ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"20" червня 2017 р. Справа № 911/3004/15

Господарський суд Київської області у складі судді Кошика А.Ю., розглянувши скаргу № 05-164вих-17 від 26.05.2017 року Прокуратури Автономної ОСОБА_1 Крим на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області щодо виконання наказу Господарського суду Київської області від 01.09.2015 року у справі №911/3004/15

за позовом Першого заступника прокурора Автономної Республіки Крим в інтересах держави в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України, м.Київ та Державного підприємства «Державний резервний насіннєвий фонд України», м.Київ

до Фермерського господарства «Легенда-Р», с.Краснознамянка, АР Крим

про стягнення 81230,00 грн.

за участю представників:

позивача ОСОБА_2

відповідача не зявився

від ВДВС не зявився

від прокуратури - ОСОБА_3

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 30.07.2015 року позовні вимоги Першого заступника прокурора Автономної Республіки Крим в інтересах держави в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України, м.Київ та Державного підприємства «Державний резервний насіннєвий фонд України» задоволено повністю; стягнуто з Фермерського господарства «Легенда-Р» на користь Державного підприємства «Державний резервний насіннєвий фонд України» 81 230,00 грн. боргу; стягнуто з Фермерського господарства «Легенда-Р» в доход Державного бюджету України 1827 грн. судового збору.

01.09.2015 року Господарським судом Київської області видано відповідні накази на примусове виконання рішення Господарського суду Київської області від 30.07.2015 року у справі №911/3004/15.

29.05.2017 року до Господарського суду Київської області від першого заступника прокурора Автономної Республіки Крим надійшла скарга № 05-164 вих-17 від 26.05.2017 року на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області щодо виконання наказу Господарського суду Київської області від 01.09.2015 року у справі №911/3004/15, в якій скаржник просить суд визнати незаконними дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, котрі виразились у винесенні повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачеві від 05.05.2017 року, визнати недійсним зазначене повідомлення та зобовязати Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області відкрити виконавче провадження.

Відповідно до ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Враховуючи, що оскаржуване повідомлення отримано прокуратурою Автономної ОСОБА_1 Крим 22.05.2017 року і оскаржене 29.05.2017 року, відповідна скарга подана в межах встановленого десятиденного строку. У звязку з чим, з огляду на ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою від 01.06.2017 року розгляд скарги було призначено на 20.06.2017 року.

В судовому засіданні 20.06.2017 року скаржник та прокуратура підтримали вимоги скарги, боржник та Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області у судове засідання не зявились, 19.06.2017 року від виконавчої служби надійшов відзив на скаргу.

Розглянувши в судовому засіданні 20.06.2017 року скаргу першого заступника прокурора Автономної Республіки Крим надійшла скарга № 05-164 вих-17 від 26.05.2017 року на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, дослідивши надані сторонами докази та пояснення, судом встановлено наступне.

Заява про відкриття виконавчого провадження на підставі наказу Господарського суду Київської області від 01.09.2015 року у справі № 911/3004/15 про стягнення з Фермерського господарства «Легенда-Р» на користь Державного підприємства «Державний резервний насіннєвий фонд України» 81230 грн. подана прокуратурою до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області 26.04.2017 року.

22.05.2017 до прокуратури АР Крим надійшло повідомлення старшого державного виконавця Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_4 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, посилаючись на те, що відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, єдиним засновником ДП «Державний резервний насіннєвий фонд України» є держава в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України, яке згідно з положенням, затвердженим Указом Президента України від 23.04.2011 року № 500/2011, є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади з питань формування та забезпечення реалізації державної аграрної політики у сфері сільського господарства та з питань продовольчої безпеки держави, а тому відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» вказаний наказ може бути предявлено до виконання протягом трьох місяців.

Скаржник вважає вищевказані дії щодо повернення виконавчого документа незаконними, оскільки ДП «Державний резервний насіннєвий фонд України» є самостійною юридичною особою, яка наділена цивільною правоздатністю та дієздатністю згідно зі ст. 91 Цивільного кодексу України.

Також, з огляду на норму ч. 1 ст. 176 Цивільного кодексу України, держава, ОСОБА_1 Крим, територіальні громади не відповідають за зобов'язаннями створених ними юридичних осіб, крім випадків, встановлених законом.

Таким чином, ДП «Державний резервний насіннєвий фонд України», хоча і засноване на державній власності, однак єсамостійною юридичною особою господарюючим субєктом, а не державним органом. Тому, відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строк предявлення виконавчого документу складає три роки.

Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області подано відзив на скаргу, в якому виконавча служба стверджує, що оскільки ДП «Державний резервний насіннєвий фонд України» відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, засноване державою в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України, яке згідно з положенням, затвердженим Указом Президента України від 23.04.2011 року № 500/2011 є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади з питань формування та забезпечення реалізації державної аграрної політики у сфері сільського господарства та з питань продовольчої безпеки держави, тому відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» вказаний наказ може бути предявлено до виконання протягом трьох місяців.

Дослідивши викладені у скарзі обставини та враховуючи відзив виконавчої служби судом встановлено, що згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Пунктом 5 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

За наказом Господарського суду Київської області від 01.09.2015 року, виданим на виконання рішення Господарського суду Київської області від 30.07.2015 року у справі №911/3004/15, передбачено стягнення з Фермерського господарства «Легенда-Р» на користь Державного підприємства «Державний резервний насіннєвий фонд України» 81 230,00 грн. боргу.

Як вбачається з обставин спору, які досліджувались під час розгляду справи №911/3004/15 та покладені в основу рішення суду про задоволення позовних вимог, відповідні зобовязання Фермерського господарства «Легенда-Р» щодо сплати на користь ДП «Державний резервний насіннєвий фонд України» заборгованості виникли у звязку з порушенням умов господарського Договору поставки насіння від 11.03.2013 року № 3-08, укладеного між ДП «Державний резервний насіннєвий фонд України» (Постачальник) та ФГ «Легенда-Р» (Покупець).

Як визначено ч.1 ст. 55 Господарського кодексу України, суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Таким чином, за Договором поставки насіння від 11.03.2013 року № 3-08, на підставі якого заявлявся позов у справі №911/3004/15, сторони, в тому числі і ДП «Державний резервний насіннєвий фонд України» (Постачальник) виступали як субєкти господарювання і між ними тривали господарські відносини.

Згідно з ч. 5 ст. 73 Господарського кодексу України державне унітарне підприємство (яке утворюється компетентним органом державної влади в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини державної власності, і входить до сфери його управління) не несе відповідальності за зобов'язаннями власника і органу влади, до сфери управління якого воно входить.

Частиною 9 ст. 73 Господарського кодексу України визначено, що державні унітарні підприємства діють як державні комерційні підприємства або казенні підприємства.

Оскільки, ДП «Державний резервний насіннєвий фонд України» не підпадає під ознаки та критерії, наведені в ст. 76 Господарського кодексу України, відповідне підприємство не є казеним підприємством, відповідно діє як державне комерційне підприємство, щодо якого згідно з ч. 5 ст. 74 Господарського кодексу України держава та орган, до сфери управління якого входить державне комерційне підприємство, не несуть відповідальності за його зобов'язаннями, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Згідно зі ст. 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.

У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов'язків і здійснювати їх через своїх учасників.

Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Таким чином, з огляду на норму ст. 92 Цивільного кодексу України, виконавчою службою не обґрунтовано та не доведено, що ДП «Державний резервний насіннєвий фонд України» у спірних правовідносинах поставки за Договором поставки насіння від 11.03.2013 року № 3-08, діяло в особі свого учасника (засновника). Однак, в будь-якому разі, навіть, якщо юридична особа здійснює своїх права та обовязки через свого учасника, такий представник має діяти в інтересах відповідної юридичної особи, а не у своїх, що виключає набуття за вказаним Договором прав та обовязків саме державою.

Також, згідно зі ст. 176 Цивільного кодексу України визначено, що держава, ОСОБА_1 Крим, територіальні громади не відповідають за зобов'язаннями створених ними юридичних осіб, крім випадків, встановлених законом.

Юридичні особи, створені державою, Автономною ОСОБА_1 Крим, територіальними громадами, не відповідають за зобов'язаннями відповідно держави, Автономної ОСОБА_1 Крим, територіальних громад.

Таким чином, Державне підприємство «Державний резервний насіннєвий фонд України» є самостійним господарюючим субєктом, який не відповідає за зобовязаннями засновника (в даному випадку держави в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України) і засновник (держава в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України) не відповідає за зобовязаннями Державного підприємства «Державний резервний насіннєвий фонд України».

У звязку з чим, відсутні підстави для ототожнення Державного підприємства «Державний резервний насіннєвий фонд України» з державою чи державним органом, в особі якого діє держава як засновник. Зокрема, як держава, так і відповідний державний орган мають лише корпоративні права щодо Державного підприємства «Державний резервний насіннєвий фонд України», при цьому не набувають безпосередніх майнових прав та обовязків за господарськими правовідносинами відповідного підприєжмстваю

Відповідно, в разі стягнення заборгованості на користь Державного підприємства «Державний резервний насіннєвий фонд України» стягувачем є відповідний субєкт господарювання, а не держава. Корпоративне право держави на прибуток Державного підприємства «Державний резервний насіннєвий фонд України» відбувається шляхом реалізації корпоративних прав засновника, а не безпосереднього учасника господарських відносин.

Наведені в ч. 1ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виключення щодо виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, застосовуються в разі, коли у виконавчому документі безпосередньо визначено, що стягнення відбувається в доход держаного бюджету на відповідний казначейський рахунок чи безпосередньо на користь чітко визначеного державного органу.

Таким чином, за наказом Господарського суду Київської області від 01.09.2015 року у справі № 911/3004/15 стягувачем є самостійна юридична особв - господарюючий субєкт Державне підприємство «Державний резервний насіннєвий фонд України», а не держава чи державний орган, тому відсутні підстави для визначення строку предявлення такого виконавчого документа до виконання протягом трьох місяців.

З огляду на ч. 1 ст. 12 та п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження», відповідний наказ суду може бути предявлено в загальному порядку протягом трьох років з моменту набрання судовим рішенням законної сили.

За таких обставин, відсутні підстави для повернення виконавчого документа - наказу Господарського суду Київської області від 01.09.2015 року у справі № 911/3004/15 без прийняття до виконання на підставі п.2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки строк предявлення виконавчого документа до виконання не пропущено.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно приписів статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом. Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Відповідно до п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку, що Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області неправомірно винесено повідомлення від 05.05.2017 року про повернення стягувачеві виконавчого документа - наказу Господарського суду Київської області від 01.09.2015 року у справі №911/3004/15. У звязку з чим, дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, котрі виразились у винесенні вищенаведеного повідомлення є неправомірними і за наказом Господарського суду Київської області від 01.09.2015 року у справі №911/3004/15 Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області повинен відкрити виконавче провадження.

Таким чином, скарга першого заступника прокурора Автономної Республіки Крим № 05-164 вих-17 від 26.05.2017 року на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області щодо виконання наказу Господарського суду Київської області від 01.09.2015 року у справі №911/3004/15, обґрунтована і доведена, тому підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 33, 34, 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Задовольнити скаргу першого заступника прокурора Автономної Республіки Крим № 05-164 вих-17 від 26.05.2017 року на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області щодо виконання наказу Господарського суду Київської області від 01.09.2015 року у справі №911/3004/15.

2. Визнати неправомірними дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області щодо повернення 05.05.2017 року стягувачу без прийняття до виконання виконавчого документа -судового наказу Господарського суду Київської області № 911/3004/15 від 01.09.2015 року.

3. Зобовязати Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області відкрити виконавче провадження по виконанню наказу Господарського суду Київської області № 911/3004/15 від 01.09.2015 року.

Суддя А.Ю. Кошик