ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2017 р. Справа № 925/509/17

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Кондитерська фабрика "Солодкий світ" м. Харків

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 м. Черкаси

про стягнення 61628 грн. 58 коп.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Биченко М.О.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю від 25.05.2017;

від відповідача: не зявилися.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кондитерська фабрика "Солодкий світ" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення 61628 грн. 58 коп., у тому числі: 39177 грн. 35 коп. основної суми боргу за поставлений товар, 3917 грн. штрафу, 11901 грн. 23 коп. пені, 5458 грн. інфляційних нарахувань і 1175 грн. три проценти річних.

У позові позивач також просить господарський суд стягнути з відповідача на користь позивача 1600 грн. витрат на сплату судового збору.

В обґрунтування позову позивач вказав на неналежне виконання відповідачем грошових зобовязань за укладеним між сторонами договором поставки від 01.04.2015 №9/1 щодо оплати поставленого позивачем на виконання цього договору товару.

Ухвалою від 10.05.2017 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву позивача до розгляду, порушив провадження у цій справі і призначив її розгляд в судовому засіданні на 11 год. 30 хв. 01.06.2017 у приміщенні Господарського суду Черкаської області.

Ухвалою від 01.06.2017 Господарський суд Черкаської області відклав розгляд справи на 11 год. 30 хв. 20.06.2017 у приміщенні Господарського суду Черкаської області.

У судовому засіданні, яке відбулося 20.06.2017 за участю представника позивача, останній позов підтримав з викладених у ньому підстав.

Відповідачу за вказаною у позові та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресою його місця проживання Господарський суд Черкаської області надсилав рекомендованими листами з повідомленнями про вручення вказані вище ухвали від 10.05.2017 та від 01.06.2017, що в силу ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України є підставою вважати, що вказані ухвали були вручені відповідачу належним чином і, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце призначених цими ухвалами судових засідань. Проте відповідач чи його представник у судові засідання не зявився, відзив на позов до господарського суду не подав, що не перешкоджає вирішенню спору за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд Черкаської області

ВСТАНОВИВ:

01 квітня 2015 року позивач як постачальник і відповідач як покупець уклали між собою договір поставки №9/1 (далі договір №9/1), відповідно до п. 2.1 якого постачальник зобовязався поставляти покупцю кондитерські вироби (далі товар) партіями згідно із заявками останнього, а покупець зобовязався прийняти товар і оплатити його на умовах даного договору.

Відповідно до п. 2.2 договору №9/1 найменування, кількість і ціна товару визначаються за домовленістю сторін і вказуються у специфікаціях (додаток №1) та/або в накладних, які є невідємними частинами цього договору.

У п. 6.5 договору №9/1 його сторони передбачили для покупця відстрочку платежу на 30 календарних днів з моменту відвантаження продукції.

Згідно з п. 9.4 договору №9/1 у випадку несвоєчасної оплати товару покупець зобовязаний сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми вартості неоплаченого товару за кожний день прострочення.

Пунктом 9.5 договору №9/1 встановлено, що затримка покупцем оплати товару більше ніж на 60 календарних днів від встановленого даним договором строку вважається відмовою від оплати, за що покупець зобовязується додатково до суми боргу і пені сплатити постачальнику штраф у розмірі 10% від суми боргу.

Відповідно до п. 8.1 договору №9/1 останній вступає у силу з дати його підписання сторонами і діє протягом одного року з дати укладення, а за грошовими зобовязаннями до їх повного виконання.

За видатковими накладними від 20.01.2016 №ИМ-0000203, від 05.02.2016 №ИМ-0000489 і від 09.02.2016 №ИМ-0000621 позивач на виконання договору №9/1 передав у власність відповідачу товар на суму відповідно 11150 грн. 76 коп., 31378 грн. 98 коп. і 77655 грн. 22 коп., разом на суму 50184 грн. 96 коп.

Відповідач прийняв переданий йому за вказаними вище видатковими накладними товар і оплатив його частково у сумі 11007 грн. 61 коп.

Решту вартості поставленого товару у сумі 39177 грн. 35 коп. (50184 грн. 96 коп. 11007 грн. 61 коп.) відповідач позивачу не оплатив.

За порушення встановлених п. 6.5 договору №9/1 строку оплати товару позивач нарахував відповідачу до сплати:

- 11901 грн. 23 коп. передбаченої п. 9.4 договору №9/1 пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за період прострочення з 30.04.2016 по 30.04.2016 від суми боргу 39177 грн.;

- 3917 грн. передбаченого п. 9.5 договору №9/1 штрафу в розмірі 10% від суми боргу 39177 грн.;

- 5458 грн. передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційних нарахувань за період з травня 2016 року по квітень 2017 року від суми боргу 39177 грн.;

- 1175 грн. передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України три проценти річних за період прострочення з 30.04.2016 по 30.04.2016 від суми боргу 39177 грн.

На день прийняття господарським судом цього рішення відповідач борг у сумі 39177 грн. 35 коп. та вказані вище суми пені, штрафу, інфляційних нарахувань та трьох процентів річних позивачу не сплатив.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обовязковим для виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Стаття 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визнає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу України передбачає право кожного субєкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом присудження до виконання обовязку в натурі та застосування штрафних санкцій.

У даному випадку відповідач в порушення своїх зобовязань, що виникли з господарського договору поставки від 01.04.2015 №9/1 та видаткових накладних від 20.01.2016 №ИМ-0000203, від 05.02.2016 №ИМ-0000489 і від 09.02.2016 №ИМ-0000621, допустив прострочення виконання грошових зобовязань щодо оплати поставленого йому позивачем товару на суму 39177 грн. 35 коп. При цьому прострочення в оплаті товару, поставленого за видатковою накладною від 20.01.2016 №ИМ-0000203 у сумі 143 грн. 15 коп. (11150 грн. 76 коп. 11007 грн. 61 коп.) настало з 20.02.2016, за видатковою накладною від 05.02.2016 №ИМ-0000489 у сумі 31378 грн. 98 коп. з 07.03.2016 і за видатковою накладною від 09.02.2016 №ИМ-0000621 у сумі 7655 грн. 22 коп. з 11.03.2016.

Порушення відповідачем встановленого договором №9/1 строку оплати поставленого йому позивачем товару порушило права позивача на своєчасне і повне одержання плати за поставлений товар, тому позивач в порядку захисту своїх порушених прав вправі вимагати від відповідача виконання своїх зобовязань в натурі шляхом стягнення з нього на свою користь боргу у сумі 39177 грн. 35 коп., а також передбачених п. 9.4 і п. 9.5 договору №9/1 пені та штрафу, а також передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційних нарахувань та трьох процентів річних.

З урахуванням вимог ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України право на нарахування позивачем відповідачу пені за прострочення оплати товару припинилося за видатковою накладною від 20.01.2016 №ИМ-0000203 з 20.08.2016, за видатковою накладною від 05.02.2016 №ИМ-0000489 з 07.09.2016 і за видатковою накладною від 09.02.2016 №ИМ-0000621 з 11.09.2016.

Отож за вказаний у розрахунку позивача період прострочення відповідачем оплати поставлених товарів з 30.04.2015 по 30.04.2017, враховуючи встановлений ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України шестимісячний строк для нарахування штрафних санкцій, позивач має право на стягнення з відповідача лише 4764 грн. 64 коп. передбаченої п. 9.4 договору №9/1 пені, у тому числі: 15 грн. 14 коп. пені, нарахованої на суму боргу 143 грн. 15 коп. за товар, поставлений за видатковою накладною від 20.01.2016 №ИМ-0000203, за період прострочення з 30.04.2016 по 19.08.2016; 3797 грн. 20 пені, нарахованої на суму боргу 31378 грн. 98 коп. за товар, поставлений за видатковою накладною від 05.02.2016 №ИМ-0000489, за період прострочення з 30.04.2016 по 06.09.2016 і 952 грн. 30 коп. пені, нарахованої на суму боргу 7655 грн. 22 коп. за товар, поставлений за видатковою накладною від 09.02.2016 №ИМ-0000621, за період прострочення з 30.04.2016 по 10.09.2016.

За період прострочення з 30.04.2015 по 30.04.2017 у сплаті боргу в сумі 39177 грн. інфляційні нарахування становлять 4771 грн. 87 коп., а три проценти річних - 1176 грн. 37 коп.

Передбачений п. 9.5 договору №9/1 штраф від суми боргу 39177 грн. становить 3917 грн. 70 коп.

Усі приведені вище господарським судом розрахунки зроблені на калькуляторі інформаційно-правової системи "ОСОБА_3 Підприємство 9.5.3" з використанням облікових ставок Національного банку України та індексів інфляції, що діяли у періоди, за які нараховувалися пеня та інфляційні нарахування.

З огляду на приведені вище обставини, заявлені позивачем у позові вимоги є обґрунтованими і законними та підлягають задоволенню лише в частині стягнення 39177 грн. 35 коп. основної суми боргу за поставлений товар, 3917 грн. штрафу, 4764 грн. 64 коп. пені, 4771 грн. 87 коп. інфляційних нарахувань і 1175 грн. трьох процентів річних.

За подання позову позивач за платіжним дорученням від 21.04.2017 №72 сплатив 1600 грн. судового збору.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України позивачу пропорційно розміру задоволених позовних вимог підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача 1396 грн. 91 коп. витрат на сплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49, ст. ст. 82-84 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 18000, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Кондитерська фабрика "Солодкий світ" (вул. Ясенева, 6, м. Харків, Харківська область, 61066, ) - 39177 грн. 35 коп. боргу, 3917 грн. штрафу, 4764 грн. 64 коп. пені, 4771 грн. 87 коп. інфляційних нарахувань, 1175 грн. три проценти річних і 1396 грн. 91 коп. витрат на сплату судового збору.

У задоволенні решти позову відмовити.

Це рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено і підписано 26.06.2017.

СУДДЯ М.В. Дорошенко