РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

"22" червня 2017 р. Справа № 903/241/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючий суддя Грязнов В.В.

суддя Розізнана І.В. ,

суддя Мельник О.В.

секретар судового засідання Петрук О.В.,

за участю представників сторін:

позивача- Волочай Л.В. (довіреність №10/08 від 16.01.2017р.);

відповідача- Приймак І.М. (договір від 01.06.2017р.);

ОСОБА_1 (довіреність від 25.10.2016р.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відповідача-Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення господарського суду Волинської об-ласті від 25.04.2017р. у справі №903/241/17

за позовом Відкритого акціонерного товариства «Оснастка» м.Нововолинськ

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 м.Нововолинськ

про стягнення 36 073 грн. 86 коп. основного боргу, річних та пені,-

Представникам розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст.22, 28 ГПК України. Кло-потання про здійснення технічної фіксації судового процесу заявлено не було. Заяви про відвід суддів не надходило.

Рішенням господарського суду Волинської області від 25.04.2017р. у справі №903/241/17 (суддя Демяк В.М.) задоволено позов Відкритого акціонерного товариства «Оснастка» (надалі в тексті Товариство) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі в тексті Підприємець) про стягнення 36 073 грн. 86 коп. основного боргу, річних та пені.(арк. справи 62-63).

Приймаючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що взятих на себе зобовязань зі сплати орендної плати за договором оренди Відповідач не виконав у повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість перед Позивачем в сумі 31 609 грн. 34 коп. за період з вересня 2016 року по лютий 2017 року. Крім того, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню є вимоги про стягнення 2 392 грн. 48 коп. відсотків річних та 2 071 грн. 94 коп. пені.(арк.справи 63).

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Відповідач подав скаргу до Рівненського апеля-ційного господарського суду, у якій просить скасувати рішення господарського суду Волинської області від 25.04.2017р. у даній справі та прийняти нове рішення, яким відмовити у позові.(арк. справи 70-75).

Скаржник вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з неправильним застосуван-ням норм матеріального права та неповним зясуванням усіх істотних обставин справи. Зазначає, що суд безпідставно не врахував, що спірна частина ділянки вибула із користування Позивача, крім того, відсутні докази, що обєкт оренди частина стоянки з асфальтним покриттям належить саме Позивачеві. Відсутні також докази приймання-передачі обєкта оренди за договором від 01.01.2016р. Скаржник також наголошує, що при укладенні договору оренди не було погоджено усіх істотних умов договору такого виду, зокрема, щодо амортизації обєкта оренди. Апелянт вважає, що суд першої інстанції помилково не дослідив строку дії договору. Крім того, просить долучити додаткові докази, подані з апеляційною скаргою.(арк.справи 71-74).

Ухвалами Рівненського апеляційного господарського суду від 25.05.2017р. поновлено про-пущений строк, прийнято до провадження апеляційну скаргу Відповідача, справу призначено до слухання.(арк.справи 67,68).

У судовому засіданні апеляційної інстанції 06.06.2017р. оголошувалася перерва до 22.06. 2017р.(арк.справи 112).

Позивач у відзиві просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.(арк.справи 91-93).

06.06.2017р. через канцелярію суду Позивач подав копії договорів оренди частини стоянки за 2012, 2013, 2014 роки та додаткову угоду від 01.03.2015р.(арк.справи 97-107).

Крім того, 13.06.2017р. на електронну адресу суду та 16.06.2017р. поштою від арбітражно-го керуючого Позивача надійшли додаткові пояснення на апеляційну скаргу, у яких він просить суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Також наголошує, що Відповідач отримав у користування спірну земельну ділянку лише 24.05.2017р. До додаткових по-яснень додає копії рішень Нововолинської міської ради №14/19 від 24.02.2017р. «Про надання до-зволу на розробку документації із землеустрою», яким, зокрема, ВАТ «Оснастка» надали дозвіл на встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою, вул. Луцька, 25 та рішення Нововолинської міської ради №17/26 від 24.05.2017р. «Про надання земе-льних ділянок в оренду та постійне користування», яким, зокрема, ОСОБА_1 надано в оренду для обслуговування павільйону по обслуговуванню автомобілів земельну ділянку площею 0,0300 га за адресою вул.Луцька, а також копію державного акта №39 від 17.04.1997р. на право постій-ного користування земельними ділянками загальною площею 30,83га з детальним планом меж зе-мельних ділянок.(арк.справи 113-123).

Через канцелярію суду від Апелянта надійшли додаткові пояснення, в яких він підтримує апеляційну скаргу. До пояснень Відповідач додав акти приймання-передачі обєкта оренди від 01.01.2011р. та від 30.08.2010р., рішення Нововолинської міської ради від 18.01.2008р. про вилу-чення у Позивача земельної ділянки площею 1,05 по вул.Луцька, 9 та рішення від 11.02.2010р. про вилучення земельних ділянок по вул.Луцька, 25, а також договір оренди землі від 13.06.2017р. про оренду земельної ділянки по вул.Луцька загальною площею 0,0300 га. Укладений ФОП ОСОБА_1 та Нововолинською міською радою, акт приймання-передачі обєкта оренди та розрахунок розміру орендної плати до договору; витяг з рішення Нововолинської міської ради №17/26 від 24.05.2017р. «Про надання земельних ділянок в оренду та постійне користування».(арк.справи 125-137).

Колегія суддів оглянула і долучила до матеріалів справи всі додатково подані докази. Ра-зом з тим, межі перегляду справи в апеляційній інстанції встановлені статтею 101 ГПК України. Так, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додат-ково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

У судових засіданнях апеляційної інстанції 06 та 22 червня 2017р. представники Відпові-дача підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі та надали свої пояснення. Представник По-зивача заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги, вважаючи її необґрунтованою та на-дав пояснення в обґрунтування своєї правової позиції.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши представників, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матері-ального та процесуального права, Рівненський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, ВАТ «Оснастка» та ФОП ОСОБА_1 уклали договір оренди частини стоянки для автомобілів з асфальтним покриттям від 01.01.2016р. №10-10/16 (надалі в тексті Договір), відповідно до розділу « 1» якого орендодавець передає, а орендар приймає в тим-часове володіння частину стоянки для автомобілів з асфальтним покриттям для заняття підпри-ємницькою діяльністю загальною площею 180 м2. Адреса, за якою знаходиться обєкт оренди м. Нововолинськ, вул.Луцька 25.(арк.справи 10-11).

Обєкт оренди вважається переданим орендарю з моменту підписання акту приймання-передачі, який є невідємною частиною Договору.(п.3.1 Договору).

Термін дії договору встановлюється з 01.01.2016р. по 31.12.2016р. у разі коли за місяць до закінчення дії договору однієї із сторін не заявлено у письмовій формі про розірвання договору або необхідність цього перегляду, цей Договір вважається продовженим на аналогічний термін. (розділ 4 Договору).

Згідно п.п.5.1, 5.2 Договору орендна розмір орендної плати за базовий (січень) місяць за 1 м2 частини стоянки автомобілів з асфальтовим покриттям становить 18 грн. 56 коп., орендна пла-та сплачується грошовими коштами на розрахунковий рахунок орендодавця не пізніше 5 числа поточного місяця.

У момент підписання акту приймання-передачі, орендар підписує акт звірки взаєморозра-хунків з орендодавцем. Наявність перелічених документів підтверджує факт закінчення терміну дії Договору.(п.8.3 Договору).

Згідно із п.п. 7.1, 9.1 Договору, орендар зобовязаний своєчасно сплачувати орендну плату і несе наступну відповідальність за даним договором: у випадку прострочення по сплаті оренд-них платежів нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент проведення розрахунків та 30% річних від простроченої суми за кожен день прострочення. Сума пені виставляється в рахунку за наступний період і є обов'язковою до сплати.

З матеріалів справи вбачається, що до Договору сторони уклали Додаткову угоду №1 від 01.03.2016р., якою змінили п.5.1 Договору, встановивши розмір орендної плати за базовий (бере-зень) місяць за 1 м2 частини стоянки автомобілів з асфальтовим покриттям 26 грн. 84 коп.(арк. справи 11-зворот).

Договір та Додаткова угоди підписані представником Товариства та Підприємцем, скріп-лені відтисками печаток сторін.(арк.справи 11).

З матеріалів справи вбачається, що Позивач здійснював оплату за оренду на користь По-зивача згідно виставлених рахунків з січня по серпень 2016 року.(арк.справи 18-34).

Крім того, Товариство виставляло Підприємцю рахунки на оплату оренди за Договором №567 від 07.09.2016р. на суму 5 024 грн. 16 коп., №633 від 10.10.2016р. на суму 5 114 грн. 88 коп., №704 від 21.11.2016р. на суму 5 257 грн. 44 коп., №765 від 09.12.2016р. на суму 5 352 грн. 48 коп., №78 від 17.01.2017р. на суму 5 400 грн., №63 від 13.02.2017р. на суму 5 460 грн. 48 коп.(арк.спра-ви 12-17).

Пропозиція сплатити 26 148,96 грн. заборгованості, яка вбачається з листа Товариства від 26.01.2017р. №10/12 залишена Підприємцем без відповіді та без задоволення.(арк.справи 35).

Доказів оплати оренди за вересень 2016р. лютий 2017р. матеріали справи не містять.

При цьому Позивач за вказаний період нарахував 31 609 грн. 44 коп. основного боргу та за спірний період з вересня 2016р. по лютий 2017р., на підставі ст.549 ЦК України, ст.230 ГК України Позивач нарахував 2 071 грн. 94 коп. пені, а на підставі п.9.1 Договору 2 392 грн. 48 коп. 30% річних.(арк.справи 36).

Крім того, матеріали справи містять:

- акт прийому-передачі в оренду виробничої площі 55 м2 ВАТ «Оснастка» підприємцю ОСОБА_1 від 01.07.2004р.(арк.справи 48).

- державний акт №39 від 17.04.1997р. на право постійного користування ВАТ «Оснастка» земельними ділянками загальною площею 30,83га з детальним планом меж земельних ділянок. (арк.справи 49-50-б, 122-123),

А також подані до суду апеляційної інстанції:

- акти прийому-передачі в оренду виробничої площі загальною площею 180 м2 від ВАТ «Оснастка» підприємцю ОСОБА_1 від 30.08.2010р. з посиланням на договір від 15.02.2008р., від 01.01.2011р. з посиланням на договір від 01.01.2011р., 01.07.2012р. з посиланням на Договір №10-15/12 від 01.01.2012р.(арк.справи 95, 128, 129).

- Договори оренди частини стоянки для автомобілів №10-15/12 від 01.01.2012р., 10-10/13 від 01.01.2013р., №1015/14 від 01.01.2014р. та додаткові угоди до них укладені ВАТ «Оснастка» та ФОП ОСОБА_1 щодо оренди спірної ділянки загальною площею 180 м2. (арк.справи 98-107).

- рішення Нововолинської міської ради №14/19 від 24.02.2017р. «Про надання дозволу на розробку документації із землеустрою», яким, зокрема, ВАТ «Оснастка» надали дозвіл на вста-новлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою, вул.Луцька, 25.(арк.справи 120).

- рішення Нововолинської міської ради №17/26 від 24.05.2017р. «Про надання земельних ділянок в оренду та постійне користування», яким, зокрема, ОСОБА_1 надано в оренду для об-слуговування павільйону по обслуговуванню автомобілів земельну ділянку площею 0,0300 га за адресою вул.Луцька.(арк.справи 121, 136).

- рішення Нововолинської міської ради від 18.01.2008р. про вилучення у Позивача земель-ної ділянки площею 1,05 по вул.Луцька, 9.(арк.справи 130).

- рішення Нововолинської міської ради від 11.02.2010р. про вилучення земельних ділянок у ВАТ «Оснастка» по вул.Луцька, 27.(арк.справи 131).

- договір оренди землі від 13.06.2017р. про оренду земельної ділянки по вул.Луцька зага-льною площею 0,0300 га, укладений ФОП ОСОБА_1 та Нововолинською міською радою, акт приймання-передачі обєкта оренди та розрахунок розміру орендної плати до договору.(арк.спра-ви 132-135).

- витяг із Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 16.06.2017р., з якого вбачається, що земельна ділянка по вул.Луцька загальною площею 0,03 га перебуває в оренді з 13.06.2017р. у ФОП ОСОБА_1В.(арк.справи 137).

Як вже зазначалося, суд першої інстанції задоволив позовні вимоги Товариства в повному обсязі.(арк.справи 62-63).

Перевіривши дотримання місцевим судом вимог чинного законодавства при ухваленні ос-каржуваного рішення, апеляційний суд вважає, що скарга Відповідача безпідставна і не підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

Предметом даного спору є стягнення заборгованості, пені і відсотків за договором оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст.173 Господарського кодексу України (надалі в тексті ГК України) гос-подарський договір є однією з підстав виникнення господарських зобовязань і є обовязковим для виконання сторонами. Аналогічно врегульовано підстави виникнення господарського зобов-язання у ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України (надалі в тексті ЦК України).

Зобовязанням, відповідно до ст.509 ЦК України є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Такі ж правила встановлює і ст.174 ГК Ук-раїни.

Підставами виникнення, зміни та припинення земельних відносин є юридичні факти юри-дично значимі обставини, які поділяються відповідно на правовстановлюючі, правозмінюючі та правоприпиняючі. До таких обставин відносяться: договори та інші угоди, передбачені законом, а також не передбачені законом але такі, що не суперечать йому; акти державних органів та органів місцевого самоврядування, які передбачені законом як підстави виникнення земельних прав і обо-вязків; судо-ві рішення, які встановлюють земельні права та обовязки; набуття земельних прав та обовязків на підставах, які дозволені законом; заподіяння шкоди; інші дії фізичних та юридич-них осіб; події, з якими закон або інший правовий акт повязує виникнення, зміну і припинення земельних відносин. Зазначене кореспондується зі статтею 11 Цивільного кодексу України (надалі в тексті ЦК України).

Так, матеріалами справи стверджено, що з 01.01.2016р. між сторонами виникли відносини оренди земельної ділянки, оскільки відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі» (надалі в тексті Закон), оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користу-вання земельною ділянкою, не обхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

При цьому, колегія суддів зауважує, що за договором від 2016 року (арк.справи 10-11) в оренду передавалася саме земельна ділянка, оскільки стоянка для автомобілів з асфальтним пок-риттям як окремий обєкт нерухомого майна не зареєстрований відповідно до вимог Закону Ук-раїни «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що матеріали справи не містять акту приймання-передачі обєкта оренди за Договором. Разом з тим, матеріалами справи стверджено, що договір-ні відносини щодо обєкта оренди земельної ділянки площею 180 м2, яка знаходиться за адре-сою: м.Нововолинськ, вул.Луцька,25 між сторонами існували з 2010 року, про що свідчать подані до суду апеляційної інстанції акти прийому-передачі в оренду виробничої площі загальною площею 180 м2 від ВАТ «Оснастка» підприємцю ОСОБА_1 від 30.08.2010р. з посиланням на договір від 15.02.2008р., від 01.01.2011р. з посиланням на договір від 01.01.2011р., від 01.07.2012 року з поси-ланням на Договір №10-15/12 від 01.01.2012р.(арк.справи 95, 128, 129) та Договори оренди части-ни стоянки для автомобілів №10-15/12 від 01.01.2012р., 10-10/13 від 01.01.2013р., №1015/14 від 01.01.2014р. та додаткові угоди до них укладені ВАТ «Оснастка» та ФОП ОСОБА_1В.(арк.спра-ви 98-107). Таким чином, матеріалами справи стверджується, що обєкт оренди був переданий Відповідачеві за актом від 01.07.2012р. з посиланням на Договір №10-15/12 від 01.01. 2012р. та не повертався Позивачеві.

Так, відносини, повязані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а та-кож договором оренди землі.(ст.2 Закону).

Відповідно до ст.13 Закону, договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобо-вязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Обовязок доказування і подання доказів встановлено статтею 33 ГПК України. Докази по-даються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Звертаючись із позовом до суду першої інстанції Товариство вказує, що починаючи із вересня 2016 року Підприємець припинив сплачувати орендну плату за Договором, таким чином виникла заборгованість в сумі 31 609 грн. 44 коп.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одно-стороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зо-бовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Матеріалами справи стверджується, що Відповідач сплачував орендну плату користь Пози-вача згідно виставлених рахунків з січня по серпень 2016 року.(арк.справи 18-34). Проте відсутні докази оплати за виставленими рахунками: №567 від 07.09.2016р. на суму 5 024 грн. 16 коп., № 633 від 10.10.2016р. на суму 5 114 грн. 88 коп., №704 від 21.11.2016р. на суму 5 257 грн. 44 коп., №765 від 09.12.2016р. на суму 5 352 грн. 48 коп., №78 від 17.01.2017р. на суму 5 400 грн., №63 від 13.02.2017р. на суму 5 460 грн. 48 коп.(арк.справи 12-17). Крім того, претензія Товариства про сплату заборгованості залишена Підприємцем без реагування і не заперечувалась.(арк.справи 35).

Вирішуючи даний спір, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості заявленої вимоги та стягнення з Відповідача на користь Позивача 31 609 грн. 44 коп. основного боргу.

При цьому, колегія суддів визнає безпідставними посилання Скаржника на неукладення ним Договору через недосягення усіх істотних умов, оскільки Договір є чинним і недійсним не визнавася, орендодавцем умови Договору виконано повністю, а орендарем частково, Відповідач прийняв у своє користування обєкт оренди, використовував його, однак оплатив не усі виставлені рахунки.

Колегія суддів звертає увагу, що крім основного боргу Позивач заявив за спірний період з вересня 2016р. по лютий 2017р., на підставі ст.549 ЦК України, ст.230 ГК України Позивач нара-хував 2 071 грн. 94 коп. пені, а також з підстав п.9.1 Договору 2 392 грн. 48 коп. -30% річних.(арк. справи 36).

Перевіривши правильність нарахування пені в сумі 2 071 грн. 94 коп. з підстав ст.231, ч.6 ст.232 ГК України, ст.549 ЦК України, ст.ст. 3, 4 Закону України «Про відповідальність за неви-конання грошових зобовязань» апеляційний суд погоджується з висновком місцевого господар-ського суду щодо вірного визначення Позивачем строків та порядку нарахування пені, оскільки цей висновок передбачає встановлення Договором неустойки у формі пені за порушення грошо-вих зобовязань у відсотковому відношення до суми невиконаного зобовязання, при цьому роз-мір пені не перевищує розміру подвійної облікової ставки Національного банку України.

Крім того, відповідно до п.9.1 Договору, нараховані 2 392 грн. 48 коп. -30% річних є також обґрунтованими та такими, що підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача як вірно вказано місцевим господарським судом.

Разом з тим, колегія суддів відхиляє посилання Скаржника на відсутність у Товариства спі-рної земельної ділянки, оскільки рішеннями Міської ради, поданими Скаржником вилучалися зе-мельні ділянки за іншими адресами: вулиця Луцька, 9 та Луцька, 27. При цьому, відповідно до умов договору оренди та актів прийманняпередачі за 2010 та 2011 роки Відповідачу передава-лась земельна ділянка за адресою: вулиця Луцька, 25. Крім того, за умовами Договору оренди від 13.06.2017р., укладеного ФОП ОСОБА_1 та Нововолинською міською радою, передавалася земельна ділянка по вул.Луцька загальною площею 0,0300 га без ідентифікації точної адреси. Крім того, такий договір укладено у червні 2017 року, тобто вже під час провадження в суді апе-ляційної інстанції, а тому він не може жодним чином впливати на права та обовязки сторін за перво дії Договору оренди від 01.01.2016р.

Враховуючи зазначені обставини в сукупності, апеляційний суд не вбачає підстав для пе-реоцінки висновків суду першої інстанції, оскільки матеріалами справи спростовуються доводи Скаржника про неправомірність висновків суду першої інстанції щодо характеру правовідносин сторін та зобовязань Відповідача, рівно як і твердження про невмотивованість рішення суду, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Отже, з вищевикладених мотивів колегія суддів зазначає, що фактичні обставини, які вхо-дять до предмета доказування у цій справі, зясовані судом першої інстанції з достатньою повно-тою. В той же час, судом першої інстанції в порядку ст.43 ГПК України всебічно, повно і обєктив-но розглянуто всі обставини справи в їх сукупності, досліджено подані сторонами в обґрунтуван-ня своїх вимог і заперечень докази, належним чином проаналізовано права та обовязки сторін, враховано положення ст.ст. 32, 33, 34 ГПК України.

З огляду на викладене, доводи Скаржника зазначені в апеляційній скарзі, не визнаються апеляційним судом такими, що можуть бути підставою згідно ст.104 Господарського процесуаль-ного кодексу України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, тому суд апеляційної інс-танції вважає, що рішення місцевого господарського суду прийняте у відповідності до норм ма-теріального та процесуального права, тому його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодек-су України, Рівненський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рі-шення господарського суду Волинської області від 25.04.2017р. у справі №903/241/17 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України.

3. Справу №903/241/17 повернути до господарського суду Волинської області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Мельник О.В.