ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 року Справа № 922/5787/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Демидової А.М. (доповідач у справі),
суддів:Євсікова О.О., Шевчук С.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Сбербанк"
на ухвалугосподарського суду Харківської області від 14.02.2017
та постановуХарківського апеляційного господарського суду від 09.03.2017
у справі№ 922/5787/15 господарського суду Харківської області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Коксотрейд"
до1. Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" (відповідач-1); 2. Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод" (відповідач-2); 3. Приватного акціонерного товариства "Термолайф" (відповідач-3)
провизнання поруки припиненою,
за участю представників:
від позивача Вавдійчик Б.П.
від відповідача-1не з'явився
від відповідача-2не з'явився
від відповідача-3не з'явився

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 Товариство з обмеженою відповідальністю "Коксотрейд" (далі - ТОВ "Коксотрейд") звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Дочірній банк Сбербанку Росії" (далі - ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії"), Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод" (далі - ПрАТ "Харківський коксовий завод"), Приватного акціонерного товариства "Термолайф" (далі - ПрАТ "Термолайф") про: визнання припиненим договору поруки від 04.09.2012, укладеного між ТОВ "Коксотрейд" та ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії"; визнання припиненими солідарних зобов'язань ТОВ "Коксотрейд" за договором про відкриття кредитної лінії № 26-В/12/66/ЮО від 04.09.2012, укладеним між ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії" та ПрАТ "Харківський коксовий завод", що випливали з умов договору поруки від 04.09.2012; визнання припиненими солідарних зобов'язань ТОВ "Коксотрейд" за договором про відкриття кредитної лінії № 27-В/12/66/ЮО від 04.09.2012, укладеним між ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії" та ПрАТ "Харківський коксовий завод", що випливали з умов договору поруки від 04.09.2012; визнання припиненими солідарних зобов'язань ТОВ "Коксотрейд" за договором про відкриття кредитної лінії № 30-В/12/66/ЮО від 04.09.2012, укладеним між ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії" та ПрАТ "Термолайф", що випливали з умов договору поруки від 04.09.2012; визнання припиненими солідарних зобов'язань ТОВ "Коксотрейд" за договором про відкриття кредитної лінії № 31-В/12/66/ЮО від 04.09.2012, укладеним між ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії" та ПрАТ "Термолайф", що випливали з умов договору поруки від 04.09.2012.

Рішенням господарського суду Харківської області від 18.07.2016 у справі № 922/5787/15 позов ТОВ "Коксотрейд" задоволено повністю.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 31.08.2016 рішення господарського суду Харківської області від 18.07.2016 у справі № 922/5787/15 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.12.2016 рішення господарського суду Харківської області від 18.07.2016 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 31.08.2016 у справі № 922/5787/15 скасовано, справу передано на новий розгляд до місцевого господарського суду.

При новому розгляді справи, ПАТ "Сбербанк" подано зустрічну позовну заяву до ТОВ "Коксотрейд" про стягнення частини заборгованості по процентах за кредитними договорами № 1, № 2, № 3, № 4 в розмірі 491 450,67 дол. США, що в гривневому еквіваленті (за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку 1 дол.США - 27,206833 грн.) становить 13 370 816,31 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.02.2017 у справі № 922/5787/15 (колегія суддів у складі: Доленчук Д.О. - головуючий, Аюпова Р.М., Лаврова Л.С.) повернуто без розгляду вищевказану зустрічну позовну заяву ПАТ "Сбербанк" з доданими до неї матеріалами на підставі п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 09.03.2017 (колегія суддів у складі: Слободін М.М. - головуючий, Тихий П.В., Пелипенко Н.М.) ухвалу господарського суду Харківської області від 14.02.2017 у справі № 922/5787/15 залишено без змін.

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду Харківської області від 14.02.2017 та постановою Харківського апеляційного господарського суду від 09.03.2017 у справі № 922/5787/15, ПАТ "Сбербанк" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить суд скасувати зазначені судові акти та передати справу на розгляд до місцевого господарського суду.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що оскаржувані ухвала та постанова прийняті з неправильним застосуванням норм процесуального та матеріального права.

Згідно з протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду від 16.06.2017 для розгляду касаційної скарги ПАТ "Сбербанк" у справі № 922/5787/15 визначено колегію суддів у складі: Демидова А.М. - головуючий (доповідач), Владимиренко С.В., Шевчук С.Р.

Розпорядженням керівника апарату Вищого господарського суду України від 19.06.2017 № 08.03-04/2279 у зв'язку з відпусткою судді Владимиренко С.В. призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 922/5787/15.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.06.2017 для розгляду касаційної скарги ПАТ "Сбербанк" у справі № 922/5787/15 визначено колегію суддів у складі: Демидова А.М. - головуючий (доповідач), Євсіков О.О., Шевчук С.Р.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 20.06.2017 колегією суддів у складі: Демидової А.М. - головуючого (доповідач у справі), Євсікова О.О., Шевчук С.Р., прийнято зазначену касаційну скаргу ПАТ "Сбербанк" до касаційного провадження та призначено її розгляд у судовому засіданні на 27.06.2017 о 10 год. 30 хв.

У відзиві на касаційну скаргу ПАТ "Сбербанк", який надійшов до Вищого господарського суду України 26.06.2017, позивач проти касаційної скарги заперечує і просить суд залишити її без задоволення, а ухвалу та постанову у даній справі - без змін.

26.06.2017, через канцелярію Вищого господарського суду України надійшло клопотання від ПАТ "Сбербанк" про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю забезпечити участь представника у судовому засіданні.

Учасники судового процесу, згідно з приписами ст. 1114 ГПК України, були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду касаційної скарги, однак відповідачі передбаченим законом правом на участь у розгляді скарги касаційною інстанцією не скористались.

Розглянувши у судовому засіданні клопотання ПАТ "Сбербанк" про відкладення розгляду справи, зважаючи на те, що ухвалою Вищого господарського суду України від 20.06.2017 про призначення до розгляду касаційної скарги явка представників учасників судового процесу обов'язковою не визнавалася, з урахуванням особливостей розгляду скарги судом касаційної інстанції, передбачених ст. 1117 ГПК України, з огляду на строки розгляду касаційної скарги, встановлені ст. 1118 ГПК України, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що зазначене клопотання задоволенню не підлягає.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 60 ГПК України відповідач має право до початку розгляду господарським судом справи по суті подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов'язаний з первісним. Подання зустрічного позову провадиться за загальними правилами подання позовів.

Загальні вимоги, яким має відповідати позовна заява і зустрічна позовна заява, встановлені ст.ст. 54-57 ГПК України, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 ст. 56 ГПК України передбачено, що позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, ПАТ "Сбербанк" до зустрічної позовної заяви не надано доказів надсилання копії зустрічного позову з додатками ТОВ "Коксотрейд".

Враховуючи викладене, місцевий господарський суд, з яким погодилась апеляційна інстанція, дійшов висновку про те, що зустрічна позовна заява ПАТ "Сбербанк" підлягає поверненню без розгляду на підставі п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України, оскільки ПАТ "Сбербанк" не надано доказів надсилання копії зустрічного позову з додатками ТОВ "Коксотрейд" (відповідачу за зустрічним позовом).

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Сплата судового збору здійснюється в порядку і розмірі, встановлених Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній станом на 14.02.2017) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній станом на 14.02.2017) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пункт 3 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" передбачено, що з 1 січня 2017 розмір прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1 600 грн.

Таким чином, за подання до господарського суду зустрічного позову ПАТ "Сбербанк" необхідно було сплатити суму судового збору у розмірі 200 562,24 грн.

Місцевим та апеляційним господарськими судами встановлено, що ПАТ "Сбербанк" не надано доказів сплати судового збору за звернення з відповідною позовною заявою, при цьому заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, обґрунтовуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, заявник послався на те, що ПАТ "Сбербанк" знаходиться у тяжкому фінансовому стані, оскільки зміна зовнішніх і внутрішніх умов діяльності банківської системи, криза банківської системи позначилися на фінансовому стані ПАТ "Сбербанк" та спричинили збитковість фінансового становища банка, що підтверджується, зокрема, балансом банку станом на 04.01.2016.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Як роз'яснено у пп. 3.1 п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст. 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Таким чином, вказаною нормою Закону України "Про судовий збір" передбачено право суду, а не його обов'язок щодо звільнення від сплати судового збору.

При цьому, статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Аналіз правового змісту ст. 8 Закону України "Про судовий збір" дає підстави також для висновку про те, що звільнення скаржника від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, які свідчать про об'єктивну неможливість сплатити судовий збір.

Відтак, особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що посилання ПАТ "Сбербанк" на баланс банку станом на 04.01.2016 як на доказ збитковості банку та неможливості сплатити судовий збір за подання зустрічного позову є необгрунтованими, оскільки такий позов було подано ПАТ "Сбербанк" 14.02.2017, тобто у зовсім іншому звітному періоді, якого не стосується наданий баланс.

Крім того, апеляційним господарським судом встановлено, що ПАТ "Сбербанк" знаходиться у платоспроможному стані, що підтверджується здійсненням банком обслуговування власної господарської діяльності і операцій по рахункам клієнтів, та інформацією рейтингового агентства IBI-Rating, яка розміщена у всесвітній мережі Інтернет.

Враховуючи викладене та те, що ПАТ "Сбербанк" не наведено обставин, які мали б виключний характер та свідчили б про наявність достатніх підстав для звільнення його від сплати судового збору, та не обґрунтовано належними і допустимими доказами відсутність можливості сплатити судовий збір у встановлених законом порядку і розмірі, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд, з яким підставно погодилась апеляційна інстанція, правильно застосував приписи п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України та обґрунтовано повернув зустрічну позовну заяву ПАТ "Сбербанк", а тому підстав для скасування законних ухвали місцевого господарського суду та постанови апеляційної інстанції не вбачає.

Згідно з ч. 2 ст. 11113 ГПК України касаційні скарги на ухвали місцевого або апеляційного господарських судів розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення місцевого господарського суду, постанови апеляційного господарського суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 09.03.2017 та ухвалу господарського суду Харківської області від 14.02.2017 у справі № 922/5787/15 залишити без змін.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді О.О. Євсіков

С.Р. Шевчук