У Х В А Л А

04 липня 2017 року Справа № 913/1286/16

Провадження №15/913/1286/16

За позовом позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма Промсоюз, м.Сєвєродонецьк Луганської області

до Управління житлово-комунального господарства Брянківської міської ради, м.Брянка Луганської області

про стягнення 61039 грн 29 коп.

Суддя Зюбанова Н.М.

в с т а н о в и в:

- розгляд скарги стягувача ТОВ Виробничо-комерційна фірма Промсоюз за листом від 27.06.2017 на дії Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області у порядку ст. 121-2 ГПК України.

У відповідності до розпорядженням керівника апарату суду від 04.07.2017 № 366-р щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.07.2017 скаргу на дії Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області передано на розгляд судді Зюбановій Н.М.

Дослідивши матеріали зазначеної скарги, суд дійшов до наступного.

Так, позивач - ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "Промсоюз" звернувся до господарського суду Луганської області з позовною заявою до Управління житлово-комунального господарства Брянківської міської ради про стягнення боргу за договором підряду від 14.11.2013 № 440 в сумі 61039 грн. 29 коп.

Рішенням господарського суду від 21.12.2016 позовні вимоги задоволено в повному обсязі, стягнуто з Управління житлово-комунального господарства Брянківської міської ради заборгованість за виконані роботи в сумі 61039 грн. 29 коп., судовий збір в сумі 1378 грн. 00 коп., всього 62417 грн. 29 коп.

На виконання рішення ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "Промсоюз" видано наказ від 05.01.2017 про примусове виконання рішення суду.

07.06.2017 відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження", а також положень постанови КМ України від 03.08.2011 № 845 позивачем наказ було предявлено до виконання до Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області.

Листом від 15.06.2017 № 12-11/1957 Головним управлінням Державної казначейської служби України у Луганській області повернуто наказ позивачу без виконання з огляду на недотримання відповідачем п. 11 Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, затв. постановою КМ України від 07.11.2014 № 595, яким встановлено, що установи, які переміщені на контрольовану територію, відкривають рахунки в органах Казначейства за місцезнаходженням у порядку, встановленому законодавством.

За вказаних обставин стягувач звернувся до господарського суду Луганської області зі скаргою від 27.06.2017, в якій просить визнати дії Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області щодо повернення наказу без виконання незаконними та зобовязати органи Головне управління Державної казначейської служби України у Луганській області прийняти до виконання наказ господарського суду Луганської області від 05.01.2017 № 913/1286/16.

На обґрунтування вимог за скаргою позивач вказує, що порядок виконання судових рішень про стягнення коштів з бюджетних установ визначено Законом України "Про виконавче провадження", Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та постановою КМ України від 03.08.2011 № 845 "Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників".

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про стягнення коштів з державних установ, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Згідно ст. 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Пунктом 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (далі Порядок), передбачено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

У відповідності до п. 6 Порядку у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб: заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних про перерахування коштів у готівковій формі через банки або підприємства поштового звязку, якщо зазначений рахунок відсутній; оригінал виконавчого документа; судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності); оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

До заяви можуть додаватися інші документи, які містять відомості, що сприятимуть виконанню рішення про стягнення коштів (довідки та листи органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, або органів місцевого самоврядування, рішення органів досудового розслідування та прокуратури тощо).

Підстави для повернення виконавчого документа стягувачеві органом Казначейства визначені підпунктом 1 пункту 9 Порядку, а саме: виконавчий документ повертається стягувачеві у разі, коли не підлягає виконанню органом Казначейства; подано особою, що не має відповідних повноважень; предявлено до виконання з пропущенням установленого строку; видано або оформлено з порушенням установлених вимог; рішення про стягнення коштів не набрало законної сили, крім випадків, коли судове рішення про стягнення коштів допущено до негайного виконання в установленому законом порядку; суми коштів, зазначених у судовому рішенні про стягнення коштів, повернуті стягувачеві за поданням органу, що контролює справляння надходжень бюджету, або за рахунок таких коштів виконано грошові зобовязання чи погашено податковий борг стягувача перед державним або місцевим бюджетом; відсутній залишок невідшкодованого податку на додану вартість, узгоджений із стягувачем; стягувач відмовився від виконання виконавчого документа або відкликав його без виконання; наявні інші передбачені законом випадки. Діючим законодавством не передбачено такої підстави для повернення виконавчого документа як відсутність відкритих в органах казначейства відповідних рахунків боржника.

Крім того, органи Казначейства за правилами підпункту 2 пункту 4 Порядку вживають заходів до виконання виконавчих документів протягом установленого строку. Підпунктом 2 пункту 5 Порядку передбачено, що органи Казначейства мають право звертатися у передбачених законом випадках до органу, який видав виконавчий документ, щодо розяснення рішення про стягнення коштів, порушувати клопотання про встановлення чи зміну порядку і способу виконання такого рішення, а також відстрочку та/або розстрочку його виконання.

Дії органів Казначейства з виконання виконавчих документів відповідно до пункту 15 Порядку можуть бути оскаржені до Казначейства або суду.

Отже, право на судовий захист є конституційною гарантією прав та свобод людини і громадянина, а обовязкове виконання рішення суду є невідємною складовою права на судових захист, а нездатність державних органів вжити необхідних заходів для виконання рішення суперечить гарантіям держави.

Статтею 121-2 ГПК України передбачено, що скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

За таких обставин скаргу стягувача слід прийняти до розгляду.

Керуючись ст.ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

1. Розгляд скарги на дії Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області призначити на 18.07.2017, 12-00, засідання відбудеться за адресою: м. Харків, пр. Науки, б. 5, зала судових засідань № 204 (2-й поверх).

2.Зобов'язати Головне управління Державної казначейської служби України у Луганській області - надати пояснення на скаргу стягувача, їх документальне підтвердження та нормативно-правове обґрунтування; пояснення щодо зясування відсутності у відповідача рахунків в органах Казначейства до відкриття виконавчого провадження, пояснення, яким органом повинен бути виконаний наказ суду.

Інформація про дату та час судового засідання додатково розміщена на сторінці суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в України" в мережі Інтернет (http://lg.arbitr.gov.ua).

Суддя Н.М.Зюбанова