номер провадження справи 22/39/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2017 Справа № 908/1122/17

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В., при секретарі Лінчук А.В.

За участю представників сторін: від позивача - Покотило Ю.В., довіреність № 17 від 26.06.2017; від відповідача - не з'явився;

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи № 908/1122/17

за позовом: Фермерського господарства "Золотий жайвір" (47854, Тернопільська обл., Підволочиський р-н, с. Городниця)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1)

про стягнення 26884,86 грн

СУТНІСТЬ СПОРУ:

31.05.2017 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Фермерського господарства "Золотий жайвір" до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення з останнього 26884,86 грн.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 01.06.2017 позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/1122/17, якій присвоєно номер провадження 22/39/17, справу до розгляду в засіданні господарського суду призначено на 20.06.2017. Розгляд справи відкладався на 27.06.2017 та на 03.07.2017.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем відповідачеві було перераховано грошові кошти в сумі 24500 грн за товар, визначений у рахунку-фактурі № 135 від 31.08.2016. Оскільки поставлений після перерахування коштів товар позивачеві не підійшов за асортиментом та був повернутий відповідачеві, Фермерське господарство "Золотий жайвір" вважає, що сплачені ним ФОП ОСОБА_2 кошти підлягають поверненню. Також, позивачем нараховано до стягнення з відповідача 3% та інфляційні втрати. Обґрунтовуючи позовні вимоги, Фермерське господарство "Золотий жайвір" посилається на ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 509, 525, 526, 530, 625, 655, 671, 672 Цивільного кодексу України та ст. ст. 1, 83 Господарського процесуального кодексу України.

29.06.2017 за допомогою електронної пошти на адресу суду надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 24500 грн.

Судове засідання проводилося у режимі відеоконференції за клопотанням позивача.

В судовому засіданні представнику позивача судом було роз'яснено, що заява про зменшення позовних вимог не приймається судом до розгляду у зв'язку з тим, що її було подано без дотримання вимог Інструкції з діловодства в господарських судах України, а саме: заява не підписана електронно-цифровим підписом.

Представник позивача в судовому засіданні 03.07.2017 пояснив, що за своєю суттю заява про зменшення позовних вимог є заявою про відмову від частини позовних вимог про стягнення з відповідача 392,67 грн 3% річних та 1992,19 грн інфляційних втрат, про що подав відповідну заяву. Позовні вимоги з урахуванням заяви про відмову від частини позовних вимог підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Наслідки відмови від позовних вимог позивачу відомі та зрозумілі.

В судовому засіданні заяву позивача про відмову від частини позовних вимог прийнято до розгляду та задоволено як таку, що відповідає вимогам ст. ст. 22, 78 ГПК України.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2, відповідач по справі, своїм правом на участь в судових засіданнях не скористалася, письмовий відзив та витребувані судом документи не надала, про причини своєї неявки суд не повідомила. Про час і місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином. Ухвали суду від 01.06.2017, від 20.06.2017 та від 27.06.2017 направлено на адресу відповідача, що вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: АДРЕСА_1, що відповідає вимогам ст. 64 ГПК України. Ухвалу від 01.06.2017 було отримано відповідачем особисто 07.06.2017, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Ухвали від 20.06.2017 та від 27.06.2017 до господарського суду не повертались.

Згідно ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

У відповідності до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 03.07.2017 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 було виставлено Фермерському господарству "Золотий жайвір" рахунок-фактуру № 135 від 31.08.2016 на суму 24500 грн за корпус КПП МТЗ-1522, 1523 № 1522-1701025-Б.

Платіжним дорученням № 444 від 31.08.2016 Фермерське господарство "Золотий жайвір" перерахувало Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 24500 грн.

За експрес-накладеною № 1190 від 03.09.2016 товар було одержано позивачем.

У зв'язку із невідповідністю поставленого товару асортименту за експрес-накладною № 4848 від 07.09.2016 товар було повернуто позивачем відповідачеві.

Заявою від 07.10.2016 № 16/10-07/1 позивач просив повернути сплачені грошові кошти в сумі 24500 грн.

Претензією від 03.02.2017 позивач вимагав сплатити на користь ФГ "Золотий жайвір" (повернути) грошові кошти в загальній сумі 25763,22 грн, з яких 24500 грн - сума основного боргу, 1037,69 грн - втрати, пов'язані з інфляційними процесами, 225,53 грн - 3% річних. Претензія була отримана відповідачем 17.02.2017, що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Заява та претензія були залишені відповідачем без відповіді, грошові кошти позивачеві перераховані не були.

Стягнення з до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 26884,86 грн є предметом розгляду по даній справі.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Правовідносини сторін є господарськими.

Стаття 205 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначає, що правочин може вчиняться усно або у письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Стаття 207 ЦК України визначає, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Стаття 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV передбачено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документу (форми), дату і місце складання, назву підприємства, зміст та обсяг господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис тощо.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про факт укладення між сторонами договору купівлі-продажу товару у спрощений спосіб. Зміст вказаного договору (істотні умови - предмет та ціна) зафіксовано рахунком-фактурою № 135 від 31.08.2016 на суму 24500 грн за товар - корпус КПП МТЗ-1522, 1523 № 1522-1701025-Б.

За положеннями ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 671 ЦК України якщо за договором купівлі-продажу переданню підлягає товар у певному співвідношенні за видами, моделями, розмірами, кольорами або іншими ознаками (асортимент), продавець зобов'язаний передати покупцеві товар в асортименті, погодженому сторонами.

Доказів на підтвердження передання відповідачем позивачеві товару у визначеному рахунком-фактурою № 135 від 31.08.2016 асортименті не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 672 ЦК України якщо продавець передав товар в асортименті, що не відповідає умовам договору купівлі-продажу, покупець має право відмовитися від його прийняття та оплати, а якщо він вже оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Матеріали справи містять докази здійснення позивачем оплати за товар в сумі 24500 грн.

Заявою від 07.10.2016 № 16/10-07/1 позивач просив повернути сплачені грошові кошти в сумі 24500 грн.

Претензією від 03.02.2017 позивач вимагав сплатити на користь ФГ "Золотий жайвір" (повернути) грошові кошти в загальній сумі 25763,22 грн, з яких 24500 грн - сума основного боргу, 1037,69 грн - втрати, пов'язані з інфляційними процесами, 225,53 грн - 3% річних. Претензія була отримана відповідачем 17.02.2017, що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач доказів повернення позивачу вартості товару в розмірі 24500 грн суду не надав.

В силу приписів ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем надано усі докази на підтвердження заявлених позовних вимог. Відповідач доказів на підтвердження належного виконання своїх зобов'язань не надав, жодних заперечень суду не заявив, обставин, на які посилається позивач, не спростував.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 24500 грн є обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ст. 78 ГПК України, відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем і умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами.

До прийняття відмови позивача від позову або до затвердження мирової угоди сторін господарський суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін.

Про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі.

Подана заява про відмову від позовних вимог в частині стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 392,67 грн 3% річних та 1992,19 грн інфляційних втрат підписана уповноваженою особою представника позивача, не суперечить чинному законодавству та не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб. Вимоги ст. 78 ГПК України дотримано.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Таким чином, провадження по справі в частині позовних вимог про стягнення з відповідача 392,67 грн 3% річних та 1992,19 грн інфляційних втрат підлягає припиненню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 75, 78, п. 4. ч. 1 ст. 80, ст. ст. 82-85, ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Прийняти відмову Фермерського господарства "Золотий жайвір" від позовних вимог в частині стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 392,67 грн 3% річних та 1992,19 грн інфляційних втрат.

2. Припинити провадження по справі № 908/1122/17 в частині позовних вимог Фермерського господарства "Золотий жайвір" про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 392,67 грн 3% річних та 1992,19 грн інфляційних втрат.

3. Позовні вимоги Фермерського господарства "Золотий жайвір" до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення 24500,00 грн задовольнити.

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Фермерського господарства "Золотий жайвір" (47854, Тернопільська обл., Підволочиський р-н, с. Городниця, ) суму 24500 (двадцять чотири тисячі п'ятсот) грн 00 коп. та 1600 (одна тисяча шістсот) грн 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 06.07.2017.

Суддя О.В. Ярешко