ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
05 липня 2017 року Справа № 34/5005/4591/2012
(в порядку ст. 47 ГПК України)
судді Вищого господарського суду України Полякова Б.М.
на постанову Вищого господарського суду України від 05.07.2017 у справі господарського суду Дніпропетровської області № 34/5005/4591/2012
05.07.2017 Вищим господарським судом України у складі колегії суддів: Поляков Б.М. - головуючий, Коваленко В.М., Короткевич О.Є. винесено постанову у справі № 34/5005/4591/2012, якою касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Регіонінвестгрупп" залишено без задоволення, ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2016 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.03.2017 залишено без змін.
Як вбачається з матеріалів справи, боржником у даній справі є комунальне житлово-експлуатаційне підприємство "Південне" Дніпропетровської міської ради (далі - КЖЕП "Південне" Дніпропетровської міської ради, боржник), зареєстроване виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 08.08.1997.
Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 25.05.2012 порушено провадження у справі № 34/5005/4591/2012 про банкрутство КЖЕП "Південне" в порядку ст. 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, чинній до 19.01.2013, далі - Закон про банкрутство) з урахуванням особливостей застосування процедури банкрутства до боржника, який ліквідується власником.
Постановою від 21.06.2012 боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Барановського О.М.
02.09.2015 до місцевого господарського суду надійшла скарга заступника прокуратура Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради (далі - прокурор) на дії ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Барановського О.М. щодо включення до ліквідаційної маси боржника тринадцяти об'єктів нерухомості та їх продажу з відкритих торгів 27.12.2012.
Так, ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2016 у справі № 34/5005/4591/2012, залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.03.2017, скаргу прокуратури Дніпропетровської області задоволено, визнано неправомірними дії ліквідатора боржника арбітражного керуючого Барановського О.М. щодо включення до ліквідаційної маси підприємства-банкрута нерухомого майна у складі тринадцяти об'єктів нерухомості та його продажу з відкритих біржових торгів; визнано недійсними результати біржових торгів з продажу вказаного майна боржника та укладених за їх наслідком договорів купівлі-продажу.
Разом з тим, суд касаційної інстанції постановою від 05.07.2017 вказані судові рішення залишив без змін, погоджуючись з позицією судів попередніх інстанцій щодо підстав незаконного включення спірного майна до ліквідаційної маси боржника є достатньою для визнання проведених біржових торів з його продажу та договорів-купівлі-продажу недійсними.
Мною, Поляковим Б.М., при винесені вказаної постанови від 05.07.2017 висловлено окрему думку, суть якої полягає у наступному.
Насамперед слід зазначити, що у колегії суддів касаційної інстанції Полякова Б.М., Коваленка В.М. та Короткевича О.Є. сформувалася стала позиція відносно того, що розгляд спорів, предметом яких є різнорідні вимоги мають відбуватися відокремлено один від одного, а не в одному судовому засіданні за наслідками якого виноситься єдиний судовий акт.
Як вбачається, у постановах від 30.11.2016 у справі № Б-50/48-09 (Коваленко В.М. - головуючий), від 14.12.2016 у справі № 904/3541/15 (Поляков Б.М. - головуючий), від 21.12.2016 у справі № 8/19 (Короткевич О.Є. - головуючий), від 29.03.2017 у справі № 01/500 (Коваленко В.М. - головуючий) та від 05.04.2017 у справі № 916/1191/13 (Коваленко В.М. - головуючий) суд касаційної інстанції дійшов єдиного висновку про необхідність розгляду скарги на дії ліквідатора та заяви про визнання договорів купівлі-продажу реалізованого на аукціоні майна в рамках відокремлених проваджень в окремих судових засіданнях.
Більше того, вказана судова практика була започаткована суддею Коваленко В.М. у постанові від 30.11.2016 у справі № Б-50/48-09, а згодом закріпилася за вищезазначеною колегією суддів Вищого господарського суду України.
У вказаних рішеннях суд касаційної інстанції зазначає, що недотримання вказаного порядку порушує права та охоронювані інтереси заінтересованих осіб та учасників провадження у справі про банкрутство, а також суперечить положенням ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950, що була ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997, оскільки порушує право на ефективний засіб юридичного захисту прав та свобод.
При цьому, вирішуючи спір у справі № 34/5005/4591/2012 про банкрутство КЖЕП "Південне", судді чомусь відходять від своєї практики, оскільки залишають без змін ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2016, що була прийнята за наслідками розгляду скарги прокурора на дії ліквідатора та заяви про визнання недійсними результатів біржових торгів від 27.12.2012 й укладених за їх наслідками договорів купівлі-продажу майна боржника.
Аналогічна ситуація склалася й у справах № 38/5005/6636/2012 про банкрутство комунального житлово-експлуатаційного підприємства "Лівобережжя" Дніпропетровської міської ради та № 38/5005/5752/2012 про банкрутство комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Ленінського району.
Як вбачається, суддя Короткевич О.Є., приймаючи постанову від 14.03.2017 у справі № 38/5005/6636/2012 разом з колегією суддів Панова І.Ю, Поляков Б.М. залишає без змін рішення яким розглянуто скаргу на дії ліквідатора та заяву про визнання аукціону недійсним в одному судовому засіданні без змін. А згодом цього ж місяця, у постанові від 29.03.2017 у справі № 01/500 та, в подальшому у постанові від 05.04.2017 у справі № 916/1191/13, скасовуючи судові рішення саме на цій підставі, знову вертається до сталої практики Вищого господарського суду.
У зв'язку з чим незрозумілим є чому саме в категорії справ про банкрутство комунальних підприємств у м. Дніпропетровськ, суддя Короткевич О.Є., робить виключення.
Вказана обставина сама по собі свідчить про суб'єктивність позиції суддів Вищого господарського суду України, оскільки в залежності від справи, суд касаційної інстанції неумотивовано приймає принципово різні позиції, що у даній справі мало наслідком не направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції, а прийняття рішення по суті.
У цій справі розгляд заявлених вимог прокурора стосовно дій ліквідатора та визнання недійсними результатів біржових торгів слід було здійснювати в різних (відокремлених) провадженнях в межах справи про банкрутство, однак місцевий господарський суд, діючи не як суд, розглянув різнорідні вимоги прокуратури щодо скарги на дії ліквідатора та визнання недійсними результатів біржових торгів (визнано недійними 13 договорів купівлі-продажу об'єктів нерухомості майна боржника) в рамках одного провадження у справі, порушивши тим самим право сторін у спірних правовідносин на ефективний засіб юридичного захисту прав та свобод.
На мою думку, внаслідок допущення місцевим господарським судом грубих порушень основоположних принципів розгляду спорів за участю боржника було нанесено шкоду великій кількості суб'єктів права - заінтересованих осіб, а саме власників 13 об'єктів нерухомості, відчужених на спірних аукціонах в межах справи про банкрутство боржника.
Варто зауважити, що ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Крім того ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
У зв'язку з чим розгляд питання, щодо визнання недійсними договорів купівлі-продажу, укладених за спірними аукціонами в межах процедури банкрутства за спрощеним провадженням, без використання всього арсеналу позовного провадження, позбавило власників майна можливості реалізувати захист свого права власності.
Щодо підстав визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна боржника та договорів купівлі-продажу, укладених за їх наслідками слід зазначити наступне.
В свою чергу, незважаючи на те, що ухвалою від 04.07.2013 у цій справі було встановлено, що ліквідатор боржника правомірно включив спірні об'єкти нерухомого майна до ліквідаційної маси, суди попередніх інстанцій мотивували свої рішення про визнання результатів аукціону недійсними виключно фактом незаконного включення спірного майна до ліквідаційної маси боржника, які були встановлені у:
- постанові Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.04.2015 у справі № 804/53/15, якою встановлено факт безпідставного вибуття комунального майна з власності територіальної громади, оскільки Дніпропетровською міською радою, як власником спірного комунального майна, жодних дій як адміністративного так і судового характеру вжито не було;
За наслідками розгляду вищезазначеної скарги прокурора, ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2016 у справі № 34/5005/4591/2012, залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.03.2017, визнано незаконними дії ліквідатора щодо включення спірного майна до ліквідаційної маси боржника та його подальшого продажу за наслідками проведення біржових торгів. Рішення суду стосувалося наступних об'єктів нерухомості:
1. нежитлового приміщення № 5 поз. 14, 16, 19 в будинку № 18б по вул. Макарова в місті Дніпропетровськ;
2. нежитлового приміщення № 361 в будинку № 71 блок № 3 по вул. Робочій в місті Дніпропетровськ;
3. нежитлового приміщення № 390 в будинку № 73 блок № 4 по вул. Робочій в місті Дніпропетровськ;
4. нежитлового приміщення № 3 в будинку № 1 корп. № 3 по провул. Джинчарадзе в місті Дніпропетровськ;
5. нежитлового приміщення № 269 в будинку № 4 ж/м Червоний Камінь в місті Дніпропетровськ;
6. нежитлового приміщення № 155 в будинку № 4 блок № 3 по вул. Савкіна в місті Дніпропетровськ;
7. нежитлового приміщення № 67 в будинку № 99 по вул. Робочій в місті Дніпропетровськ;
8. нежитлового приміщення № 68 в будинку № 89 по вул. Робочій в місті Дніпропетровськ;
9. нежитлового приміщення № 157 в будинку № 8 по вул. Савкіна в місті Дніпропетровськ;
10. нежитлового приміщення № 16 в будинку № 60 по вул. Запорізьке шосе в місті Дніпропетровськ;
11. нежитлового приміщення № 201 в будинку № 38 по вул. Героїв Сталінграду в місті Дніпропетровськ;
12. нежитлового приміщення № 601 в будинку № 40 блок № 7 по вул. Запорізьке шосе в місті Дніпропетровськ;
13. нежитлового приміщення № 561 в будинку № 48 корп. 3 по вул. Запорізьке шосе в місті Дніпропетровськ.
При цьому, ані судом першої, ані судом апеляційної інстанції не було досліджено та зазначено площу кожного з цих об'єктів та здійснено аналітичне співставлення останніх з тими об'єктами нерухомості, що були предметом дослідження в межах інших справ.
Здійснивши комплексний аналіз скарги прокурора, протоколів біржових торгів (договорів купівлі-продажу) й судових рішень у інших справах, на яких ґрунтується позиція судів попередніх інстанцій, мною складена узагальнююча таблиця невідповідностей спірного майна.
нежитлове приміщення № 5 поз. 14, 16, 19 в будинку № 18б по вул. Макарова, 117,3 кв.м. відсутнє відсутнєнежитлове приміщення № 5 поз. ??? в будинку № 18б по вул. Макарова, 117,3 кв.м. 117,3 кв.м
нежитлове приміщення А-14 № 361 в будинку № 71 блок № 3 по вул. Робочій, 161,2 кв.м. відсутнє відсутнєнежитлове приміщення ? № 361 в будинку № 71 блок № 3 по вул. Робочій, ? кв.м.Звіт про незалежну оцінку - 166,3 кв.м.
нежитлове приміщення № 390 в будинку № 73 блок № 4 по вул. Робочій, 133 кв.м. відсутнє відсутнєнежитлове приміщення № 390 в будинку № 73 блок № 4 по вул. Робочій, ? кв.м. 133 кв.м.
нежитлове приміщення № 3 в б. № 1 корп. № 3 по пров. Джинчарадзе, 47,2 кв.м. відсутнє відсутнєнежитлове приміщення № ? в б. № 1 корп. № 3 по пров. Джинчарадзе, 57,70 кв.м. 47,2 кв.м.
нежитлове приміщення № 269 в буд. № 4 ж/м Червоний Камінь, 101,1 кв.м. відсутнє відсутнєнежитлове приміщення № 269 в буд. № 4 ж/м Червоний Камінь, 102 кв.м. 101,0 кв.м.
нежитлове приміщення № 155 в будинку № 4 блок № 3 по вул. Савкіна, 73,6 кв.м. відсутнє відсутнєнежитлове приміщення № 155 в будинку № 4 блок № 3 по вул. Савкіна, 90,50 кв.м. 88,6 кв.м.
нежитлове приміщення № 67 в б. № 99 по вул. Робочій, 440,7 кв.м. відсутнє відсутнєнежитлове приміщення № 67 в б. № 99 по вул. Робочій, 472,2 кв.м. 440,7 кв.м.
нежитлове приміщення № 68 в б. № 89 по вул. Робочій, 227,9 кв.м. відсутнє відсутнєнежитлове приміщення № 68 в б. № 89 по вул. Робочій, 243,40 кв.м. 227,9 кв.м.
нежитлове приміщення № 157 в буд. № 8 по вул. Савкіна, 79,4 кв.м. відсутнє відсутнєнежитлове приміщення № 157 в буд. № 8 по вул. Савкіна, 82,0 кв.м. 79,4 кв.м.
нежитлове приміщення № 16 в б. № 60, корп. 5 по вул. Запорізьке шосе, 72,4 кв.м. відсутнє відсутнєнежитлове приміщення № 16 в б. № 60, корп. 5 по вул. Запорізьке шосе, 66,90 кв.м. 72,4 кв.м
нежитлове приміщення № 201 в будинку № 38 по вул. Героїв Сталінграду, 378 кв.м. відсутнє відсутнєнежитлове приміщення № 201 в буд. № 38, вул. Героїв Сталінграду, 447,1 кв.м. 378 кв.м.
нежитлове приміщення № 601 в буд. № 40 блок № 7 по вул. Запорізьке шосе, 151,2 кв.м. відсутнє відсутнєнежитлове приміщення № 601 в буд. № 40 блок № 7 по вул. Запорізьке шосе, 124,20 кв.м. 151,7 кв.м.
нежитлове приміщення № 561 в будинку № 48 корп. 3, вул. Запорізьке шосе, 60,7 кв.м. відсутнє відсутнєнежитлове приміщення № 561 в будинку № 48 корп. 3, вул. Запорізьке шосе, 62,50 кв.м. 60,6 кв.м.
Однак, на існуючі та досить очевидні розбіжності в ідентифікаційних ознаках об'єктів спірного майна, суди попередніх інстанцій, як і суд касаційної інстанції уваги не звернули, фактично їх ігноруючи.
Тобто питання щодо невідповідності ознак об'єктів нерухомості взагалі не були предметом дослідження під час встановлення факту незаконного включення цього майна до ліквідаційної маси боржника. Тоді як виключно після встановлення чітких ознак об'єкта нерухомості, можна дійти висновку про включення саме цього майна до ліквідаційної маси.
Також варто зазначити, що під час прийняття постанови окружного адміністративного суду у справі № 804/53/15, боржник, як суб'єкт стосовно якого суд вирішив питання про його права та обов'язки, у якості учасника провадження не залучався.
Відтак, факт незалучення боржника, як учасника справи під час прийняття вищезазначеного рішення та відсутність спірного майна серед предмета дослідження, виключає можливість використання встановлених в межах такої справи обставин на підставі ст. 35 ГПК України, оскільки останні не мають правовстановлючої сили для спірних правовідносин.
Крім того, судами попередніх інстанцій не було досліджено й рішення сесії Дніпропетровської міської ради № 41/22 від 28.03.2012 яким було затверджено проміжний ліквідаційний баланс КЖЕП "Південне" та яке міститься в матеріалах справи (т. 1 а.с. 8).
При цьому зазначене рішення може свідчити про обізнаність власника майна стосовно того, що спірне майно, яке увійшло до проміжного ліквідаційного балансу буде відчужене в ліквідаційній процедурі, а кошти від його продажу підуть на погашення вимог кредиторів боржника.
З березня 2012 року обставини у цій справі, зокрема щодо законності включення у ліквідаційну масу боржника спірного майна, змінилися оскільки така дія, вочевидь, була вчинена ліквідатором боржника за попереднім погодженням Дніпропетровської міської ради, відтак об'єкти нерухомості знаходилися на балансі боржника на законних підставах.
Окремо варто зауважити, що як зазначалося вище, ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2013 у цій справі відмовлено у задоволенні скарги КП "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпропетровської міської ради на дії ліквідатора боржника Барановського О.М. щодо незаконного включення до ліквідаційної маси спірного майна (об'єктів нерухомості). Так місцевий господарський суд у мотивувальній частині ухвали від 04.07.2013 зазначив, що ліквідатор боржника правомірно включив спірні об'єкти нерухомого майна до ліквідаційної маси, оскільки вони були закріплені за боржником на праві повного господарського відання та підлягають реалізації при здійсненні ліквідаційної процедури останнього.
Разом з тим вказане рішення від 04.07.2013 в апеляційному чи касаційному порядках не переглядалося, відтак згідно ст. 85 ГПК України набрало законної сили.
Отже, господарський суд Дніпропетровської області встановив факт правомірності включення ліквідатором спірного майна до ліквідаційної маси ще у 2013 році в межах цієї справи про банкрутство, у зв'язку з чим факти, встановлені у цьому рішенні не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони (ч. 2 ст. 35 ГПК України).
Таким чином, касаційна інстанція, залишаючи без змін ухвалу від 28.07.2016 та постанову від 22.03.2017 спричинила ситуацію за якої у даній справі існують два протилежних рішення стосовно приналежності права боржника на спірні об'єкти нерухомості.
Крім того, ні прокурор, фактично звертаючись з заявою про визнання результатів аукціону недійними, ні суди попередніх інстанції, задовольняючи її в повному обсязі не вказують про будь-які порушення порядку організації та проведення біржових торгів у цій справі.
Разом з тим, згідно ч. 3 ст. 30 Закону про банкрутство чітко визначено, що порядок проведення конкурсу (аукціону) визначається згідно із Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)".
Частиною 2 ст. 20 вказаного Закону про малу приватизацію регламентовано, що істотні порушення правил оголошення та проведення аукціону можуть бути підставою для визнання судом недійсними угод, укладених на аукціоні.
Отже, підставами для визнання недійсними аукціону, як самостійного правочину, є виключно порушення встановлених законодавством правил його проведення, зокрема процедури підготовки проведення аукціону, проведення та оформлення результатів.
Що стосується питання правомірності включення майна до ліквідаційної маси, то воно не стосується питання визнання аукціону недійсним.
Більше того, сам по собі аукціон та його результат не є підставою для відчуження майна боржника, а є лише передумовою для укладення між переможцем та боржником відповідного правочину - договору купівлі-продажу майна та подальшого оформлення правовстановлюючих документів про право власності на придбане майно. Тобто аукціон є лише засобом досягнення результату у вигляді відчуження майна боржника, а договір купівлі-продажу є юридичним фактом, що підтверджує відчуження майна.
Однак, судді Вищого господарського суду України в категорії справі щодо банкрутства комунальних підприємств у м. Дніпропетровськ чомусь, знову ж таки відходять від своєї позиції.
Також звертає увагу та обставина, що фактичне відчуження майна мало місце не 27.12.2012, а у травні-липні 2013 року, що за словами представника ТОВ "Регіонінвестгрупп" було пов'язано з оформленням необхідних правовстановлюючих документів для відчуження спірного майна, хоча суто юридично це майно було закріплене за боржником ще 28.03.2012 на підставі рішення міської ради про затвердження проміжного ліквідаційного балансу боржника.
Окремо слід зазначити, що задача з'ясування активу та пасиву боржника, у тому числі які саме активи перебувають на балансі боржника ставиться перед судом саме на етапі визнання боржника банкрутом та відкриття щодо нього ліквідаційної процедури. Оскільки у випадку якщо майна боржника не вистачає на покриття судових витрат, справа може бути припинена.
У даному випадку садам на етапі визнання боржник банкрутом слід було встановити яке саме майно увійшло до ліквідаційної маси КЖЕП "Південне". А обставина наявності спірного майна на балансі боржника обумовила можливість порушення щодо нього ліквідаційної процедури.
Якщо ж власник вважає, що його майно незаконно включено до ліквідаційної маси, то він мав оскаржувати постанову господарського суду Дніпропетровської області від 21.06.2012 у справі № 34/5005/4591/2012 про банкрутство КЖЕП "Південне". Крім того, після її ухвалення та внесення до Єдиного державного реєстру судових рішень, факт включення спірного майна до ліквідаційної маси боржника став загальновідомим.
Як вбачається, у даній справі, постанова від 21.06.2012 Дніпропетроською міською радою оскаржена не була, у зв'язку з чим, власник майна позбавив себе можливості оскаржувати обставини правомірності включення спірного майна до ліквідаційної маси КЖЕП "Південне". При цьому вказана постанова могла бути переглянута тільки за нововиявленими обставинами.
Однак суди попередніх інстанцій у порушення вимог ст. ст. 47, 43 ГПК України вказаних вище обставин не дослідили та не надали їм відповідної правової оцінки, що свідчить про неповноту дослідження у справі про банкрутство КЖЕП "Південне" Дніпропетровської міської ради.
На підставі наведеного вище вважаю, що касаційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю "Регіонінвестгрупп" підлягала задоволенню частково, ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2016 та постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.03.2017 скасуванню, а справа № 34/5005/4591/2012 в цій частині направленню на новий розгляд до місцевого господарського суду.
Суддя Вищого господарського
суду України Б.М. Поляков