.525, 526 ЦК України.

Зворотнього Відповідачем в порядку ст. 33 ГПК України не надано.

З огляду на приведене суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, доведеними наявними у справі доказами і тому позов підлягає задоволенню повінстю з урахуванням доповнень до позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 32, 33 ,43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Приватного підприємства "Виробничо-комерційна фірма "ПІАНІТ" задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеський коровай" (65078, м. Одеса, вул. Генерала Петрова, буд. 14, ) на користь Приватного підприємства "Виробничо-комерційна фірма "ПІАНІТ" (49017, м. Дніпропетровськ, вул. Новоорловська, буд. 7, ) суму основного боргу у розмірі 137324 (сто тридцять сім тисяч триста двадцять чотири) грн., пеню у сумі 6292 (шість тисяч двісті дев'яносто дві) грн. 65 коп., штраф у сумі 683 (шістост вісімдесят три) грн. 99 коп., інфляційні в сумі 2840 (дві тисячі вісімсот сорок) грн. 83 коп. та судовий збір у сумі 2237 (дві тисячі двісті тридцять сім) грн. 12 коп.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст. 85 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 26 червня 2017 р.

Суддя М.І. Никифорчук