ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2017 р. Справа № 911/1274/17

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

при секретарі Литовці А.С.

розглянувши справу № 911/1274/17

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Груп»,

м. Київ

до комунального підприємства Київської обласної ради «Готово»,

м. Боярка

про стягнення 11 583,31 грн.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 - довіреність № 17/01/17 від 17.01.2017;

від відповідача: не зявився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Груп» (позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» (відповідач) про стягнення 11 583,31 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору на проведення рекламної компанії № ПМ-2624 від 20.09.2016, в частині своєчасної оплати отриманих послуг, у звязку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 7 200,00 грн., з огляду на наявність якої нараховані 783,31 грн. пені та 3 600,00 грн. штрафу.

Ухвалою суду від 26.04.2017 порушено провадження у справі № 911/1274/17.

Ухвалами суду від 17.05.2017 та 31.05.2017 розгляд справи відкладено.

В судових засіданнях 17.05.2017, 31.05.2017 та 21.06.2017 представником позивача підтримані позовні вимоги, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача в судові засідання 17.05.2017, 31.05.2017 та 21.06.2017 не зявився, однак 30.05.2017 через канцелярію суду надав відзив № 1 від 30.05.2017 на позовну заяву, в якому останній заперечує проти позову та просить суд відмовити в його задоволенні. Так, заперечуючи проти позову, відповідач посилається на порушення позивачем умов договору, зокрема, п. 3.2.1 щодо ненадання позивачем фотозвіту про розміщення реклами на поверхнях спеціальних конструкцій. Крім того, відповідач вказує на відсутність доказів прийому-передачі рекламних матеріалів.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області, -

ВСТАНОВИВ:

20.09.2016 між позивачем (виконавець) та відповідачем (замовник) укладений Договір № ПМ-2624, відповідно до умов п. 2.1 якого виконавець зобовязався протягом строку дії договору професійно і якісно проводити рекламну кампанію для замовника або клієнта замовника на території України на узгоджених сторонами поверхнях спеціальних конструкцій, а замовник зобовязується прийняти, вчасно і у повному обсязі оплатити роботи та послуги виконавця в строки та на умовах, визначених договором.

Пунктом 4.2 договору визначено, що оплата здійснюється замовником у формі 100 % передоплати не пізніше ніж за 5 календарних днів до початку проведення рекламної кампанії безготівковим розрахунком у гривнях та на підставі рахунків фактур виконавця.

Відповідно до п.п. 4.5, 4.6 договору, після надання рекламних послуг виконавцем, передбачених кожним окремим додатком, виконавець направляє замовникові для підписання 2 екземпляри акту прийому-передачі робіт та послуг, підписаних уповноваженою особою виконавця. Замовник протягом 5 робочих днів від дати одержання акту підписує його та надсилає виконавцю один екземпляр акту або направляє мотивовану відмову від його підписання. Не підписання замовником акта протягом 10 днів з моменту його отримання та без мотивованих причин відмови, вважається фактом визнання замовником повного виконання договірних зобовязань та відсутності претензії. Після закінчення рекламної кампанії, кожна із сторін має право вимагати від контрагента проведення звірення виконаних зобовязань, що оформлюється актом.

20.09.2016 між позивачем та відповідачем підписаний Додаток № 1 до договору, яким між сторонами погоджено, що виконавець резервує відібрані замовником поверхні спеціальних конструкцій форматом 2х4 на термін проведення рекламної кампанії «Готово» із рекламним сюжетом «Готово» за адресами переліченими в додатку, із визначенням терміну її проведення та вартості рекламної кампанії, що включаючи ПДВ, становить 7 200,00 грн.

Так, 31.10.2016 позивачем для оплати послуг з рекламної кампанії виставлений відповідачу рахунок № У-7176 від 31.10.2016 на суму 7 200,00 грн.

Згідно з наявним в матеріалах справи актом надання послуг № Б-5637 від 30.11.2016, позивачем були надані відповідачу послуги з розміщення рекламного зображення та обслуговування рекламного носія за період з 01.11.2016 по 30.11.2016. Надіслання акту підтверджується наявними в матеріалах справи копіями опису вкладення у цінний лист, фіскального чеку від 24.02.2017 та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 27.02.2017.

Як вбачається з вказаного акту, він не підписаний з боку відповідача, однак, як вже було зазначено, умовами договору, зокрема, п. 4.5, визначено, що не підписання замовником акта протягом 10 днів та ненадання мотивованої відмови від його підписання вважається фактом визнання замовником робіт.

Про належне виконання позивачем своїх зобовязань за договором свідчить відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов договору або їх неналежного виконання, а отже вказаний акт вважається підписаним з боку відповідача.

Однак, в порушення умов договору та взятих на себе зобовязань, вартість отриманих послуг з розміщення рекламного зображення та обслуговування рекламного носія в сумі 7 200,00 грн. залишена відповідачем не сплаченою.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

У відповідності до статті 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарських зобов'язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовник) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

В порядку досудового врегулювання спору, позивач звернувся до відповідача з листом № 31920 від 15.02.2017, надіслання якого підтверджується наявними в матеріалах справи копіями опису вкладення у цінний лист, фіскального чеку та рекомендованого повідомлення, з вимогою сплатити наявну за відповідачем заборгованість в сумі 7 200,00 грн.

Однак, лист позивача залишений відповідачем без відповіді та задоволення.

Відповідно до ст. 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилався на порушення позивачем умов договору, зокрема, п. 3.2.1 щодо ненадання позивачем фотозвіту про розміщення реклами на поверхнях спеціальних конструкцій. Крім того, відповідач вказує на відсутність доказів прийому-передачі рекламних матеріалів.

Проте, суд критично розцінює заперечення відповідача, оскільки матеріали справи містять копії фото, зроблені 07.11.2016 (в період строку розміщення реклами). Крім того, в доказ розміщення рекламної кампанії «Готово» із рекламним сюжетом «Готово» до матеріалів справи доданий лист ТОВ «Дорс Консалтинг» із копіями фото від 21.11.2016 рекламної кампанії «Готово» із зазначенням, що в листопаді 2016 на рекламних площинах у м. Києві по вул. Алмазова, 9, навпроти супермаркету «Антошка» та біля ЦВК, станція метро «Печерська», була розміщена відповідна реклама.

Разом з тим, матеріали справи містять Додаткову угоду № 1 від 20.09.2016 до Договору № ПМ-2624 від 20.09.2016, підписану представниками сторін в двосторонньому порядку та скріплену печатками юридичних осіб, якою між позивачем та відповідачем погоджений порядок прийому-передачі рекламних матеріалів. Надаючи додаткові письмові пояснення № 13036 від 20.06.2017, позивачем додано копії електронного листування з відповідачем щодо отримання виконавцем рекламних матеріалів у компанії виробника.

Таким чином, суд робить висновок, що заперечення відповідача є необґрунтованими та не підтверджується наявними та допустимими доказами у справі, а отже суд приходить до висновку щодо належного виконання позивачем взятих на себе за умовами договору зобовязань.

Таким чином, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем за надані, згідно з умовами Договору № ПМ-2624 від 20.09.2016, послуги з рекламної кампанії, на час прийняття рішення не сплачена, а розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 7 200,00 грн. визнається судом та підлягає задоволенню.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У звязку із неналежним виконанням відповідачем зобовязань щодо своєчасної оплати отриманих послуг, позивач просить суд стягнути з відповідача 783,31 грн. пені, нарахованої на суму заборгованості за період з 27.10.2016 по 17.03.2017 та 3 600,00 грн. штрафу, нарахованого одноразово від суми заборгованості.

Пунктами 7.2.2, 7.2.33 договору визначено, що при порушенні замовником зобовязань по оплаті рекламної кампанії, замовник зобовязаний сплатити виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за весь період прострочення. В разі, якщо прострочення оплати рекламної кампанії триває більше 20 банківських днів, замовник на вимогу виконавця виплачує останньому штраф у розмірі 50 відсотків від вартості розміщення реклами, по якій оплата прострочена.

У сфері господарювання згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6 ст. 231 ГК України).

Перевіривши розрахунок пені, судом встановлено наступне.

З умов договору вбачається, що оплата здійснюється замовником у формі 100 % передоплати не пізніше ніж за 5 календарних днів до початку проведення рекламної кампанії (п. 4.2 договору).

Так, 31.10.2016 позивачем для оплати послуг з рекламної кампанії виставлений відповідачу рахунок № У-7176 від 31.10.2016 на суму 7 200,00 грн., який відповідачем залишений не оплачений. Однак, згідно з наявного в матеріалах справи акту надання послуг № Б-5637 від 30.11.2016 вбачається, що позивачем були надані відповідачу послуги, обумовлені договором. Вказаний рахунок та надані позивачем послуги залишені не сплачені відповідачем, однак і письмових претензій щодо неякісного надання послуг від відповідача також не надійшло, що за умовами договору тягне за собою визнання відповідачем отриманих послуг.

Згідно з частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вже було встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, в порядку досудового врегулювання спору та у звязку із неналежним виконання відповідачем зобовязань щодо оплати вартості наданих послуг, позивач звернувся до відповідача з листом № 31920 від 15.02.2017, надіслання якого підтверджується наявними в матеріалах справи копіями опису вкладення у цінний лист від 19.02.2017, фіскального чеку від 19.02.2017 та рекомендованого повідомлення (отриманого відповідачем 20.02.2017), з вимогою сплатити наявну за відповідачем заборгованість в сумі 7 200,00 грн., а отже й перебіг строку для нарахування санкцій має бути розпочатий з урахуванням ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, - з 28.02.2017 та в межах заявленого періоду.

Таким чином, суд здійснивши перерахунок заявленої до стягнення пені, встановив, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня у розмірі 99,42 грн., за період з 28.02.2017 по 17.03.2017.

Щодо розрахунку штрафу, суд дійшов висновку щодо його задоволення в сумі 3 600,00 грн., за розрахунком позивача, який міститься в матеріалах справи та є арифметично вірним.

Враховуючи наведене вище, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати, відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, при частковому задоволенні позову покладаються на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Враховуючи наведе вище, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» (08150, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Матросова, 11, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Груп» (01133, м. Київ, вул. Євгена Коновальця, 32-Г, ) 7 200 (сім тисяч двісті) грн. 00 коп. заборгованості, 99 (девяносто девять) грн. 42 коп. пені, 3 600 (три тисячі шістсот) грн. 00 коп. штрафу та 1 505 (одну тисячу пятсот пять) грн. 53 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення вступає в законну силу після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання, відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено - 05.07.2017

Суддя О.О. Христенко