ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2017 справа № 908/3483/14

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:Склярук О.І., Будко Н.В. , Радіонова О.О. ,
секретар судового засідання за участю представників сторін: від апелянта: від боржника: від кредиторів: Полякова А.О. не з'явився не з'явився не з'явилися
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", м. Київ
на ухвалу господарського суду Запорізької області
від11.05.2017
у справі№ 908/3483/14 (суддя Ніколаєнко Р.А.)
за заявою боржникаТовариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький завод побутової техніки", м. Запоріжжя
пробанкрутство

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 11.05.2017р. у справі №908/3483/14 залишено без розгляду клопотання ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі обласного відділення ПАТ "Промінвестбанк" в м.Запоріжжя про усунення голови ліквідаційної комісії Сагайдачного Д.В. від виконання повноважень ліквідатора ТОВ "Запорізький завод побутової техніки". Затверджено звіт ліквідатора про здійснення та відшкодування витрат, звіт по справі та ліквідаційний баланс банкрута - товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький завод побутової техніки". Ліквідовано банкрута - товариство з обмеженою відповідальністю "Запорізький завод побутової техніки". Припинено провадження у справі.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження та з апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Запорізької області від 11.05.2017р. у справі № 908/3483/14, в якій просить скасувати вказану ухвалу та справу направити до господарського суду Запорізької області на стадію ліквідаційної процедури.

Доводи апеляційної скарги мотивовані: заставне майно, що перебуває у заявника апеляційної скарги відповідно до договору застави майна від 06.06.2008р. №0/З та додаткового договору №1 від 29.05.2009р. до договору застави, ліквідатором не було реалізовано та не були погашенні кредиторські вимоги банку; не направлення ліквідатором до Державного комічного агентства України, ДП «Головний інформаційно-обчислювальний центр Державної адміністрації залізничного транспорту України», Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Запорізькій області, Державної служби інтелектуальної власності України запитів щодо з'ясування наявності чи відсутності у банкрута майна.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 02.06.2017р. у справі №908/3483/14 відновлено пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження та прийнято апеляційну скаргу до провадження.

У зв'язку з перебуванням головуючого судді Мартюхіної Н.О. у відпустці на день розгляду справи Розпорядженням в.о. керівника апарату Донецького апеляційного господарського суду від 19.06.2017р. № 1047 було призначено повторний автоматичний розподіл справи №908/3483/14.

Згідно протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 19.06.2017р. було сформовано склад колегії судді: Склярук О.І. - головуючий суддя та члени колегії суддів - Агапов О.Л., Радіонова О.О.

Ухвалою апеляційного суду від 19.06.2017р. розгляд справи відкладено на 03.07.2017р.

Через перебування у відпустці судді Агапова О.Л. згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 30.06.2017р. замість судді Агапова О.Л. до складу колегії суддів введено суддю Будко Н.В.

20.06.2017р. до Донецького апеляційного господарського суду від ліквідатора ТОВ «Запорізький завод побутової техніки» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими, оскільки апелянт не є заставним кредитором у справі, що підтверджується постановою Донецького апеляційного господарського суду від 12.04.2016р. у справі №908/3483/14. Реалізація майна банкрута здійснювалась окремо, так як на аукціоні 02.03.2015р. не виявилося можливим реалізувати майно як цілісний майновий комплекс. Початкова ціна визначалася на підставі звіту про експертну оцінку.

У судове засідання представники учасників у справі про банкрутство не з'явилися, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Оскільки ухвалами Донецького апеляційного господарського суду від 02.06.2017р., 19.06.2017р. явка сторін не була визнана обов'язковою, судова колегія вважає за можливим розглянути справу за відсутністю учасників справи про банкрутство.

Відповідно до ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження (ст. 102 ГПК України).

Дослідивши обставини справи, апеляційну скаргу, судова колегія зазначає наступне.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 22.09.2014р. у справі №908/3483/14 прийнято заяву ТОВ «Запорізький завод побутової техніки» про порушення провадження у справі про банкрутство на підставі ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон про банкрутство).

Ухвалою від 01.10.2014р. господарський суд Запорізької області порушив провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький завод побутової техніки", ввів мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Постановою від 13.10.2014р. у справі № 909/3483/14 суд першої інстанції визнав боржника - ТОВ "Запорізький завод побутової техніки" банкрутом, відкрив ліквідаційну процедуру; ліквідатором призначив голову ліквідаційної комісії Сагайдачного Д.В. та зобов'язав оприлюднити на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про визнання банкрутом ТОВ "Запорізький завод побутової техніки" і відкриття ліквідаційної процедури.

На сайті Вищого господарського суду України 21.10.2014р. розміщено повідомлення за №10262 про визнання боржника ТОВ "Запорізький завод побутової техніки" банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 11.12.2014р. затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ "Запорізький завод побутової техніки", до якого включено вимоги: Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області у сумі 34 585,83 грн. - 3 черга задоволення; Дочірнього підприємства "Техногран" Товариства з обмеженою відповідальністю "Акшен" у сумі 773 600,00 грн. - 4 черга задоволення та 1 218,00 грн. - 1 черга задоволення; Публічного акціонерного товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі обласного відділення ПАТ "Промінвестбанк" в м. Запоріжжя у сумі 17 571 101,27 грн., які віднесено: 1 218,00 грн. - 1 черга, 10 857 755,99 грн. - 4 черга; 6 712 127,28 грн. - 6 черга; Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Запоріжжі у сумі 1 114 118,90 грн. - 2 черга; ОСОБА_7 у сумі 312 198,10 грн. - 4 черга та 1 218,00 грн. 1 черга.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 16.03.2015р. зобов'язано Запорізьку філію ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та ФОП ОСОБА_8 за участю Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ передати ліквідатору Сагайдачному Д.В. майно ТОВ "Запорізький завод побутової техніки", яке було передано їм на забезпечення згідно актів опису від 16.06.2014р., від 17.09.2014р. та від 18.09.2014р. в рамках виконавчих проваджень №42384581, №42384330, №42384438. Скасовано застави та арешти майна - ТОВ "Запорізький завод побутової техніки" записи, які містяться в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Ухвалою місцевого господарського суду від 05.08.2015р. зобов'язано Орджонікідзевський ВДВС Запорізького міського управління юстиції скасувати арешт транспортних засобів банкрута - ТОВ "Запорізький завод побутової техніки", а саме: ГАЗ 5312, держ.номер НОМЕР_1 р.в. 1992, колір - зелений та ЗАЗ 110247, держ.номер 21440НР, р.в. 2001, колір зелений, накладений згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №40545047 від 15.11.2013р. та постанови про розшук майна боржника ВП №40545047 від 25.02.2014р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 23.12.2015р. відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «Дельта Банк» про визнання кредиторських вимог у сумі 3068308,72 грн. Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 12.04.2016р. у справі №908/3483/14 ухвалу суду першої інстанції від 23.12.2015р. скасовано, заяву ПАТ «Дельта Банк» задоволено частково та визнано банк кредитором у цій справі на загальну суму 3068308,72 грн. у 6-ту чергу задоволення. В касаційному порядку постанова апеляційного суду не переглядалася.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 11.05.2017р. затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс, ліквідовано банкрута - ТОВ "Запорізький завод побутової техніки", припинено провадження у справі № 908/3483/14.

Ухвала суду мотивована тим, що під час здійснення ліквідаційної процедури у справі №908/3483/14 ліквідатором здійснено усі заходи щодо розшуку майна банкрута, його реалізації, погашення кредиторських вимог. За результатами проведення ліквідаційної процедури у банкрута не залишилось майна, за рахунок якого можливо погасити кредиторські вимоги. З урахуванням зазначеного суд першої інстанції дійшов висновку про можливість затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу, оскільки у банкрута не залишилося майна для здійснення статутної діяльності, припинив провадження у справі; вимоги, що залишились не задоволеними визнав погашеними.

Повторно переглядаючи справу у відповідності до ст. 101 ГПК України, перевіривши матеріали справи, дослідивши правильність застосування господарський судом норми матеріального та процесуального права, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу є за своєю правовою природою судовим рішенням, яке підсумовує хід ліквідаційної процедури, в якому необхідно повно відобразити обставини, що мають значення для даної справи (вчинення належних дій по виявленню активів та пасивів боржника, зокрема, виявлення ліквідатором кредиторів та дотримання їх процесуальних прав під час розгляду їх грошових вимог, доведення неможливості відновлення платоспроможності боржника внаслідок вжитих ліквідатором заходів, доведення неможливості задоволення визначених ліквідатором вимог кредиторів з наслідками його ліквідації), висновки суду про встановлені обставини і їх правові наслідки повинні бути вичерпними, відповідати дійсності та підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Звіт ліквідатора та поданий ним ліквідаційний баланс є підсумковими документами, які підтверджують належне проведення ліквідатором всіх заходів ліквідаційної процедури, повне вчинення ним дій по виявленню кредиторів та активів боржника, за результатом розгляду яких суд приймає рішення про можливість відновлення платоспроможності боржника або встановлює неможливість задоволення вимог конкретних кредиторів та приймає рішення про його ліквідацію та припинення провадження у справі.

Перевіривши здійсненням ліквідатором заходів щодо завершення справи про банкрутство ТОВ «Запорізький завод побутової техніки» на стадії ліквідаційної процедури, апеляційний суд виявив недотримання з боку ліквідатора вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом».

Згідно з ч.1 ст.46 Закону про банкрутство після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються: відомості за результатами інвентаризації майна боржника та перелік ліквідаційної маси; відомості про реалізацію об'єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу; копії договорів купівлі-продажу та акти приймання-передачі майна; реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів; довідка архівної установи про прийняття документів, які відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню.

Наданий до господарського суду Запорізької області звіт ліквідатора (вх.№0806/11713 від 11.05.2017р.) не містить доказів проведення інвентаризації майна банкрута.

Колегія суддів не приймає як належний доказ щодо проведення оцінки виявленого майна боржника «Зведена таблиця вартості активі ТОВ «Запорізький завод побутової техніки», на якому міститься напис «Оцінювач ОСОБА_9», оскільки з урахуванням вимог ст.12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» належним доказом визначення вартості майна товариства є звіт про оцінку. Такий звіт про оцінку майна ТОВ «Запорізький завод побутової техніки» в матеріалах справи відсутній.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону про банкрутство ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження:

- приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження;

- виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута;

- проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута;

- аналізує фінансове становище банкрута;

- виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута;

- очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу;

- пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості;

- вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб;

- продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом, тощо.

Майно, яке підлягає реалізації у ліквідаційній процедурі, оцінюється ліквідатором. Початковою вартістю цілісного майнового комплексу є сукупність визнаних у встановленому цим Законом порядку вимог кредиторів (ч.1 ст. 43 Закону про банкрутство).

Статтею 44 Закону про банкрутство встановлено, що після проведення інвентаризації та оцінки майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута такими способами: - проведення аукціону; - продаж безпосередньо юридичній або фізичній особі. Вибір способів продажу активів здійснюється ліквідатором з метою забезпечення його відчуження за найвищою ціною. Ліквідатор організовує проведення аукціону з продажу активів банкрута з урахуванням вимог цього Закону.

Нормами статті 49 Закону про банкрутство встановлено, що продаж майна боржника в провадженні у справі про банкрутство здійснюється шляхом проведення аукціону; суб'єктами аукціону є замовник (ліквідатор), організатор та учасники; організатор аукціону - це визначена замовником фізична або юридична особа, що має ліцензію на проведення торгів і з якою замовник аукціону уклав договір на проведення аукціону.

Згідно з ч. 1 ст. 58 вказаного закону організатор аукціону не пізніше як за 15 робочих днів до дня початку аукціону оприлюднює на веб-сайті державного органу з питань банкрутства та Вищого господарського суду України оголошення про проведення аукціону, а також письмово повідомляє про проведення аукціону власника майна, замовника та інших осіб, визначених замовником.

Вимоги до змісту оголошення про проведення аукціону на веб-сайті встановлені у статті 59 Закону про банкрутство.

Як вбачається з матеріалів справи, у своєму звіті ліквідатор посилається, що 02.03.2015р. було опубліковано оголошення про проведення 03.04.2015р. аукціону з продажу цілісного майнового комплексу, який не відбувся.

Проте, в порушення вищевказаних норм законодавства до матеріалів справи ліквідатором не надано договору укладеного з організатором на проведення вказаного аукціону з продажу майна банкрута (це унеможливлює дослідити його умови на предмет можливості зниження початкової ціни, можливості проведення повторного та другого повторного аукціону тощо); не надано оголошення від 02.03.2015р. на проведення аукціону та судом першої інстанції не перевірено відповідність змісту цього оголошення приписам ст. 59 названого закону.

Крім того, ліквідатор у своєму звіті посилається, що даний аукціон не відбувся, однак відповідного рішення організатора аукціону з урахуванням вимог ст. 55 Закону про банкрутство не надано до матеріалів справи. Місцевим господарським судом при розгляді та затвердженні звіту ліквідатора не з'ясовано даний факт та не надано відповідної оцінки.

До звіту ліквідатором надано витяг з сайту (а.с.17 т.6) про оприлюднення 30.04.2015р. оголошення про проведення аукціону з продажу майна ТОВ «Запорізький завод побутової техніки», призначеного на 05.06.2015р. Але текст даного оголошення у матеріалах справи також відсутній та не можливо встановити його відповідність вимогам ст. 59 Закону про банкрутство, в тому числі щодо посилання на проведення повторного аукціону з огляду на норми ч. 3 ст. 59 цього закону. Також відсутнє повідомлення щодо результатів проведення 05.06.2015р. аукціону. Цей факт не перевірено судом першої інстанції та не надано ніякої правової оцінки.

Також колегією суддів апеляційного суду встановлено, що в порушення вимог ч.7 ст.41 Закону про банкрутство ліквідатор не вжив усіх заходів щодо закриття відкритих рахунків, а саме: у справі №908/3483/14 відсутні докази закриття рахунків №4 в АТ «Метабанк», №1129 в Філії Запорізького обласного відділення АТ «Ощадбанк».

Зі звіту ліквідатора, наданого до суду першої інстанції, вбачається, що ним виявлена дебіторська заборгованість у розмірі 51,0 тис.грн., яку було списано через сплив позовної давності.

Але в підтвердження виявленої дебіторської заборгованості ліквідатором до звіту взагалі не надано підтверджуючих доказів, а також не підтверджено документально факт її списання.

При цьому, суд апеляційний інстанції вважає безпідставними такі дії ліквідатора щодо її списання, оскільки з огляду на вимоги ч.2 ст. 41 Закону про банкрутство основним обов'язком ліквідатора є вжиття заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості, яка підлягає включенню до ліквідаційної маси та за рахунок якої задовольняються вимоги кредиторів. Зокрема, такі дії ліквідатора можуть виражатися, як направлення претензії у відповідності до ст.ст. 6, 7 ГПК України, так й подання позову.

Відповідно до вимог статті 41 Закону про банкрутство на ліквідатора покладено обов'язок щодо вжиття заходів по збереженню майна банкрута.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.11.2014р. між ТОВ «МКМ Запоріжжя» (зберігач) та ТОВ «Запорізький завод побутової техніки» (поклажодавець) укладено договір відповідального зберігання (а.с.70-72 т.6). За умовами п.1.1 цього договору в порядку та на умовах, визначених цим договором, зберігач зобов'язується за плату зберігати товар, переданий йому поклажодавцем, і повернути цей товар останньому у схоронності; перелік переданого майна, кількість і оцінка визначену в додатку до даного договору (п.1.2); відповідальне зберігання є платним і становить 18752,20 грн. (п.1.3). Строк дії цього договору протягом одного року з моменту його підписання (п.6.2). Тобто договір чинний до 03.11.2015р.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в матеріалах справи взагалі відсутній додаток до договору відповідального зберігання від 03.11.2014р. та не можливо встановити яке майно банкрута передавалося на зберігання ТОВ «МКМ Запоріжжя». Також є не сприйнятливим той факт, що перебуваючи в стадії ліквідаційної процедури ТОВ «Запорізький завод побутової техніки» ліквідатор, який має діяли в інтересах кредиторів та мінімізувати витрати на проведення ліквідаційної процедури, погодився з ціною за договором зберігання у розмірі 18752,20 грн., при цьому не обґрунтувавши з чого вирахувано таку ціну за договором.

Також не можливо встановити за актом виконаних робіт від 10.05.2015р. до договору відповідального зберігання від 03.11.2014р. яке майно було передано банкруту, чи у повному обсязі. Цей факт не перевірено господарським судом Запорізької області при розгляді звіту ліквідатора, а отже суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про затвердження звіту ліквідатора про витрати на проведення ліквідаційної процедури.

З матеріалів справи вбачається, що 04.06.2015р. між ТОВ «МКМ Запоріжжя» (виконавець) та ТОВ «Запорізький завод побутової техніки» (замовник) укладено договір №1/А на надання послуг з підготовки документації до передачу в архівні установи (а.с.74-75 т.6). За умовами п.1.1 цього договору виконавець зобов'язується за плату виконати підготовку первинних документів замовника, що підлягають тривалому обов'язковому зберіганню, до передачі в державні архівні установи. Однак, доказів, які б підтверджували об'єм виконаних робіт, які саме документи підготовлені до передачі в архів, матеріали справи не містять. Також не обґрунтовано визначену ціну за виконані послуги - 84500,00 грн., з чого саме виходили сторони (за який обсяг робіт (послуг) встановлюючи таку ціну договору. Це свідчить про збільшення витрат на проведення ліквідаційної процедури та погіршує становище кредиторів (можливість погашення вимог).

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що ліквідатором не належним чином здійснювалися повноваження в процесі ліквідаційної процедури, чим порушено вимоги Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Окрім зазначеного вище, враховуючи те, що ані ухвала про порушення провадження у справі про банкрутство, ані постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури у даній справі по суті в апеляційному порядку не переглядалось, здійснюючи апеляційне провадження з перегляду згаданої ухвали місцевого суду, Донецький апеляційний господарський суд, виходячи з приписів ч.2 ст.101 ГПК України та користуючись повноваженнями, передбаченими вказаними нормами, дійшов висновку про необхідність надання правової оцінки, у тому числі і обставинам та підставам порушення та здійснення провадження у даній справі про банкрутство.

Про необхідність надання відповідної оцінки під час апеляційного перегляду ухвали про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу, ліквідацію банкрута та припинення провадження у справі про банкрутство, наголошував Вищий господарський суд України у постанові від 14.06.2017р. у справі №904/10969/15.

Відповідно до ч.2 ст.4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Згідно з ч.1 ст. 95 Закону про банкрутство, якщо вартості майна боржника - юридичної особи щодо якого прийнято рішення про ліквідацію недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язана звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи.

Обов'язковою умовою звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство є дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України.

Такий порядок передбачений ст. 105, ч.3 ст.110, ст.111 ЦК України, норми яких містять загальні положення про ліквідацію юридичної особи (суб'єкта господарювання).

Особлива процедура, що передбачена ст.95 Закону про банкрутство випливає з процедури добровільної ліквідації юридичної особи, тобто ліквідації юридичної особи за рішенням її учасників (власників) або органу уповноваженого на це установчими документами.

У зв'язку з цим необхідними передумовами для звернення із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника в порядку ст.95 Закону про банкрутство є дотримання вимог цивільного та господарського законодавства щодо добровільної ліквідації юридичної особи.

Такі передумови полягають у наступному: прийняття рішення власником майна (або органом, уповноваженим управляти майном) боржника про звернення боржника до господарського суду із заявою; проведення аналізу боржника у вигляді проведення інвентаризації наявного майна (у тому числі переданого у заставу майна), його належної оцінки та оцінки грошових коштів на рахунках боржника, аналіз пасивів боржника шляхом публікації оголошення згідно з вимогами ч. 2, 5 ст.105 ЦК України, а також повідомлення явних кредиторів персонально у письмовій формі про ліквідацію юридичної особи боржника з метою виявлення кредиторів та встановлення повного обсягу кредиторської заборгованості, у тому числі по податку, зборах (обов'язкових платежах) проведення аналізу активів та пасивів боржника є підставою складання проміжного ліквідаційного балансу, який додається до заяви боржника відповідно до п.3 ст.11 Закону про банкрутство; повідомлення органу державної податкової служби про ліквідацію підприємства відповідно до ч.7 ст.111 ЦК України.

Дотримання визначених вимог та сукупність вказаних дій із додаванням доказів їх проведення є підставою для звернення ліквідатора (ліквідаційної комісії) із заявою про порушення справи про банкрутство в порядку ст.95 Закону про банкрутство, а докази на підтвердження всіх цих передумов для порушення провадження в порядку цієї статті подаються саме на момент звернення боржника із відповідною заявою.

З матеріалів справи вбачається, що з урахуванням вимог ч. 1 ст. 105 ЦК України 04.07.2014р. загальними зборами учасників ТОВ "Запорізький завод побутової техніки" прийнято рішення про припинення господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький завод побутової техніки" у зв'язку з ліквідацією підприємства та призначено головою ліквідаційної комісії Сагайдачного Д.В. та членом ліквідаційної комісії ОСОБА_7 (протокол №1 зборів учасників від 04.07.2014р. - а.с.17 т.1).

В Бюлетені державної реєстрації №289 (19) від 17.07.2014р. розміщено публікацію про прийняте рішення ТОВ "Запорізький завод побутової техніки" про припинення товариства, строк звернення з кредиторськими вимогами - 17.09.2014р.

Колегія суддів звертає увагу на те, що до заяви про порушення провадження у справі ТОВ "Запорізький завод побутової техніки" не додано витягу (довідки) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо внесення державним реєстратором запису про прийняття рішення засновниками про припинення товариства.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 111 ЦК України ліквідаційна комісія (ліквідатор) вживає заходів щодо інвентаризації майна юридичної особи, що припиняється, а також майна її філій та представництв, дочірніх підприємств, господарських товариств, а також майна, що підтверджує її корпоративні права в інших юридичних особах, виявляє та вживає заходів щодо повернення майна, яке перебуває у третіх осіб. У випадках, установлених законом, ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує проведення незалежної оцінки майна юридичної особи, що припиняється.

Станом на момент прийняття рішення про припинення діяльності ТОВ «Запорізький завод побутової техніки» (04.07.2014р.) діяла Інструкція по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 11.08.1994р. №69 зі змінами. Відповідно до пп. ж) п.3 даної Інструкції проведення інвентаризації є обов'язковим у разі ліквідації підприємства. За результатами проведення інвентаризації складається акт, відомість результатів перевірки тощо.

В порушення вказаних норм законодавства, до заяви про порушення провадження у справі боржником взагалі не надано доказів проведення інвентаризації. Отже, ліквідаційною комісією не вжито належних заходів щодо проведення інвентаризації майна юридичної особи, що припиняється, а також належним чином не виявлено майна боржника. Такими заходами можуть бути отримання відповідних витягів з реєстрів відповідно до Законів України «Про Державний земельний кадастр», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

До заяви про порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький завод побутової техніки" не додано доказів реєстрації (або її відсутності) прав за боржником, зокрема, відсутні витяги із Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, державного реєстру обтяжень рухомого майна, відомостей щодо наявності (відсутності) у боржника рухомого майна (транспортних засобів, сільськогосподарської техніки тощо), відсутні відомості із ЄДР юридичних та фізичних осіб - підприємців щодо того, чи є боржник засновником, учасником інших юридичних осіб (наявність корпоративних прав), що свідчить про неналежне виконання ліквідаційною комісією обов'язку з інвентаризації майна юридичної особи та суперечать ст. 95 Закону, оскільки лише після проведення незалежної оцінки майна юридичної особи, що ліквідується, можливе складання проміжного ліквідаційного балансу.

До заяви про порушення провадження у справі про банкрутство додані: довідка №3 про дебіторську заборгованість станом на 18.09.2014р., довідка №5 про відкриті рахунки в банківських установах від 18.09.2014р., довідка №6 про майно, що є обтяженим станом на 18.09.2014р., довідка №7 про перелік наявного майна станом на 18.09.2014р., які підписані головою ліквідаційної комісії (ліквідатором) боржника.

Документів, які б достеменно підтверджували дані, зазначені в цих довідках ліквідатора боржника, до суду не надано.

Колегія суддів вважає, що лише після проведення інвентаризації всього майна підприємства, його належної оцінки та оцінки грошових коштів на рахунках боржника, а також вжиття всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості підприємства-боржника, можливо встановити, що активів підприємства недостатньо для задоволення вимог кредиторів та наявність підстав для звернення до господарського суду з заявою про порушення справи про банкрутство боржника.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Відповідно до ч.3 ст. 111 ЦК України під час проведення заходів щодо ліквідації юридичної особи до завершення строку пред'явлення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) закриває рахунки, відкриті у фінансових установах, крім рахунка, який використовується для розрахунків з кредиторами під час ліквідації юридичної особи.

Згідно з пунктом 11.16 Порядку обліку платників податків та зборів, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України № 1588 від 09.12.2011р. (в редакції на момент прийняття рішення про ліквідацію), належним доказом наявності відкритих /закритих рахунків у боржника є Довідка ДПІ по розрахункових рахунках боржника в банківських установах, розміру залишку коштів та їх закриття.

В матеріалах справи відсутні докази звернення голови ліквідаційної комісії (ліквідатором) до відповідного контролюючого органу щодо отримання переліку рахунків юридичної особи боржника та відомостей про їх закриття.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що боржником до заяви про порушення провадження у справі про банкрутство надано довідку №5 про відкриті рахунки в банківських установах від 18.09.2014р. (а.с.56 т.1), де зазначено про наявність відкритих чотирьох рахунків в АТ «Метабанк» та одного рахунку в АТ «УкрСиббанк».

Однак як свідчать матеріали справи, під час здійснення ліквідаційної процедури у справі №908/3483/14 Запорізькою об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Запорізькій області до листа від 28.02.2017р. було додано відомості про наявні у боржника рахунки (а.95 т.5), згідно до яких на момент звернення до господарського суду із заявою про порушення провадження у справі у ТОВ «Запорізький завод побутової техніки» було відкрито 12 рахунків.

За таких обставин, довідка №5 про відкриті рахунки в банківських установах від 18.09.2014р. не може вважатися належним та допустимим доказом, що підтверджує наявність у ТОВ «Запорізький завод побутової техніки» лише цих відкритих банківських рахунків, оскільки по-перше, відомості складені не уповноваженим державним органом; по-друге, не спростовує відсутність інших відкритих рахунків.

Також Донецький апеляційний господарський суд зазначає про те, що до заяви про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ «Запорізький завод побутової техніки» не надано виписку по відкритим рахунках під час здійснення досудової ліквідації товариства та наявність чи відсутність на них грошових коштів, які підлягають включенню до ліквідаційної маси.

Крім того, боржником не надано належних доказів щодо наявності (відсутності) у касі товариства грошових коштів.

Частиною 7 статті 111 ЦК України встановлено, що для проведення перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості зі сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує своєчасне надання органам доходів і зборів та Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування документів юридичної особи (її філій, представництв), у тому числі первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку.

Статтею 78 Податкового кодексу України передбачено порядок проведення документальних позапланових перевірок, зокрема, відповідно до підпункту 78.1.7 документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Матеріали справи не містять доказів надання ліквідатором боржника до органів доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування документів підприємства, у тому числі первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку, для проведення відповідних перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості зі сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та страхових коштів, а також доказів проведення контролюючим органом відповідних позапланових перевірок боржника.

Згідно з ч.10 ст. 111 ЦК України до затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає та подає органам доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітність за останній звітний період.

До заяви про порушення справи про банкрутство, в порушення наведеної правової норми, не було додано доказів складання та подання органам доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітності за останній звітний період.

Наведене свідчить про недотримання ліквідаційною комісією приписів частин 7 та 10 статті 111 ЦК України щодо добровільної ліквідації боржника та позбавило органи державної податкової служби та Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування можливості проведення перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості зі сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування та права заявити свої претензії боржнику (за їх наявності) в досудовій процедурі ліквідації боржника.

Відповідно до ч.8 ст. 111 ЦК України ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Колегією суддів встановлено, що згідно протоколу №2 зборів учасників боржника від 18.09.2014р. було розглянуто та затверджено проміжний ліквідаційний баланс ТОВ «Запорізький завод побутової техніки» (а.с.18 т.1), проте не зазначено на яку дату складено затверджений проміжний ліквідаційний баланс.

У матеріалах справи відсутній проміжний ліквідаційний баланс.

Також у цьому протоколі зазначено, що загальний розмір кредиторської заборгованості товариства складає 15 874 085,02 грн., а вартість активів становить 620 567,92 грн.

Відповідно до п. 3 ст. 11 Закону про банкрутство до заяви боржника додаються також перелік кредиторів боржника, вимоги яких визнаються боржником, із зазначенням загальної суми грошових вимог усіх кредиторів, а також щодо кожного кредитора - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків (за наявності), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов'язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов'язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором; інші документи, які підтверджують неплатоспроможність боржника.

До заяви про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ «Запорізький завод побутової техніки» надано довідку №4 про кредиторську заборгованість станом на 18.09.2014р. у загальному розмірі 15 874 085,02 грн., де зазначено перелік кредиторів, сума заборгованості за основним зобов'язанням, сума неустойки, підстави виникнення та строк виконання.

Дослідивши дану довідку судом апеляційної інстанції встановлено, що у ній взагалі відсутній строк виконання зобов'язань по кожному з кредиторів. Крім того, на думку суду, не може вважатися підставою виникнення зобов'язань перед кредитором поняття «згідно даних бухгалтерського обліку». У такому разі боржник повинен підтвердити документально наявність цієї заборгованості перед кожним кредитором шляхом додання до заяви про порушення провадження у справі про банкрутство відповідної первинної бухгалтерської документації.

Враховуючи викладене, Донецьким апеляційним господарським судом встановлено, що порушуючи провадження у справі №908/3483/14 про банкрутство ТОВ «Запорізький завод побутової техніки» судом першої інстанції належним чином не було перевірено дотримання заявником всіх передбачених Законом дій, що передують зверненню до суду із заявою про визнання боржника банкрутом на підставі ст.95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Тому встановивши факт безпідставного порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький завод побутової техніки", колегія суддів приходить до висновку про припинення провадження у даній справі на підставі п.12 ч.1 ст.83 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Статтею 103 ГПК України передбачено, що апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати рішення повністю або частково і припинити провадження у справі.

Відповідно до приписів ст.104 ГПК України та з огляду на вищевикладені обставини підставами для скасування є неповне з'ясування обставин, що мають істотне значення для справи, невідповідність висновків місцевого господарського суду, викладених у рішенні, обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, ухвала господарського суду Запорізької області від 11.05.2017р. у справі № 908/3483/14 підлягає скасуванню, провадження у справі № 908/3483/14 підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 80, 101, 102, 103, 104, 105, 106 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», м. Київ на ухвалу господарського суду Запорізької області від 11.05.2017р. у справі №908/3483/14 - задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 11.05.2017р. у справі №908/3483/14 - скасувати.

Провадження у справі №908/3483/14 припинити.

Державному реєстратору за адресою місцезнаходження боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький завод побутової техніки" внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про прийняття постанови Донецького апеляційного господарського суду від 03.07.2017р. та скасування державної реєстрації припинення юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький завод побутової техніки" (69035, м. Запоріжжя, вул. Панфіловців, буд. 29, кв. 61, ).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий О.І. Склярук

Судді: Н.В. Будко

О.О. Радіонова

Надруковано: 14 прим.:

6 кредиторам

2 апелянту

1 боржнику

1 ліквідатору

1 державному реєстратору

1.ДАГС

1.до справи

1.ГСЗО