РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2017№910/6497/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіріус Екстружен"

до Приватного акціонерного товариства "Оболонь"

про стягнення 13 444 750,94 грн.

Суддя Літвінова М.Є.

Представники сторін:

від позивачa: Янчук С.В. - довіреність № 87 від 29.09.14 р.;

від відповідача: Микусевич О.М. довіреність від 19.05.2017 р.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 14 червня 2017 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сіріус Екстружен" (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Оболонь" (далі - відповідач) про стягнення 13 444 750,94 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за Договором на поставку продукції № 01022014 від 09.01.2014 року в частині здійснення повної оплати поставленої продукції.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.04.2017 порушено провадження у справі № 910/6497/17, її розгляд призначено на 17.05.2017 року.

Представник відповідача в судове засідання 17.05.2017 року не з'явився, проте 16.05.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва подав додаткові документи для долучення до матеріалів справи, клопотання про зміну найменування відповідача з Публічного акціонерного товариства "Оболонь" на Приватне акціонерне товариство "Оболонь" та клопотання про відкладення розгляду справи.

17.05.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. У поданому відзиві відповідач зазначив, що за період з 24.04.2017 року по 16.05.2017 року відповідач сплатив позивачу 2 400 000,91 грн. в рахунок погашення боргу перед позивачем. Таким чином, загальна заборгованість відповідача перед позивачем станом на 16.05.2017 року становить 11 044 750,03 грн. Відповідач просив розстрочити погашення боргу, який виник по Договору на поставку продукції № 01022014 від 09.01.2014 року, з умовою сплати відповідачем рівними частинами по 200 000,00 грн. кожного банківського дня до остаточного погашення боргу.

У судовому засіданні 17.05.2017 року представник позивача зазначив, що після подання позову відповідачем було частково погашено заборгованість в розмірі 2 600 000,91 грн., внаслідок чого, станом на день розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем за Договором на поставку продукції № 01022014 від 09.01.2014 року становить 10 844 750,03 грн.

Представник позивача в судовому засіданні 17.05.2017 року не заперечив стосовно поданого відповідачем клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд, розглянувши подане клопотання про зміну найменування відповідача з Публічного акціонерного товариства "Оболонь" на Приватне акціонерне товариство "Оболонь", дійшов висновку про його задоволення та зміну найменування відповідача на Приватне акціонерне товариство "Оболонь".

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 17.05.2017 року винесено ухвалу про відкладення розгляду справи на 14.06.2017 року.

Представник позивача у судовому засіданні надав додаткові документи по справі та зазначив, що після подання позовної заяви відповідачем частково погашено суму заборгованості. Крім того, позивач не заперечував проти запропонованого відповідачем графіку розстрочки виконання рішення суду.

У судовому засіданні 14.06.2017 року представник відповідача надав доповнення до відзиву на позовну заяву. Відповідач зазначив, що станом на 14.06.2017 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 7 501 457,20 грн. Крім того, відповідач просив припинити провадження у справі в частині стягнення 5 943 293,74 грн. та розстрочити виконання рішення суду рівними частинами по 200 000,00 грн. кожного банківського дня до остаточного виконання рішення, починаючи з 14.06.2017 року.

Представник позивача не заперечував щодо розстрочки виконання рішення згідно графіку запропонованого відповідачем.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

09.01.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сіріус Екстружен" (постачальник) та Публічним акціонерним товариством "Оболонь", яке в подальшому змінило найменування на Приватне акціонерне товариство "Оболонь" (покупець) укладено Договір на поставку продукції № 01022014 (далі - Договір).

Відповідно до п. 2.1. Договору постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупця продукцію - преформи ПЕТ в асортименті, відповідно ТУ У 25.2-2:2009 «Преформи (заготовки) для тари із поліетилентерефталату» на умовах даного Договору.

Покупець зобов'язується прийняти продукцію та оплатити її вартість на умовах даного Договору (п. 2.2. Договору).

Згідно п. 2.5. Договору одиниця виміру кількості товару-одна тисяча штук преформи ПЕТ.

Пунктом 3.3. Договору сторони погодили, що датою поставки партії продукції вважається фактична дата отримання цієї партії продукції покупцем згідно відмітки покупця в видатковій накладній постачальника.

Відповідно до п. 4.5. Договору разом з продукцією постачальник надає наступні супроводжувальні документи: сертифікат якості, висновок санітарно-епідеміологічної експертизи Міністерства охорони здоров'я України одноразово при першій поставці.

Згідно пунктів 5.1., 5.2. Договору ціни на продукцію визначаються сторонами у додаткових угодах, які є невід'ємною частиною даного Договору. Беручи до уваги валютну складову ціни продукції, сторони погодились формувати ціни на продукцію, що постачається за Договором у відповідності до співвідношення гривні до долару США.

Загальна сума Договору є загальною вартістю фактично поставленої продукції (підсумкова сума по всім поставкам, згідно накладних на поставлену продукцію) (п. 5.5. Договору).

Відповідно до п. 5.7. Договору оплата партії продукції по Договору здійснюється покупцем в національній валюті України в строки - не пізніше 60 календарних днів з дати поставки партії продукції на підставі видаткової накладної постачальника.

В подальшому між сторонами було укладено ряд Додаткових угод до Договору щодо визначення ціни продукції та строків оплати продукції.

На виконання умов Договору позивачем здійснено поставку відповідачу продукції, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними.

Позивач зазначає, що відповідач частково розрахувався за поставлену продукцію, внаслідок чого за останнім рахується заборгованість в розмірі 13 444 750,94 грн.

Відповідач не заперечував проти наявності заборгованості, просив розстрочити виконання рішення суду.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно зі статтею 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з пунктом 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень статті 530 Цивільного кодексу України та змісту Договору строк виконання відповідачем грошового зобов'язання згідно Договору на момент розгляду справи настав.

Судом встановлено, що після порушення провадження у справі, відповідачем сплачено 5 943 293,74 грн. заборгованості, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями та банківськими виписками.

Відповідно до пункту 1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо, зокрема, відсутній предмет спору.

Таким чином, провадження у справі в частині стягнення з відповідача 5 943 293,74 грн. заборгованості підлягає припиненню.

Матеріалами справи підтверджується поставка позивачем товару за Договором, його прийняття відповідачем та існування заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 7 501 457,20 грн.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 7 501 457,20 грн. підлягають задоволенню.

Щодо заяви відповідача про розстрочку виконання рішення суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 6 статті 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Розстрочка означає виконання рішення, частинами, встановленими господарським судом, з певним інтервалом в часі. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (пункт 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" № 9 від 17.10.2012 р.).

Таким чином, в основу судового акту про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання. Тобто, суд повинен враховувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Враховуючи вищевикладене, суд, з огляду на матеріали справи, враховуючи позицію позивача, дійшов висновку, що заява відповідача про розстрочку виконання рішення суду рівними частинами по 200 000,00 грн. кожного банківського дня до остаточного виконання рішення, починаючи з 14.06.2017 року підлягає задоволенню, оскільки відповідачем доведено суду належними та допустимими доказами відповідно до норм ст.ст. 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України наявності складного фінансового становища.

Суд також звертає увагу на те, що пунктом 9 частини 3 статті 129 Конституції України закріплено принцип обов'язковості рішень суду.

При цьому суд зазначає, що під час розгляду заяв про розстрочку виконання судового рішення господарський суд також повинен враховувати інтереси кредитора. Так, в письмових поясненнях представник позивача не заперечував проти розстрочки виконання рішення суду, згідно графіку відповідача.

За таких обставин, враховуючи приписи чинного законодавства України, фактичні обставини справи, матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, господарський суд приходить до висновку, що виконання рішення Господарського суду міста Києва від 14.06.2017 року по справі № 910/6497/17 може бути розстрочено рівними частинами по 200 000,00 грн. кожного банківського дня до остаточного виконання рішення, починаючи з 14.06.2017 року.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись статтями 4, 32, 33, 43, 49, 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Провадження у справі № 910/6497/17 в частині стягнення 5 943 293,74 грн. припинити.

2.В іншій частині позов задовольнити.

3.Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Оболонь" (04212, м. Київ, вул. Богатирська, будинок 3, ідентифікаційний код 05391057) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіріус Екстружен" (29010, Хмельницька обл., місто Хмельницький, вулиця Пілотська, будинок 20, ідентифікаційний код 31617387) 7 501 457 (сім мільйонів п'ятсот одну тисячу чотириста п'ятдесят сім) грн. 20 коп. заборгованості, 201 671 (двісті одну тисячу шістсот сімдесят одну) грн. 26 коп. судового збору.

4.Розстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 14.06.2017 року у справі № 910/6497/17 шляхом сплати Приватним акціонерним товариством "Оболонь" (04212, м. Київ, вул. Богатирська, будинок 3, ідентифікаційний код 05391057) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіріус Екстружен" (29010, Хмельницька обл., місто Хмельницький, вулиця Пілотська, будинок 20, ідентифікаційний код 31617387) заборгованості у розмірі 7 501 457 (сім мільйонів п'ятсот одну тисячу чотириста п'ятдесят сім) грн. 20 коп. строком до 07.08.2017 року, шляхом сплати платежів у наступному порядку:

14.06.2017 року - 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп.;

15.06.2017 року - 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп.;

16.06.2017 року - 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп.;

19.06.2017 року - 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп.;

20.06.2017 року - 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп.;

21.06.2017 року - 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп.;

22.06.2017 року - 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп.;

23.06.2017 року - 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп.;

26.06.2017 року - 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп.;

27.06.2017 року - 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп.;

29.06.2017 року - 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп.;

30.06.2017 року - 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп.;

03.07.2017 року - 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп.;

04.07.2017 року - 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп.;

05.07.2017 року - 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп.;

06.07.2017 року - 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп.;

07.07.2017 року - 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп.;

10.07.2017 року - 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп.;

11.07.2017 року - 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп.;

12.07.2017 року - 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп.;

13.07.2017 року - 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп.;

14.07.2017 року - 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп.;

17.07.2017 року - 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп.;

18.07.2017 року - 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп.;

19.07.2017 року - 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп.;

20.07.2017 року - 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп.;

21.07.2017 року - 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп.;

24.07.2017 року - 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп.;

25.07.2017 року - 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп.;

26.07.2017 року - 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп.;

27.07.2017 року - 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп.;

28.07.2017 року - 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп.;

31.07.2017 року - 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп.;

01.08.2017 року - 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп.;

02.08.2017 року - 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп.;

03.08.2017 року - 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп.;

04.08.2017 року - 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп.;

07.08.2017 року - 101 457 (сто одну тисячу чотириста п'ятдесят сім) грн. 20 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 19.06.2017

Суддя М.Є. Літвінова