ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.06.2017 Справа № 904/11143/16

За позовом заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради (м. Дніпро)

до товариства з обмеженою відповідальністю «Ренессанс-Клуб» (м. Дніпро)

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Ленінського району (м. Дніпро)

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватне підприємство «Цесія» (м. Дніпро)

про витребування майна

Суддя: Татарчук В.О.

Секретар судового засідання: Білан О.В.

Представники:

прокурор: Пономаренко А.Є., посв. №023761 від 20.12.13

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

від третьої особи-1: не з'явився

від третьої особи-2: не з'явився

Суть спору:

Заступник прокурора Дніпропетровської області звернувся з позовом в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю «Ренессанс-клуб про витребування на користь територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради нежитлового приміщення № 65, яке складається з позицій 1-12 на цокольному поверсі, 13-19 позиції на першому поверсі, ґанок літ.а в житловому будинку № 14 по вул. Данила Галицького (раніше - вул. Будьонного) в м. Дніпро, загальною площею 383,1 кв.м. (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 1).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що:

- ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016 по справі № 38/5005/5752/2012 про банкрутство комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Ленінського району визнано неправомірними дії ліквідатора підприємства щодо включення до ліквідаційної маси спірного нежитлового приміщення та визнано недійсним договір купівлі-продажу №5332 від 24.07.2013, укладений між арбітражним керуючим вказаного підприємства і ПП «Цесія»;

- наведене свідчить про вибуття спірного майна поза волею власника та є підставою про витребування такого майна у відповідача згідно зі ст.ст. 387, 388 ЦК України;

- правова позиція прокурора підтверджується постановами Верховного Суду України від 30.09.2014 у справі №43/440-6/231, від 11.06.2014 у справі № 6-52цс14 та від 08.06.2016 у справі № 6-3089ц15.

Позивач підтримує вимоги прокурора в повному обсязі.

Відповідач заперечує проти позову, посилаючись на те, що:

- ТОВ «Ренессанс-клуб» є добросовісним набувачем спірного майна, оскільки Дніпропетровська міська рада знала, що спірне майно має бути відчужене для погашення вимог кредиторів в процедурі припинення третьої особи-1;

- вимога прокурора про витребування майна на підставі ст. 388 Цивільного кодексу України не може бути задоволена, оскільки з урахуванням ч. 2 вказаної статті майно не може бути витребуване як таке, що продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень;

- є чинною ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 16.07.2013 по справі № 38/5005/5752/2012, якою було встановлена правомірність дій ліквідатора щодо включення обєктів нерухомості до ліквідаційної маси боржника;

- Дніпропетровська міська рада не прийняла рішення в порядку ч. 8 ст. 5 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» щодо не застосування до комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Ленінського району процедур, передбачених вказаним Законом;

- в позові не вказано, яким чином було порушено процедуру відчуження майна;

- недійсність правочину, на виконання якого було передано майно з комунальної до приватної власності, саме по собі не свідчить про його вибуття із володіння особи, яка передала це майно, не з її волі, що підтверджується практикою Вищого господарського суду України.

Також, відповідач звернувся із заявами про:

- застосування строку позовної давності, оскільки Дніпропетровська міська рада була обізнана про укладання 24.07.2013 третьою особою-1 договору купівлі-продажу спірного нежитлового приміщення з ПП «Цесія»;

- залишення позову без розгляду, так як прокурором не обґрунтована наявність підстав для здійснення представництва по даній справі згідно з вимогами чинного законодавства;

В ході вирішення спору встановлено, що позивач змінив назву на Дніпровська міська рада.

Згідно з витягом з Єдиного держаного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 29.06.2017 найменуванням позивача є Дніпровська міська рада.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2017 залучено до участі у справі, як третю особу-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Ленінського району та третю особу-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватне підприємство «Цесія».

Треті особи не надали письмові пояснення щодо вимог прокурора.

Сторони і треті особи не забезпечили явку представників у судові засідання.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін і третіх осіб, які були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання.

В судовому засіданні 29.06.2017 були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора і представників сторін, суд -

встановив:

Рішенням Дніпропетровської міської ради народних депутатів № 46 від 27.11.1991 «Про комунальну власність Дніпропетровської міської ради народних депутатів» та рішенням Дніпропетровської міської ради № 26/23 від 26.09.2001 було затверджено перелік обєктів комунальної власності територіальної громади м. Дніпропетровська.

На підставі вказаних рішень відділом Дніпропетровського міського управління юстиції 10.07.2013 проведено державну реєстрацію права комунальної власності на нежитлове приміщення № 65, яке складається з позицій 1-12 на цокольному поверсі, 13-19 позиції на першому поверсі, ґанок літ.а в житловому будинку № 14 по вул. Данила Галицького (раніше - вул. Будьонного) в м. Дніпро, (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 1).

Зазначене нежитлове приміщення перебувало на балансі Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Ленінського району.

Факт належності об'єктів, зазначених у переліках (розділи І - XIII), що додаються до рішення Дніпропетровської міської ради народних депутатів № 46 від 27.11.1991, територіальній громаді м. Дніпропетровська встановлено рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 200/5829/13-ц від 14.05.2013 за заявою Дніпропетровської міської ради про встановлення факту.

На виконання Програми реформування та розвитку житлово-комунального господарства міста, рішенням Дніпропетровської міської ради № 16/9 від 02.03.2011, об'єкти нерухомого майна з балансу комунальних житлово-експлуатаційних підприємств, зокрема, Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Ленінського району передано на баланс КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю».

Вказане обґрунтовувалось реорганізацією комунальних житлово-експлуатаційних підприємств, необхідністю забезпечення ефективності управління комунальним майном та пов'язувалось з визначенням єдиного підприємства наділеного повноваженнями з управління комунальним майном та корпоративними правами територіальної громади міста в особі КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю».

07.07.2012 ухвалою господарського суду Дніпропетровської області порушено провадження у справі № 38/5005/5752/2012 про банкрутство Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Ленінського району.

На час порушення провадження у справі про банкрутство рішення сесії Дніпропетровської міської ради №16/9 від 02.03.2011 Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Ленінського району в повному обсязі виконано не було, внаслідок чого нерухоме майно продовжувало обліковуватися на балансі підприємства.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2012 у справі № 38/5005/5752/2012 Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Ленінського району визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором підприємства призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1, яким нежитлове приміщення № 65, яке складається з позицій 1-12 на цокольному поверсі, 13-19 позиції на першому поверсі, ґанок літ.а в житловому будинку № 14 по вул. Данила Галицького (раніше - вул. Будьонного) в м. Дніпро було включено до ліквідаційної маси підприємства-банкрута, а в подальшому реалізовано шляхом проведення товарною біржею «Регіональна універсальна біржа» торгів, оформлених протоколом №43, та переможцем яких визнано приватне підприємство «Цесія».

На підставі протоколу № 43 проведення біржових торгів з купівлі-продажу нежитлового приміщення № 65, яке складається з позицій 1-12 на цокольному поверсі, 13-19 позиції на першому поверсі, ґанок літ.а в житловому будинку № 14 по вул. Данила Галицького (раніше - вул. Будьонного) в м. Дніпро, загальною площею 383,1кв.м., 24.07.2013 між Комунальним виробничим житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством Ленінського району Дніпропетровської міської ради та приватним підприємством «Цесія» укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення № 65, яке складається з позицій 1-12 на цокольному поверсі, 13-19 позиції на першому поверсі, ґанок літ.а в житловому будинку № 14 по вул. Данила Галицького (раніше - вул. Будьонного) в м. Дніпро, загальною площею 383,1кв.м.

Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстровано в реєстрі за № 5332, про що внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Спірне нерухоме майно ПП «Цесія» було відчужено на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Ренессанс-Клуб» за договором купівлі-продажу № 4997 від 21.10.2013, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3

Суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з таких підстав.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016 у справі № 38/5005/5752/2012 задоволено скаргу прокуратури Дніпропетровської області з визнанням неправомірними дій ліквідатора підприємства - арбітражного керуючого ОСОБА_1 щодо включення до ліквідаційної маси підприємства-банкрута ряду об'єктів нерухомого майна комунальної власності в тому числі нежитлового приміщення № 65, яке складається з позицій 1-12 на цокольному поверсі, 13-19 позиції на першому поверсі, ґанок літ.а в житловому будинку № 14 по вул. Данила Галицького (раніше - вул. Будьонного) в м. Дніпро та продажу його з відкритих біржових торгів. Судом визнано недійсними результати біржових торгів, проведених товарною біржею «Регіональна універсальна біржа» з продажу нерухомого майна - нежитлового приміщення № 65, яке складається з позицій 1-12 на цокольному поверсі, 13-19 позиції на першому поверсі, ґанок літ.а в житловому будинку № 14 по вул. Данила Галицького (раніше -вул. Будьонного) в м. Дніпро, загальною площею 383,1кв.м., а також визнано недійсним договір купівлі-продажу №5332 від 24.07.2013, укладений між ліквідатором - арбітражним керуючим Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Ленінського району та ПП «Цесія».

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.12.2016 у справі № 38/5005/5752/2012 ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016 у справі № 38/5005/5752/2012 залишено без змін.

Таким чином, судом були встановлені як незаконність дій ліквідатора третьої особи-1 щодо реалізації спірного майна, так і недійсність договору купівлі-продажу вказаного майна.

Згідно з ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд враховує обставини встановлені рішенням суду у справі № 38/5005/5752/2012 при вирішенні даного спору.

Згідно приписів ст.ст. 321, 319, 658 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові.

Відповідно до статті 330 Цивільного кодексу України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 Цивільного кодексу України майно не може бути витребуване у нього.

Статтею 387 Цивільного кодексу України визначено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 388 Цивільного кодексу України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Обставини, встановлені ухвалою суду від 29.08.2016 у справі № 38/5005/5752/2012 у справі щодо незаконності відчуження спірного майна, дозволяють стверджувати про те, що майно вибуло з володіння Дніпропетровської міської ради поза волею власника.

Окрім того, рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 24.11.2011 року у справі № 7/5005/15290/2011 зобов'язано Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Ленінського району м. Дніпропетровська передати зі свого балансу на баланс комунального підприємства «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради об'єкти нерухомого майна (із відповідною технічною та іншою документацією), розташовані у м. Дніпропетровську (зокрема, і спірне нежитлове приміщення).

Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справі № 201/17998/15-к встановлено факт протиправного невиконання вимог рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.11.2011 у справі № 7/5005/15290/2011, вчиненого головою ліквідаційної комісії Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Ленінського району ОСОБА_4 всупереч інтересам територіальної громади м. Дніпропетровська, як власника спірного нерухомого майна.

Суд враховує наведені обставини при вирішенні даного спору.

Частиною 3 ст. 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 321 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 388 ЦК України, якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

В пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» та в п. 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що норма ч. 1 ст. 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених ч. 1 ст. 388 ЦК України.

Таким чином, суд погоджується з твердженням прокурора про те, що спірне нерухоме майно вибуло з комунальної власності з порушенням чинного законодавства поза волею Дніпропетровської міської ради і отже, позивач має право на його витребування у відповідача на підставі ст.388 ЦК України.

З урахуванням викладеного, суд не приймає заперечення відповідача.

Заява відповідача про застосування позовної давності не підлягає задоволенню з урахуванням наступного.

Суд враховує, що про недійсність правочину на підставі якого відбулося вибуття спірного нерухомого майна з володіння територіальної громади міста поза її волею, як позивачеві, так і прокуророві стало відомо лише 29.08.2016, після винесення Господарським судом Дніпропетровської області ухвали по справі № 38/5005/5752/2012 щодо задоволення скарги прокурора на дії ліквідатора по включенню вказаного майна до ліквідаційної маси та визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Крім того, Дніпропетровська міська рада була залучена до участі у справі № 38/5005/5752/2012 ухвалою суду від 15.09.2015, що також свідчить про те, що позивач раніше не міг дізнатися про порушення його прав у вигляді включення належного йому нерухомого майна до ліквідаційної маси третьої особи-1 та подальшого продажу такого майна.

Наведене виключає можливість для висновку про сплив позовної давності на час звернення прокурора з даним позовом.

Клопотання відповідача щодо залишення позову без розгляду задоволенню не підлягає.

Суд вважає, що даний позов поданий прокурором відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Згідно з положеннями вказаного Закону, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або погрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

На підставі наведеного, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Витребувати у товариства з обмеженою відповідальністю «Ренессанс-клуб» (49000 м. Дніпро, Лоцманський узвіз, 3-Б, кімн. 35, ідентифікаційний код 24439634) на користь територіальної громади в особі Дніпровської міської ради (49000 м. Дніпро, пр. Д. Яворницького,75, ідентифікаційний код 26510514) нежитлове приміщення № 65, яке складається з позицій 1-12 на цокольному поверсі, 13-19 позиції на першому поверсі, ґанок літ.а в житловому будинку № 14 по вул. Данила Галицького (раніше - вул. Будьонного) в м. Дніпро, загальною площею 383,1кв.м. (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 1).

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Ренессанс-клуб» (49000, м. Дніпро, Лоцманський узвіз, 3-Б, кімн. 35, код 24439634) на користь прокуратури Дніпропетровської області (49601 м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 38, реквізити отримувача: МФО 820172, р/р 0291 в ДКСУ в м. Київ, код 02909938, код класифікації видатків бюджету - 2800) судовий збір в розмірі 5909грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 04.06.2017.

Суддя В.О. Татарчук