ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2017 р. Справа № 904/8919/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Ільїн О.В., суддя Россолов В.В., суддя Хачатрян В.С.

за участю секретаря судового засідання Довбиш А.Ю.

за участю представників сторін:

позивач ОСОБА_1;

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. №1432Х/1-35) на рішення господарського суду Полтавської області від 28 березня 2017 року по справі

за позовом Миргородської міської ради Полтавської області, м. Миргород Полтавської обл.

до Товариства з обмеженою відповідальністю АТБ-Торгстрой, смт. Слобожанське Дніпропетровська обл.

про стягнення 115132,94 грн, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 28 березня 2017 року по справі (суддя Погрібна С.В.) позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю АТБ-Торгстрой на користь Миргородської міської ради Полтавської області збитки в розмірі 74 998,26 грн. за період користування з 13.01.2015 року по 01.04.2016 року без правовстановлюючих документів земельною ділянкою площею 469 кв.м, кадастровий номер :50:002:0355, по вул. Гоголя,118, м. Миргород, Полтавської область та 1124,97 грн. судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Відповідач з рішенням суду не погодився, звернувся до апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій, з урахуванням заяви про уточнення прохальної частини скарги, просить його скасувати, прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що вважає рішення таким, що прийняте при повному дотриманні норм матеріального і процесуального права, тому є законним і обґрунтованим, апеляційну скаргу відповідача вважає безпідставною, а доводи, викладені в ній такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. На підставі чого просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а скаргу без задоволення.

У судовому засіданні 22.06.2017 року було оголошено перерву колегією суддів у складі: головуючий суддя Ільїн О.В., суддя Россолов В.В., суддя Терещенко О.І. до 10:30 27.06.2017 року.

У звязку з відпусткою судді Терещенко О.І., на підставі розпорядження керівника апарату суду від 26.06.2017 року було здійснено автоматичну заміну суддів у складі судової колегії, за результатами якого для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Ільїн О.В., суддя Россолов В.В., суддя Хачатрян В.С.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи в межах вимог, передбачених статтею 101 Господарського процесуального кодексу України, заслухавши у судовому засіданні пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до договору купівлі-продажу від 08.07.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округлу ОСОБА_3, ТОВ "АТБ-Торгстрой" (відповідач по справі) набуло у власність нежитлові будівлі, розташовані за адресою: м. Миргород, вул. Гоголя, 118.

Відповідно до п.п. 1.7. даного Договору майно розташоване на земельній ділянці площею 974 кв.м., кадастровий номер :50:002:0225, цільове використання - землі для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

З матеріалів справи вбачається, що 22.10.2013 року ТОВ "АТБ-Торгстрой" звернулось до Миргородської міської ради з листом вих.№6/459, у якому просило надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для оформлення прав оренди за адресою: м. Миргород, вул. Гоголя, 118, орієнтовною площею 469 кв.м. на якій знаходиться нежитлова будівля.

У подальшому рішенням Миргородської міської ради тридцять восьмої сесії шостого скликання від 22.11.2013 року № 44, було надано дозвіл ТОВ "АТБ-Торгстрой" на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для оформлення прав оренди за адресою: м. Миргород, вул. Гоголя, 118, орієнтовною площею 469 кв.м.

Рішенням Миргородської міської ради від 29.12.2014р. № 22 за результатами розгляд заяви було вирішено затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ "АТБ-Торгстрой" за адресою: м. Миргород, вул. Гоголя, 118, площею 469 кв.м, кадастровий номер :50:002:0355, цільове призначення - для будівництва та будівель торгівлі та передати дану земельну ділянку в оренду терміном на пять років ТОВ "АТБ-Торгстрой".

Пунктом 3 вищезазначеного рішення зобовязано відповідача здійснити реєстрацію речових прав на земельну ділянку.

Відповідно до Витягу з державного земельного кадастру реєстрацію земельної ділянки площею 0,0469га. з кадастровим номером :50:002:0355 було здійснено 13.01.2015р.

Листом від 28.04.2015 за №22/186 Миргородською міською радою на адресу ТОВ "АТБ-Торгстрой" було направлено 3 примірники Договору оренди земельної ділянки для підписання. Факт направлення та отримання підтверджується наявними в матеріалах справи описом вкладення у цінний лист, квитанцією та довідки-відстеження пересилання поштових відправлень.

За твердженням позивача, жоден з примірників підписаного Договору оренди земельної ділянки на адресу міської ради відповідач не направив, право користування відповідно до ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" не зареєстрував та продовжував використовувати вищевказану земельну ділянку.

У подальшому позивачем було направлено на адресу відповідача претензію (вих. №22/400 від 07.04.2016), з повідомленням про необхідність сплати збитків та укладення Договору оренди земельної ділянки. Однак вказана претензія була також залишена без реагування.

14.06.2016 року Миргородською міською радою, зокрема комісією по визначенню розмірів збитків, яка утворена відповідно до рішення сорок сьомої сесії міської ради шостого скликання від 10 жовтня 2014 року №12 та рішення виконавчого комітету Миргородської міської ради від 22 жовтня 2014 року №799, було проведено засідання комісії по визначенню розмірів збитків, на яке було запрошено і відповідача (повідомлення відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення було отримано 20.05.2016 року).

Проте, відповідач на засідання не з'явився про причини своєї неявки не повідомляв. Комісією було прийнято рішення про повторне направлення запрошення представника ТОВ "АТБ-Торгстрой" на комісію по визначенню розмірів збитків. В подальшому відповідне повідомлення про проведення засідання комісії по визначенню розмірів збитків було належним чином направлено відповідачу, яке ним було отримано, однак на засідання комісії, яке відбулося 22.08.2016 року останній не з'явився.

Комісією по визначенню та відшкодуванню збитків, спричинених територіальній громаді міста внаслідок порушення земельного законодавства, (створеної відповідно до рішення Миргородської міської ради №12 від 10.10.2014), в акті від 22.08.2016р. встановлено, що земельна ділянка по вул. Гоголя, 118, м. Миргород, площею 469 кв.м використовується ТОВ "АТБ-Торгстрой" без правовстановлюючих документів з 01.03.2014р. по 01.04.2016р., що спричинило збитки власнику в сумі 115 132,94грн.

Розмір збитків визначений вказаним вище актом комісії та затверджений рішенням виконавчого комітету Миргородської міської ради від 26.08.2016року №623.

Миргородською міською радою 05.09.2016 року було направлено повідомлення разом з актом про визначення збитків за користування від 22.08.2016р., рішенням виконавчого комітету Миргородської міської ради від 26.08.2016року №623 та розрахунком.

У вказаному повідомленні було запропоновано відповідачу добровільно відшкодувати збитки, нанесені місцевому бюджету. Відповідач збитки не відшкодував, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Як вказує позивач, внаслідок порушення відповідачем вимог земельного законодавства, сума збитків становить 115 132,94 грн. за період з 01.03.2014 р. по 01.04.2016 р.

При цьому, розмір заподіяних збитків визначено із застосуванням Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.93р. №284; Положення про порядок визначення та відшкодування збитків у сфері земельних відносин у м. Миргороді, затвердженого рішенням Миргородської міської ради №12 від 10.10.2014р., виходячи з нормативної грошової оцінки земельної ділянки та ставок орендної плати за користування земельними ділянками, (затверджених рішенням 22 сесії Миргородської міської ради 6 скликання №17 від 10.08.2012 року), як неотримані доходи у вигляді орендної плати.

На думку позивача, користування земельною ділянкою без оформлення договору оренди та не внесення плати до місцевого бюджету, відсутність з боку ТОВ "АТБ-Торгстрой" відшкодування заподіяних збитків, є порушенням інтересів Миргородської міської ради, як власника земельної ділянки.

Відповідно до наданого розрахунку сума збитків, які позивач просить стягнути з відповідача за користування земельною ділянкою 0,469 га без правовстановлюючих документів, складає 115 132,94 грн.:

- за період з 01.03.2014 р. по 31.12.2014р. (306 днів) - 38 115,19грн.;

- за період з 01.01.2015р. по 31.12.2015р. (365 днів) - 56 784,79 грн.;

- за період з 01.01.2016р. по 01.04.2016р. (91 день) - 20 232,96грн.

При винесенні рішення суд виходив з наступного:

Згідно з частинами 1, 2 статті 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці наданій у користування, до набувача переходить право користування відповідною земельною ділянкою в тому ж обсязі, що був у попереднього землекористувача.

Таким чином, після набуття відповідачем права власності на нежитлові будівлі (комплекс) - нежитлова будівля - літ."А-1", загальною площею 89,9кв.м.; вбиральня - літ. "Д"; споруди - літ. "1-2" за адресою: вул. Гоголя, 118, м. Миргород до відповідача перейшло і право користування земельною ділянкою, яка знаходиться під цією нерухомістю та обов'язок щодо укладення договору оренди.

Відповідно до статті 1 Закону України Про оренду землі, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Аналогічні положення містяться також в статті 93 Земельного кодексу України та статті 792 Цивільного кодексу України.

Судом встановлено, що рішення Миргородської міської ради тридцять восьмої сесії шостого скликання від 22.11.2013р. № 44, було надано дозвіл ТОВ "АТБ-Торгстрой" на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для оформлення прав оренди за адресою: м. Миргород, вул. Гоголя, 118, орієнтовною площею 469 кв.м.; рішенням Миргородської міської ради від 29.12.2014р. № 22 було вирішено затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ "АТБ-Торгстрой" за адресою: м. Миргород, вул. Гоголя, 118, площею 469 кв.м, кадастровий номер :50:002:0355, цільове призначення - для будівництва та будівель торгівлі та передати дану земельну ділянку в оренду терміном на п"ять років ТОВ "АТБ-Торгстрой".

Частиною 1 статті 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладання договору оренди земельної ділянки.

Судом у рішенні зазначено, що відповідач з 2013-2014 р. р. звертався до Миргородської міської ради з заявами щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 469 кв.м., в подальшому і її затвердження та надання в оренду для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Судом зроблено висновок, що відповідач знав про необхідність укладення договору оренди, однак не вчиняв належних дій щодо його укладення, що позбавило Миргородську міську раду права одержати дохід у вигляді орендної плати за землю.

У відповідності до ст.22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно зі ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Миргородської міської ради від 26.08.2016року №623 затверджено акт по визначенню розміру збитків за фактичне використання ТОВ "АТБ-Торгстрой" земельної ділянки без правовстановлюючих документів.

Дане рішення у встановленому законом порядку не оскаржене та не визнане незаконним. Отже, вказане рішення міської ради є обов'язковим для виконання на відповідній території.

Збитки відшкодовуються власниками землі і землекористувачами, у тому числі орендарями, підприємствами, установами, організаціями та громадянами, що їх заподіяли, за рахунок власних коштів не пізніше одного місяця після затвердження актів комісії, а при вилученні (викупі) земельних ділянок - після прийняття відповідною радою рішення про вилучення (викуп) земельних ділянок у період до видачі документа, що посвідчує право на земельну ділянку підприємства, установи, організації або громадянина (п. 5 Порядку).

В п.3.8. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року №6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" роз"яснено, що вирішуючи спори за позовами органів державної влади або місцевого самоврядування про стягнення з особи, яка набула у власність житловий будинок, будівлю або споруду і не переоформила право користування земельною ділянкою, збитків у вигляді упущеної вигоди (зокрема у розмірі неодержаної плати за оренду земельної ділянки), господарські суди повинні брати до уваги положення статті 22 ЦК України та частини другої статті 224 ГК України. Для застосування такого заходу відповідальності слід встановлювати наявність у діях відповідача усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками і вини).

У розгляді таких справ господарські суди мають докладно з'ясовувати причини неоформлення чи несвоєчасного оформлення відповідного землекористування та обставини, пов'язані із вжиттям господарюючими суб'єктами усіх залежних від них заходів щодо одержання документів, які посвідчують право землекористування. При цьому, суду слід враховувати вимоги частини другої статті 120 ЗК України, якою передбачено що у разі коли жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Як було зазначено вище, пунктом 3 рішення Миргородської міської ради від 29.12.2014 р. № 22 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання ТОВ "АТБ-Торгстрой" в оренду земельної ділянки площею 469кв.м. кадастровий номер :50:002:0355, за адресою: м. Миргород, вул.Гоголя, 118 для будівництва та обслуговування будівель (код КВЦПЗ - 03.07) терміном на п"ять років" було зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "АТБ-Торгстрой" здійснити реєстрацію речових прав на земельну ділянку.

Як встановлено судом реєстрація спірної земельної ділянки площею 0,0469га за адресою по вул. Гоголя, 118, м. Миргород, з кадастровим номером :50:002:0355 було здійснено 13.01.2015р. (витяг з державного земельного кадастру).

Тобто, відповідач знав про необхідність укладення договору оренди.

Однак, з 13.01.2015р., відповідач дій щодо укладення договору оренди земельної ділянки на якій розміщено належне відповідачу нерухоме майно, не вчинено без поважних причин.

Суд першої інстанції вважає, що надані відповідачем платіжні доручення, що на його думку підтверджують внесення плати за користування спірною земельною ділянкою, не є належним доказом сплати орендної плати, оскільки з наданих платіжних доручень вбачається, що в графі призначення платежу зазначено "плата за землю (податок)". Факт внесення земельного податку ТОВ "АТБ-Торгстрой" за період 2015-2016 р.р. також підтверджується довідкою Миргородської ОДПІ від 27.03.2017р.

Жодних інших доказів які б підтверджували наявність у відповідача права власності на земельну ділянку або права користування земельною ділянкою, суду надано не було.

Таким чином, суд першої інстанції зазначив про бездіяльність відповідача щодо вчинення передбачених законодавством заходів зі своєчасного оформлення права користування земельною ділянкою, на якій розташована нежитлова будівля, що належить ТОВ "АТБ - Торгстрой" на праві власності, що позбавило Миргородську міську раду права одержати дохід у вигляді орендної плати за землю, який вона б могла отримувати, якби її право не було порушено.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що наявні всі елементи складу цивільного правопорушення в діях відповідача, як то: факт порушення відповідачем вимог земельного законодавства, що виявився у тривалому використанні земельної ділянки без договору оренди, що призвело до наявності збитків у позивача, визначення і відшкодування яких врегульовано вищевказаним Порядком; причинний зв'язок між збитками і протиправною поведінкою відповідача, оскільки використання земельної ділянки відповідачем без належного правового оформлення, позбавило міську раду, як власника землі, права отримувати від цієї земельної ділянки дохід у вигляді орендної плати.

Крім того, відсутності своєї вини у спричиненні збитків, відповідачем не доведено.

Однак, судом встановлено безпідставність нарахування позивачем збитків за фактичне користування відповідачем земельною ділянкою площею 469 кв.м, кадастровий номер :50:002:0355 за адресою: м. Миргород, вул. Гоголя, 118, з 01.03.2014 р.

Відповідно до ч.ч. 1,4,9 ст. 79-1 Земельного кодексу України якої формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування та державної реєстрації права власності на неї.

Як встановлено судом реєстрація спірної земельної ділянки була здійснена 13.01.2015р.

З огляду на викладені обставини, господарський суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо стягнення збитків в розмірі 74 998,26грн. (за період з 13.01.2015р. по 01.04.2016р.), є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, в іншій частині позову відмовив.

Проте, колегія суддів не може погодитись з рішенням господарського суду першої інстанції з огляду на наступне.

Задовольняючи позов частково суд виходив з того, що до 13.01.2015 року договір не міг бути укладеним з огляду на те, що спірна земельна ділянка набула цивільної оборотоздатності лише з моменту її державної реєстрації, тобто з 13.01.2015 року (стаття 79-1 ЗК України). Таким чином, до 13.01.2015 року у діях ТОВ не існувало вини, як обов'язкової складової цивільного правопорушення без якої неможливо застосування такої міри відповідальності як зобов'язання відшкодувати збитки.

При цьому, судом застосовано ті положення ст.. 79-1 ЗКУ в яких йдеться про реєстрацію земельної (в державному земельному кадастрі), як обов'язкової складової за якої така ділянка може бути об'єктом цивільних прав (зокрема об'єктом договору оренди землі), та не застосовано положення цієї ж статті в яких йдеться про іншу складову набуття земельною ділянкою - реєстрацію речових прав на земельну ділянку.

Відтак, цитовано зазначені положення (частини 1, 9 ст. 79-1 ЗКУ) законодавцем закріплено наступним чином: «Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж: та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування та державної реєстрації права власності на неї.»

Згідно ст.ст. 16, 24 ЗУ «Про Держаний земельний кадастр» земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер (ч.І ст.16). При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер (ч.9 ст. 24).

Таким чином, набуттю цивільної оборотоздатності земельної ділянки обов'язково передують дві юридично значимі події:

реєстрація земельної ділянки (у державному земельному кадастрі);

реєстрація речових прав (право власності) на земельну ділянку (у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно).

При цьому, із наданої позивачем ОСОБА_4 довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 30.09.2016 №69387249 вбачається, що Позивачем здійснено реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку лише 26.09.2016 р. Наявність жодних об'єктивних перешкод здійснення реєстрації прав власності раніше, ніж 26.09.2016 - позивачем не доведено.

Отже, договір оренди спірної земельної ділянки міг бути укладений (у відповідності до Закону) не раніше ніж 26.09.2016 року.

Пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані.

Позивач повинен довести також:, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Виходячи з зазначеного обовязок доведення завдання збитків покладається на позивача. Таким чином, серед іншого, Позивач повинен довести, що за спірний період дійсно не надходило жодних коштів від відповідача. Таким доказом, наприклад, може бути довідка відповідного місцевого податкового органу, що, між іншим, прямо передбачено пунктом 5.7. Положення прийнятого самим Позивачем.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що навіть якщо б збитки дійсно було завдано, вищевикладене (об'єктивна відсутність можливості укласти Договір) виключає наявність вини товариства у теоретичному заподіянні таких збитків.

Пунктом 3.8. Постанови Пленуму ВГСУ від 17.05.2011 №6 зазначено, що, вирішуючи спори за позовами органів державної влади або місцевого самоврядування про стягнення з особи, яка набула у власність житловий будинок, будівлю або споруду і не переоформила право користування земельною ділянкою, збитків у вигляді упущеної вигоди (зокрема у розмірі неодержаної плати за оренду земельної ділянки), господарські суди повинні брати до уваги положення статті 22 ЦК України та частини другої статті 224 ГК України. Для застосування такого заходу відповідальності слід встановлювати наявність у діях відповідача усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками і вини).

На підставі чого, колегія суддів погоджується з твердженням відповідача, що укладення Договору оренди земельної ділянки стало можливим з 26.09.2016 року, можливість отримання доходу у вигляді орендної плати за період з 01.03.2014 року по 01.04.2016 року є припущенням позивача. Такі доходи є абстрактними. До зазначеної дати (26.09.2016 року) укладення Договору оренди було унеможливлено в силу об'єктивних причин.

Також, слід зазначити, що судом безпідставно не враховано те, що відповідач, як добросовісний землекористувач весь час користування (зокрема і спірний період - 01.03.2014 - 01.04.2016) сплачувало на користь позивача плату за користування земельною ділянкою, що дорівнювала розміру земельного податку.

Однак, судом такі платежі не враховані як внесені на користь позивача (розмір позовних вимог на відповідну суму (31999,57 грн) не зменшено) (відповідні платіжні доручення містяться в матеріалах справи).

Відмовляючи у зарахуванні зазначених сум суд виходив із того, що ТОВ повинно було сплачувати орендну плату, а не земельний податок.

Згідно зі ст. 288 ПКУ підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Такий договір відсутній (наявність договору виключала б навіть теоретичну можливість спору щодо розглядуваного предмету (у разі невнесення орендної плати мав би місце спір про стягнення заборгованості, а не збитків), тож товариство навіть теоретично не могло вносити орендну плату.

Однак, товариство сплачувало користь позивача земельний податок саме за користування спірною земельною ділянкою.

Оскільки місцевий господарський суд не забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та обєктивного дослідження усіх фактичних обставин, враховуючи, що апеляційний господарський суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю АТБ-Торгстрой підлягає задоволенню, а рішення господарського суду - скасуванню.

Керуючись статтями 99, 101, пунктом 2 статті 103, п. 1 ч. 1 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача задовольнити.

Рішення господарського суду Полтавської області від 28 березня 2017 року у справі №904/8919/16 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким в позові відмовити повністю.

Повний текст постанови підписаний 03.07.2017 року.

Головуючий суддя Ільїн О.В.

Суддя Россолов В.В.

Суддя Хачатрян В.С.