УХВАЛА

06.06.2017Справа № 910/5814/15-г

За заявою Акціонерного товариства закритого типу "Консул"

про відстрочку виконання рішення суду

у справі №910/5814/15-г за позовом Заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради

до Акціонерного товариства закритого типу "Консул"

про розірвання договору та повернення земельної ділянки

Суддя Якименко М.М.

Представники:

від заявника (боржника, відповідача): Конопля А.М. (арбітражний керуючий, посвідчення №440 від 27.02.2013 року)

від прокуратури: Оксютович Д.В. (посвідчення №004276 від 15.09.2012 року);

від позивача (стягувача): не з'явилися.

Обставини справи:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.01.2016р. у справі №910/5814/15-г, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.05.2016р. та постановою Вищого Господарського суду України від 09.08.2016 року, позовні вимоги задоволені у повному обсязі. Розірвано договір оренди земельної ділянки вул. Верхній Вал, 28/12 у Подільському районі м. Києва, укладений між Київською міською радою та Акціонерним товариством закритого типу "Консул", зареєстрований у Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого комітету Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у книзі реєстрації договорів 13.04.2006р. за №85-6-00270. Зобов'язано Акціонерне товариство закритого типу "Консул" повернути Київській міській раді земельну ділянку по вул. Верхній Вал, 28/12 (літ. А) у Подільському районі м. Києва площею 1403 кв.м. (кадастровий номер 8 000 000 000:85419:0005 вартістю 11 243 363,80 грн. у стані придатному для її подальшого використання.

21.06.2016 року Господарським судом міста Києва видано наказ про зобов'язання акціонерне товариство закритого типу "Консул" (01033, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 78, кімн. 2, ) повернути Київській міській раді (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, ) земельну ділянку по вул. Верхній Вал, 28/12 (літ. А) у Подільському районі м. Києва площею 1403 кв.м. (кадастровий номер 8 000 000 000:85419:0005 вартістю 11 243 363,80 грн. у стані придатному для її подальшого використання.

Через канцелярію Господарського суду міста Києва від Акціонерного товариства закритого типу "Консул" заява про відстрочку виконання рішення суду.

За наслідками проведення повторного автоматизованого розподілу матеріалів судової справи (розпорядження керівника апарату Господарського суду міста Києва №05-23/726 від 03.03.2017 року) матеріали зазначеної заяви розподілено для розгляду на суддю Якименко М.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.04.2017 року розгляд заяви призначено на 30.05.2017 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.05.2017 року розгляд заяви відкладено на 06.06.2017 року.

В судове засідання 06.06.2017 року представник позивача (стягувача) не з'явився, про день, час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином.

В судовому засіданні 06.06.2017 року представник заявника підтримав заяву та просив суд її задовольнити, представник прокуратури заперечував проти задоволення заяви.

Розглянувши подану заяву та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд м. Києва -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ГПК України, відстрочка або розстрочка виконання судових рішень можлива лише при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно з п. 7.1.1. Постанови пленуму Вищого Господарського Суду України № 9 від 17.10.2012 року «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Відповідно до п. 7.2. Постанови пленуму Вищого Господарського Суду України № 9 від 17.10.2012 року «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Частиною 3 ст. 121 ГПК України встановлено, що про відстрочку або розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання виноситься ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому порядку. В необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю.

Виконання судового рішення є невід'ємною стадією процесу правосуддя, і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та Законом України "Про виконавче провадження". (Відповідна правова позиція відображена у постанові Верховного Суду України № 6/408 від 05.10.2004 року).

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013 зазначено, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року вказано, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до приписів ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, а обставини, що відповідно до законодавства можуть бути підтверджені певними засобами доказування не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Зважаючи на встановлені обставини, вимоги ст. 121 ГПК України та враховуючи заперечення представника прокуратури на заяву, Господарський суд приходить до висновку, що заявником не доведено наявність виняткових обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, а тому подана Акціонерним товариством закритого типу "Консул" заява про відстрочку виконання рішення суду - задоволенню не підлягає.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 86, 121 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Акціонерного товариства закритого типу "Консул" про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.01.2016 року у справі №910/5814/15-г - відмовити.

Суддя М.М. Якименко