ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2017 Справа № 917/683/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", вул. Старий Поділ, 5, м. Полтава, 36022, в особі Полтавської філії міських електромереж ПАТ "Полтаваобленерго", вул. М.Бірюзова, 47А, м. Полтава, 36000

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрторгбуд", вул. Половки, 72, м. Полтава, 36034

про стягнення 31 506,82 грн.

Суддя Семчук О.С.

Представники :

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № 10-74/1940 від 15.02.2017р.);

від відповідача: не з'явився.

04.07.2017 р. у судовому засіданні відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено про термін виготовлення повного тексту судового рішення.

Суть спору: розглядається позовна заява Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", в особі Полтавської філії міських електромереж ПАТ "Полтаваобленерго" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрторгбуд" 31 506,82 грн. санкцій за спожиту у листопаді 2016 р., лютому 2017 р. та квітні 2017 р. електричну енергію понад договірну величину згідно договору про постачання електричної енергії № 0064 від 21.06.2010 р.

Відповідач представництво у судове засідання вдруге не забезпечив, вимоги суду не виконав, про причини суд не повідомив. Останній відповідно до пп. 2.6.15 Інструкції з діловодства в господарських судах України та пп. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (далі - Постанова № 18 від 26.12.2011 р.) був належним чином та завчасно повідомлений про дату, час і місце проведення судових засідань, а також про покладені на нього обов'язки, про що свідчать матеріали справи.

Відповідно до пп. 3.9.2 Постанови № 18 від 26.12.2011 р., у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, суд не оцінює вказану обставину як підставу для відкладення розгляду справи. Спір розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Позивач надав суду заяву № 13-21-01.5/5322 від 12.06.2017 р. (вх. № 7483 від 13.06.2017 р.) про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача 46 646,15 грн. санкцій за спожиту у листопаді 2016 р., лютому 2017 р., квітні 2017 р. та травні 2017 р. електричну енергію понад договірну величину згідно Договору про постачання електричної енергії № 0064 від 21.06.2010 р..

Відповідно до ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Оскільки дана заява вчинена з дотриманням встановлених процесуальних правил, суд приймає її до розгляду в даному позовному провадженні. Спір розглядається в межах предмету спору в редакції наведеної заяви позивача № 13-21-01.5/5322 від 12.06.2017р. (вх. № 7483 від 13.06.2017 р.).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази, суд, встановив :

21.06.2010 р. між Відкритим акціонерним товариством "Полтаваобленерго", в особі структурного підрозділу Полтавської філії ВАТ "Полтаваобленерго" (далі - постачальник електричної енергії) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрторгбуд" (далі - споживач) було укладено договір № 0064 про постачання електричної енергії та додаткові угоди до нього (далі Договір).

При цьому сторони узгодили, зокрема, наступне:

- постачальник продає споживачу електричну енергію (як різновид товару) для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 200,5 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (ч. 1 п. 1 Договору);

- споживач зобов'язується: оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків "Порядок розрахунків" та "Графік зняття показів засобів електричної енергії"; здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно з додатком "Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії" (п. 2.3.3 та п. 2.3.4 Договору);

- постачальник зобовязується постачати споживачу електроенергію, як різновид товару в обсягах, визначених відповідно до розділу 5 та з урахуванням умов розділу 6 цього договору (додаток "Обсяги постачання (договірні величини) електричної енергії споживачу та субспоживачу (п. 2.2.2 Договору);

- за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно із вимогами розділу 5 цього договору, споживач сплачує постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величин. При цьому плата за перевищення договірної величини потужності стягується із споживачів з приєднаною потужністю 150 кВт і більше та середньомісячним споживанням 50 000 кВт.год і більше (п. 4.2.2 Договору);

- договірні величини споживання електричної енергії та потужності на розрахунковий період визначаються відповідно до діючого Порядку постачання електричної енергії споживачам, затвердженого Постановою КМУ. Для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік споживач не пізніше 1-го листопада поточного року надає постачальнику відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії (Додаток №1 "Обсяги постачання (договірні величини) електричної енергії споживачу та субспоживачу"). У випадках передбачених ПКЕЕ споживач надає обґрунтування очікуваного обсягу споживання. У разі ненадання споживачем зазначених відомостей у встановлений термін розмір очікуваного споживання електричної енергії (потужності) на наступний рік установлюється постачальником на рівні відповідних періодів поточного року. Договірні величини споживання електричної енергії визначаються на рівнях заявлених споживачем згідно з п.5.1 цього Договору обсягів (п. 5.1 та 5.2 Договору з урахуванням укладеної сторонами Додаткової угоди до Договору);

- цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2010 р.. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. Договір може бути розірвано в інший термін за ініціативою будь-якої із Сторін у порядку, визначеному законодавством України (п. 9.4 Договору).

За даними позивача відповідно до п. 9.4 Договору, останній не розривався і на даний час є діючим.

До Договору сторонами було укладено (підписано повноважними представниками сторін та скріплено печатками сторін), зокрема, наступне :

- 21.06.2010 р. Додаток № 1 до Договору "Обсяги постачання (Договірні величини) електричної енергії споживачу та субспоживачу" в якому сторони узгодили обсяги постачання (договірні величини) електричної енергії по місяцях, в обсязі 1,50 тис. кВт/год. на кожен місяць;

- 21.06.2010 р. Додаток № 2 до Договору "Порядок розрахунків" в якому сторони визначили, зокрема, те що перевищення договірної величини споживання електроенергії визначається як різниця між фактично спожитою і договірною величиною.

Рішенням загальних зборів акціонерів ВАТ "Полтаваобленерго" від 20.04.2011 р. було змінено організаційно-правову форму товариства на Публічне акціонерне товариство "Полтаваобленерго".

Користуючись своїм правом визначеним п. 4.4 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ України від 31.07.1996 р. № 28, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 02.08.1996 р. за № 417/1442 (із змінами) (далі - ПКЕЕ) 03.11.16 р. споживач звернувся до постачальника з листом (вх. № 5555), з проханням збільшити договірну величину споживання електроенергії на листопад 2016 року на 8000 кВт/год до рівня 9500 кВт/год.

Відповідно до абз. 3 п. 4.4. ПКЕЕ, Постачальник електричної енергії за регульованим тарифом протягом п'яти робочих днів від дня отримання звернення розглядає заяву споживача, приймає рішення за цим зверненням та не пізніше шостого робочого дня від дня отримання звернення письмово повідомляє споживача про результати розгляду заяви. Пропозиції споживача щодо коригування договірних величин є пріоритетними за умови попередньої оплати додатково заявлених обсягів та отримання постачальником за регульованим тарифом заяви споживача не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення розрахункового періоду.

11.11.2016 р. постачальник, врахувавши звернення споживача та обсяг проведеної оплати, прийняв рішення та повідомив споживача про збільшення договірної величини споживання електричної енергії на листопад 2016 року на 4586 кВт/год до рівня 6086 кВт/год.

За даними позивача споживачем періодично було допущено перевищення обсягів договірної величини електричної енергії, а саме : фактично спожита електрична енергія відповідачем, за листопад 2016 р. склала - 9 498 кВт./год., за лютий 2017 р. - склала 8 019 кВт./год., за квітень 2017 р. склала - 8 237 кВт./год., за травень 2017 р. - склала 9 733 кВт./год.. Дана обставина підтверджується наявними у матеріалах справи копіями відомостей відповідача про фактичні покази розрахункових приладів обліку електричної енергії та Актів про обсяги спожитої (переданої) споживачу (субспоживачу) електричної енергії.

Керуючись п. 6.14, п. 6.16 ПКЕЕ, п. 5.1, п. 5.2 Договору та п.7 Додатку № 2 "Порядок розрахунків" до Договору, Постачальником було визначено обсяг перевищення договірної величини та розмір санкції за споживання електроенергії понад договірну величину, а саме :

- за перевищення споживання електричної енергії у листопаді 2016 р. на 3 412 кВт./год визначено санкцію у розмірі 6 721,30 грн.;

- за перевищення споживання електричної енергії у лютому 2017 р. на 6 519 кВт./год. визначено санкцію у розмірі 12 508,01 грн.;

- за перевищення споживання електричної енергії у квітні 2017 р. на 6 737 кВт./год. визначено санкцію у розмірі 12 277,51 грн.;

- за перевищення споживання електричної енергії у травні 2017 р. на 8 233 кВт./год. визначено санкцію у розмірі 15 139,33 грн.

Позивачем були надіслані відповідачу відповідні рахунки та повідомлення про перевищення договірної величини електричної енергії (копії наявні у матеріалах справи).

За даними позивача зобов'язання щодо сплати санкцій відповідач не виконав. Докази оплати рахунків відсутні. На вимоги та пропозиції сплатити вищевказану заборгованість відповідач не реагував.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом (з урахуванням прийнятої судом до розгляду в даному провадженні заяви про збільшення розміру позовних вимог) з вимогою про стягнення з відповідача 46 646,15 грн. санкцій за спожиту у листопаді 2016 р., лютому 2017 р., квітні 2017 р. та травні 2017 р. електричну енергію понад договірну величину згідно договору про постачання електричної енергії № 0064 від 21.06.2010 р..

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Приписами частини 1 статті 67 Господарського кодексу України (далі ГК України) унормовано, що відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Враховуючи правову природу укладеного договору, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини за договором енергопостачання.

Згідно з ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого законом режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Частиною 6 ст. 276 ГК України передбачено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.

Статтею 629 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Як вже зазначалось судом вище, у Договорі (з урахуванням додатків до нього) сторони узгодили, що величина постачання відповідачу електричної енергії становить 1500 кВт/год. в місяць, за виключенням листопада 2016 р., в якому відповідачу було збільшено вищезазначену величину.

Постачальником було визначено обсяг перевищення договірної величини та розмір санкції за споживання електроенергії понад договірну величину за перевищення споживання електричної енергії у листопаді 2016 р. на 3 412 кВт./год визначено санкцію у розмірі 6 721,30 грн.; за перевищення споживання електричної енергії у лютому 2017 р. на 6 519 кВт./год. визначено санкцію у розмірі 12 508,01 грн.; за перевищення споживання електричної енергії у квітні 2017 р. на 6 737 кВт./год. визначено санкцію у розмірі 12 277,51 грн.; за перевищення споживання електричної енергії у травні 2017 р. на 8 233 кВт./год. визначено санкцію у розмірі 15 139,33 грн.

Отже, викладені обставини та досліджені судом докази свідчать про перевищення відповідачем договірної величини електроспоживання у листопаді 2016 р., лютому 2017 р., квітні 2017 р., травні 2017 р., про що відповідачу було надіслано повідомлення та рахунки, які оплачені не були.

Відповідно до п. 7 Порядку постачання електричної енергії споживачам, затвердженого постановою КМУ від 24.03.1999 р. № 441 (в редакції постанови КМУ від 09.04.2002р. №475) (далі - Порядок) місцеві енергопостачальні організації визначають граничні величини споживання електричної енергії для споживачів, які отримують електричну енергію на підставі двосторонніх угод, передбачених нормативними документами, - в обсязі, передбаченому відповідними угодами. Пунктом 11 Порядку визначено граничні величини споживання електричної енергії та потужності доводяться до споживачів як договірні величини у терміни, обумовлені договором між місцевою енергопостачальною організацією та споживачем. Пунктом 13 Порядку зазначено, що споживачі у разі перевищення встановлених як договірні граничних величин споживання електричної енергії та потужності несуть відповідальність згідно з частинами п'ятою і шостою ст. 26 Закону України "Про електроенергетику".

Так, відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" від 16.10.1997 р. №575/97-ВР, споживачі у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Згідно абз. 3 п. 7 Додатку № 2 до Договору перевищення договірної величини споживання електроенергії визначається як різниця між фактично спожитою і договірною величиною.

Відповідно до п. 6.16 ПКЕЕ, обсяг перевищення договірних величин споживання електричної енергії та/або величини потужності протягом розрахункового періоду оплачується споживачами постачальнику електричної енергії за регульованим тарифом відповідно до законодавства України та договору.

У пп. 4.2.2 п. 4.2 Договору встановлена відповідальність споживача за перевищення договірних величин споживання електричної енергії у вигляді сплати постачальнику двократної вартості різниці фактично спожитих та договірних величин.

Відповідно до ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Допустимих доказів в спростування вищевикладеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Вищевикладене дає суду підстави для висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 46 646,15 грн. санкцій за споживання електричної енергії понад договірну величину підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно ст. 49 ГПК України судові витрати, понесені позивачем при подачі позову, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрторгбуд" (вул. Половки, 72, м. Полтава, 36034, , р/р 1176 в ПГРУ ПАТ КБ "Приватбанк" м. Полтава, МФО 331401) на користь Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (вул. Старий Поділ, 5, м. Полтава, 36022, ), в особі Полтавської філії міських електромереж ПАТ "Полтаваобленерго" (вул. М.Бірюзова, 47А, м. Полтава, 36000, , р/р 0001 в АТ "Таскомбанк", МФО 339500) заборгованість по санкції за споживання електричної енергії понад договірну величину в листопаді 2016 року, лютому 2017 року, квітні 2017 року та травні 2017 р. на загальну суму 46 646,15 грн. та 1 600,00 грн. судових витрат.

Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 06.07.2017 р..

Суддя О.С. Семчук