ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 року Справа № 922/334/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Демидової А.М. (доповідач у справі),
суддів:Кролевець О.А., Шевчук С.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз"
на рішеннягосподарського суду Харківської області від 01.12.2016
та постановуХарківського апеляційного господарського суду від 23.03.2017
у справі№ 922/334/16 господарського суду Харківської області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Техпроект"
до1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" (відповідач-1); 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідерпромінвест" (відповідач-2)
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство "Укргазвидобування"
простягнення заборгованості та визнання недійсними односторонніх угод,
за участю представників:
від позивачане з'явився
від відповідача-1Балабанов Г.Л.
від відповідача-2не з'явився
від третьої особине з'явився

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Техпроект" (далі - ТОВ НВФ "Техпроект") звернулося до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" (далі - ТОВ "Карпатигаз") 3% річних у розмірі 683 547,98 грн., інфляційних втрат у розмірі 932 203,98 грн. за період з 01.10.2015 по 31.01.2016; стягнення солідарно з ТОВ "Карпатигаз" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідерпромінвест" (далі - ТОВ "Лідерпромінвест") 10 000,00 грн. заборгованості; визнання недійсними односторонніх угод, оформлених заявами ТОВ "Карпатигаз" про зарахування зустрічних однорідних вимог між ТОВ "Карпатигаз" та ТОВ НВФ "Техпроект" від 19.10.2015 № 493/19/10-1 та від 01.01.2016 № 493/01/01-1.

Рішенням господарського суду Харківської області від 28.03.2016 у справі № 922/334/16 позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "Карпатигаз" на користь ТОВ НВФ "Техпроект" заборгованість з виплати 3% річних та інфляційних витрат за період 01.10.2015 по 31.01.2016 у розмірі 1 615 751,96 грн. Стягнуто солідарно з ТОВ "Карпатигаз" та ТОВ "Лідерпромінвест" на користь ТОВ НВФ "Техпроект" заборгованість у розмірі 6 330,00 грн. Визнано недійсними односторонні угоди, оформлені заявами ТОВ "Карпатигаз" про зарахування зустрічних однорідних вимог між ТОВ "Карпатигаз" та ТОВ НВФ "Техпроект" від 19.10.2015 № 493/19/10-1 та від 01.01.2016 № 493/01/01-1.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 04.07.2016 рішення господарського суду Харківської області від 28.03.2016 у справі № 922/334/16 змінено в частині суми стягнення 3% річних, інфляційних втрат. Стягнуто з ТОВ "Карпатигаз" на користь ТОВ НВФ "Техпроект" заборгованість з виплати 3% річних та інфляційних витрат за період 01.10.2015 по 31.01.2016 у розмірі 1 123 934,55 грн. В іншій частині рішення господарського суду Харківської області від 28.03.2016 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 01.09.2016 постанову Харківського апеляційного господарського суду від 04.07.2016 та рішення господарського суду Харківської області від 28.03.2016 у справі № 922/334/16 скасовано, справу передано на новий розгляд до місцевого господарського суду.

Рішенням господарського суду Харківської області від 01.12.2016 у справі № 922/334/16 (суддя Прохоров С.А.) позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "Карпатигаз" на користь ТОВ НВФ "Техпроект" заборгованість з виплати 3% річних та інфляційних витрат за період 01.10.2015 по 31.01.2016 у розмірі 1 123 934,55 грн. Стягнуто солідарно з ТОВ "Карпатигаз" та ТОВ "Лідерпромінвест" на користь ТОВ НВФ "Техпроект" заборгованість у розмірі 6 330,00 грн. Визнано недійсними односторонні угоди, оформлені заявами ТОВ "Карпатигаз" про зарахування зустрічних однорідних вимог між ТОВ "Карпатигаз" та ТОВ НВФ "Техпроект" від 19.10.2015 № 493/19/10-1 та від 01.01.2016 № 493/01/01-1. Припинено провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення солідарно з відповідачів 3 670,00 грн. заборгованості. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 23.03.2017 (колегія суддів у складі: Білоусова Я.О. - головуючий, Тарасова І.В., Фоміна В.О.) рішення господарського суду Харківської області від 01.12.2016 у справі № 922/334/16 в частині стягнення з ТОВ "Карпатигаз" на користь ТОВ НВФ "Техпроект" заборгованості з виплати 3% річних та інфляційних витрат у розмірі 1 123 934,55 грн., стягнення солідарно з ТОВ "Карпатигаз" та ТОВ "Лідерпромінвест" на користь ТОВ НВФ "Техпроект" заборгованості у розмірі 6 330,00 грн. та в частині припинення позовних вимог щодо стягнення солідарно з ТОВ "Карпатигаз" та ТОВ "Лідерпромінвест" 3 670,00 грн. скасовано. Прийнято в цих частинах нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. В іншій частині рішення господарського суду Харківської області від 01.12.2016 у справі № 922/334/16 залишено без змін.

Не погоджуючись із рішенням господарського суду Харківської області від 01.12.2016 та постановою Харківського апеляційного господарського суду від 23.03.2017 у справі № 922/334/16, ТОВ "Карпатигаз" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить суд скасувати оскаржувані судові акти та прийняти нове рішення про відмову у позові повністю.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що оскаржувані рішення та постанова прийняті з порушенням норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 19.06.2017 колегією суддів у складі: Демидової А.М. - головуючого (доповідач у справі), Кролевець О.А., Шевчук С.Р. прийнято зазначену касаційну скаргу ТОВ "Карпатигаз" до касаційного провадження та призначено її розгляд у судовому засіданні на 27.06.2017 о 12 год. 10 хв.

Учасники судового процесу, згідно з приписами ст. 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду касаційної скарги, однак позивач, відповідач-2, третя особа не скористалися передбаченим законом правом на участь у розгляді справи касаційною інстанцією.

Заслухавши представника відповідача-1, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, 24.03.2004 між ТОВ НВФ "Техпроект" та ПАТ "Укргазвидобування" було укладено договір про спільну інвестиційну та виробничу діяльність № 493 (далі - Договір), згідно з яким сторони зобов'язались об'єднати свої вклади та вести інвестиційну та виробничу діяльність з метою розвитку розробки Вишневського газоконденсатного родовища.

Відповідно до п. 3.1 Договору вкладом ТОВ НВФ "Техпроект" у спільну діяльність є грошові кошти, які вносяться у відповідності з програмами спільної діяльності в строки, необхідні для виконання програм.

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що для координації спільних дій сторони створюють комітет управління спільною діяльністю.

Відповідно до п. 4.3 Договору ведення спільних справ та поточне керівництво спільною діяльністю здійснює ТОВ НВФ "Техпроект" (далі - Оператор). При цьому, Оператор діє в межах, обумовлених даним договором, програмами спільної діяльності та рішеннями комітету управління.

Згідно з п. 4.4 Договору комітет управління приймає рішення, зокрема, щодо розподілу прибутку та покриття збитків спільної діяльності.

Пунктом 4.9 Договору визначено обов'язки та компетенцію Оператора.

Згідно з п. 6.1 Договору розгляд та визначення фінансових результатів спільної діяльності здійснюється комітетом управління щоквартально, у відповідності до законодавства та на підставі звіту про спільну діяльність.

Відповідно до п. 6.2 Договору прибуток, одержаний учасниками договору в результаті їх спільної та інвестиційної діяльності розподіляється між сторонами пропорційно вартості вкладів сторін.

Пунктом 6.3 Договору передбачено, що Оператор зобов'язаний здійснювати перерахування сум грошових коштів, що становлять прибуток відповідної сторони, з окремого поточного рахунку спільної діяльності на поточні рахунки сторін не пізніше 5 днів від дати затвердження розподілу прибутку.

Відповідно до п. 8.1 Договору за недотримання або неналежне дотримання умов цього договору сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства.

Додатковою угодою № 1 від 01.02.2011 до Договору, змінено кількісний склад комітету управління спільною діяльністю, викладено в новій редакції пункти щодо обов'язків та компетенції Оператора спільної діяльності. Також додатковими угодами затверджувались різні програми робіт спільної діяльності.

Так, у додатковій угоді № 1 від 01.02.2011 було визначено повноваження Оператора спільної діяльності та визначено, що до обов'язків та компетенції Оператора відноситься, зокрема, укладати необхідні угоди від імені спільної діяльності, пов'язані з спільною діяльністю.

20.02.2014 між ТОВ НВФ "Техпроект", ПАТ "Укргазвидобування" та ТОВ "Карпатигаз" було укладено додаткову угоду № 8 до Договору (далі - Додаткова угода № 8), якою залучено до спільної діяльності ТОВ "Карпатигаз".

Відповідно до п. 5 Додаткової угоди № 8 вкладами ТОВ НВФ "Техпроект" та ТОВ "Карпатигаз" у спільну діяльність є грошові кошти, які вносяться згідно з програмами спільної діяльності у строки, необхідні для виконання програм. ТОВ "Карпатигаз" вносить свій вклад до 31.12.2015.

Пунктом 7 Додаткової угоди № 8 сторони домовились про створення комітету управління спільної діяльності, також погодили, що ведення спільних справ та поточне керівництво спільною діяльністю здійснює ТОВ "Карпатигаз" - Оператор. При цьому, Оператор діє в межах, обумовлених цим договором, програмами спільної діяльності та рішеннями комітету управління.

Відповідно до п. 18 Додаткової угоди № 8 сторони домовились п. 6.2 Договору викласти в наступній редакції: "6.2. Прибуток розподіляється між сторонами в такому співвідношенні: сторона-1 (ТОВ НВФ "Техпроект") - 40%, сторона-2 (ПАТ "Укргазвидобування") - 50%, сторона-3 (ТОВ "Карпатигаз") - 10%".

На підставі укладеної Додаткової угоди № 8, державна податкова інспекція додатково взяла ТОВ "Карпатигаз" на облік в якості управителя майна, відповідального за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору про спільну діяльність.

17.04.2014 між сторонами укладено додаткову угоду № 9 до Договору, якою, зокрема, сторони домовились прийняти до виконання нову Програму робіт в рамках спільної діяльності, яка визначена додатком № 3 до даної додаткової угоди та яка є її невід'ємною частиною. Термін виконання робіт за програмою робіт в рамках спільної діяльності по договору встановлено 2013-2015 роки.

Як встановлено судами, 01.10.2014 проведено засідання комітету управління спільною діяльністю по Договору, на якому затверджені результати спільної діяльності за 1 квартал 2014 та за 2 квартал 2014, а також здійснений розподіл прибутку, про що складені протоколи № 48 та № 49, відповідно до яких ТОВ НВФ "Техпроект" до сплати належала частина прибутку в загальному розмірі 51 109 579,32 грн., яка повинна була бути сплачена протягом 5 днів з дня складання відповідних протоколів.

ТОВ "Карпатигаз", як Оператором спільної діяльності, було перераховано на рахунок ТОВ НВФ "Техпроект" 3 658 204,26 грн., залишок несплаченої частини прибутку склав 47 451 375,06 грн.

Також судами встановлено, що ТОВ "Карпатигаз" заявами від 19.10.2015 № 493/19/10-1 та від 01.01.2016 № 493/01/01-1 повідомляв ТОВ НВФ "Техпроект" про зарахування зустрічних однорідних вимог на загальну суму 47 451 375,06 грн.

Несплата ТОВ "Карпатигаз", як Оператором спільної діяльності, ТОВ НВФ "Техпроект" частини прибутку та невідповідність, на думку позивача, законодавству односторонніх угод про зарахування зустрічних однорідних вимог, стали підставою для звернення ТОВ НВФ "Техпроект" з даним позовом.

Суди попередніх інстанцій, задовольняючи позовні вимоги в частині визнання недійсними оспорюваних односторонніх угод про зарахування зустрічних однорідних вимог виходили з того, що такі вимоги не є зустрічними, вимоги за угодою від 19.10.2015 № 493/19/10-1 здійснені до настання вимоги та при укладенні вказаних угод ТОВ "Карпатигаз" було порушено вимоги законодавства, оскільки укладено їх з перевищенням повноважень Оператора та без рішення Комітету управління.

Проте висновки судів попередніх інстанцій є передчасними, з огляду на таке.

Пунктами 1, 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 "Про судове рішення" роз'яснено, що рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 11112 ГПК України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Скасовуючи прийняті у справі судові акти, Вищий господарський суд України у постанові від 01.09.2016 у даній справі зазначив, що вирішуючи питання про визнання недійсними оспорюваних угод про зарахування зустрічних однорідних вимог у зв'язку з відсутністю відповідного рішення Комітету управління, судами попередніх інстанцій не враховано те, що за умовами Договору про спільну діяльність саме ТОВ "Карпатигаз" є особою, яка не позбавляючись статусу учасника є одночасно оператором і за умовами Договору про спільну діяльність саме оператор наділений повноваженнями на вчинення юридично значимих дій від імені усіх учасників, в тому числі підписувати угоди від імені спільної діяльності.

Суди попередніх інстанцій у порушення вказівок Вищого господарського суду України, викладених у постанові від 01.09.2016 у даній справі не дослідили належним чином, повноваження Оператора (ТОВ "Карпатигаз") на вчинення юридично значимих дій від імені усіх учасників, в тому числі підписувати угоди від імені спільної діяльності.

Також судами попередніх інстанцій залишено поза увагою те, що Вищий господарський суд України у постанові від 01.09.2016 у даній справі погодився з апеляційною інстанцією, що спірні зобов'язання є однорідними.

Так, з пункту 3.1 Договору (в редакції Додаткової угоди № 8) та Програми робіт випливає, що у ТОВ НВФ "Техпроект" виник обов'язок внесення саме грошових коштів у спільну діяльність.

Також, судами у оскаржуваних судових актах не наведено підстав, з яких вони не оцінили наявний у матеріалах справи лист позивача від 16.02.2016, адресований ТОВ "Карпатигаз" щодо згоди на взаємозалік (т. 1, а.с. 61-62,). Вказівка щодо оцінки зазначеного листа була вказана у постанові Вищого господарського суду України від 01.09.2016 у даній справі.

Колегія суддів зазначає, що висновки судів попередніх інстанцій про те, що вимоги за угодою від 19.10.2015 № 493/19/10-1 здійснені до настання такої вимоги є передчасними, з огляду на те, що Програмою робіт, враховуючи п. 3.1 Договору (в редакції Додаткової угоди № 8) передбачено обов'язок ТОВ НВФ "Техпроект" внести грошові кошти у розмірі 300 000,00 грн. у спільну діяльність протягом 2013-2014 за тематичні роботи.

Отже, місцевий та апеляційний господарські суди порушили приписи ч. 1 ст. 11112 ГПК України, оскільки залишили поза увагою всі вказівки, що містяться у постанові Вищого господарського суду України від 01.09.2016 у даній справі.

З огляду на те, що висновки судів попередніх інстанцій в частині визнання недійсними оспорюваних односторонніх угод про зарахування зустрічних однорідних вимог є передчасними, то, відповідно, є передчасними висновки про наявність/відсутність (повністю/частково) заборгованості зі сплати 3% річних і інфляційних втрат та висновки судів про задоволення чи відмову у задоволенні таких вимог.

Крім того, під час нового розгляду справи, судам попередніх інстанцій слід взяти до уваги обставини, встановлені у рішенні господарського суду міста Києва від 19.12.2016 у справі № 910/15238/16.

Таким чином, судами попередніх інстанцій не досліджено повно та всебічно спірні правовідносини, не надано належної правової оцінки усім обставинам справи у їх сукупності, що призвело до неправильного застосування приписів ч. 1 ст. 47 ГПК України щодо прийняття судового рішення за результатами обговорення усіх обставин справи та ч. 1 ст. 43 цього Кодексу стосовно всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, що відповідно до ч. 1 ст. 11110 ГПК України є підставою для скасування судових рішень у справі.

Враховуючи встановлені ст. 1117 ГПК України межі перегляду справи в касаційній інстанції, які не дають права касаційній інстанції встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями чи відхилені ними, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, оскаржувані судові акти підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи господарському суду першої інстанції необхідно взяти до уваги викладене у даній постанові, вжити всі передбачені чинним законодавством заходи для всебічного, повного та об'єктивного встановлення обставин справи, дати належну правову оцінку зібраним у справі доказам, доводам та запереченням учасників судового процесу і, в залежності від встановленого та відповідно до вимог закону, вирішити спір.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11112 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" задовольнити частково.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 23.03.2017 та рішення господарського суду Харківської області від 01.12.2016 у справі № 922/334/16 скасувати.

Справу № 922/334/16 передати на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді О.А. Кролевець

С.Р. Шевчук