ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2017 року Справа № 923/316/17

Господарський суд Херсонської області у складі судді Павленко Н.А. при секретарі судового засідання Борхаленко О.А.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - уповн. предст., дов. від 22.12.2016р.

від відповідача: ОСОБА_2 - гол. правління, ОСОБА_3 - уповн. предст., дов. від 01.05.2017р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго"

до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Університетська 116"

про стягнення 12850,30грн.

Описова частина рішення: Провадження у справі порушено за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" (нове найменування приватне акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго") до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку "Університетська 116" з вимогою про стягнення 12850,30грн. вартості необлікованої електричної енергії згідно акту про порушення Правил користування електричної енергії № 00130672 від 16.09.2016р.

Позовні вимоги мотивовані твердженням про самовільне підключення струмоприймачів комунального освітлення та безоблікове споживання електричної енергії. В обґрунтування позовних вимог ПАТ "ЕК "Херсонобленерго" (нове найменування ПрАТ "ЕК "Херсонобленерго") посилається на ч.1 ст.1212 ЦК України та ч.2 ст.1213 ЦК України та зазначає, що відповідач без достатньої правової підстави набув майно - електричну енергію, належну позивачу, та оскільки повернути в натурі її неможливо, вартість не облікованої спожитої електричної енергії, визначеної відповідно до ОСОБА_2 визначення обсягу та вартості електричної енергії (надалі за текстом рішення ОСОБА_2), не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, підлягає відшкодуванню.

В судовому засіданні 15.05.2017р. за вх.№4561/17 представником відповідача було надано письмові заперечення на позовну заяву, за якими відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, разом з тим, не відмовляється від оплати за фактично спожиту електричну енергію у сумі 331,10грн. В означених запереченнях представник відповідача зазначає, що схема підключення в акті про порушення №00130672 від 16.09.2016р. є помилковою, оскільки на ній не відображений автоматичний вимикач 6А та електричний лічильник НІК 2301АП1В №7884351, встановлений згідно договору про постачання електричної енергії №6056 від 12.08.2016р.

16.06.2017р. за вх.№5568/17 від представника позивача надійшли додаткові письмові пояснення по справі. В означених поясненнях представник позивача зазначає, що постачання електричної енергії для використання в комунальних цілях по обєкту відповідача на момент звернення останнього і до опломбування електролічильника (19.10.2016р.) не здійснювалось. Представник позивача також вказав, що автоматичний вимикач 6А та електролічильник не відображено на схемі підключення, оскільки дане обладнання не було опломбовано у відповідності до п.3.31 Правил користування електричною енергією (надалі за текстом рішення ПКЕЕ) на час складання акта про порушення ПКЕЕ. Представник ПАТ "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" (нове найменування - ПрАТ "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго") наголосив, що на схемі електропостачання, що зазначена в акті про порушення ПКЕЕ, чітко відображено межу балансової належності, відповідно до якої самовільне підключення здійснено до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, а, в свою чергу, недоліки акта про порушення не спростовують факту порушення ПКЕЕ. Окрім того, в додаткових письмових поясненнях представником позивача було надано детальні пояснення щодо кожної з величин (показників), які застосовувались при розрахунку обсягу та вартості не облікованої електричної енергії відповідно до п.2.9 ОСОБА_2 визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією. Представник позивача стверджує, що 12.08.2016р. відповідно до п.5 ПКЕЕ між позивачем та відповідачем укладено договір про постачання електричної енергії №6056, але у звязку з відсутністю приладу обліку електроенергії на обєкті відповідача та відповідно до п.п. 3.1, 3.6, 3.31 ПКЕЕ постачання електричної енергії для використання в комунальних цілях по обєкту ОСББ "Університетська 116" не здійснювалось. Підключення електроустановки ОСББ "Університетська 116" здійснено 19.10.2016р., що, на думку позивача, підтверджується актом технічної перевірки приладів обліку №187560 від 19.10.2016р.

19.06.2017р. за вх.№5646/17 від представника відповідача надійшли додаткові письмові пояснення по справі. В означених поясненнях представник відповідача стверджує, що період розрахунку за умови порушення ПКЕЕ можливий лише з дати укладання договору -12.08.2016р. На думку представника відповідача, акт про порушення № 00130672 від 19.02.2016р., не є належним доказом, оскільки в ньому не було зазначено всіх необхідних даних, які передбачені ПКЕЕ та Методикою.

21.06.2017р. за вх.№5744/17 від представника відповідача надійшло клопотання про витребування доказів, а саме (мовою оригіналу):

- витребувати у ПАТ "ЕК "Херсонобленерго" інформацію, щодо наявності договірних відносин з комунальним підприємством "Центр" і законності енергопостачання для комунальних потреб у будинок №116 по вулиці Університетська (40 років Жовтня) в період з 01.07.2013р. по 01.07.2016р.;

- предявити зразки дротів, вилучених під час перевірки 16.09.2016р.

При цьому клопотання було обгрунтоване посиланням на норми Цивільного процесуального кодексу України.

Від представник позивача 23.06.2017р. за вх.№5827/17 надійшли письмові заперечення на клопотання відповідача про витребування доказів по справі, в яких представник ПАТ "ЕК "Херсонобленерго" (нове найменування ПрАТ "ЕК "Херсонобленерго") заперечує проти задоволення клопотання про витребування доказів, посилаючись на його необґрунтованість, та просить залишити його без задоволення. Представник позивача зазначає, що в означеному клопотанні в порушення ст.38 ГПК України не зазначено обставини, що перешкоджають наданню доказів самим відповідачем, підстави, з яких випливає, що позивач має означені докази, та не зазначено обставини, які може підтвердити цей доказ. На думку представника позивача, всі необхідні данні (вид, матеріал, переріз) про проводи, якими здійснено самовільне підключення, зазначені у акті про порушення, а у відповідача, в свою чергу, відсутні спеціальні знання для дослідження вилучених зразків проводів, якими здійснено самовільне підключення. Представник позивача також зазначив, що договір про постачання електричної енергії між КП "Центр" та ПАТ "ЕК "Херсонобленерго" (нова назва ПрАТ "ЕК "Херсонобленерго") на комунальне освітлення за адресою вул. Університетська, 116 не укладався, позивач електроенергію на обєкт в період з 01.07.2013р. по 01.07.2016р. не постачав.

Окрім того, в означених запереченнях представника позивача на клопотання про витребування доказів було повідомлено про зміну найменування юридичної особи, не пов'язаного зі зміною організаційно-правової форми юридичної особи, а саме зміну найменування з публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" на приватне акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго". На підтвердження означених змін представник позивача надав нову редакцію Статуту Приватного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго", затвердженого загальними зборами акціонерів ПАТ "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго", оформлених протоколом від 13.04.2017р., а також виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

В пункті 1.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що сама лише зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма даної особи. Водночас зміна найменування юридичної особи тягне за собою необхідність у державній реєстрації змін до установчих документів, порядок проведення якої викладено у статті 29 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців". У разі коли така зміна сталася у процесі вирішення спору господарським судом, про неї обов'язково зазначається в описовій частині рішення (при цьому у мотивувальній частині, за необхідності, також зазначається нове найменування учасника судового процесу - наприклад, у разі задоволення позову до нього) або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи.

Враховуючи означене, новим найменуванням відповідача по справі є приватне акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго".

В судовому засіданні 26.06.2017р. суд відмовив в задоволенні клопотання представника відповідача про витребування доказів, оскільки відповідачем в порушення ст.38 ГПК України не було наведено підстави, які може підтвердити цей доказ та обґрунтування, що означені документи наявні у відповідача. Більш того, означене клопотання обґрунтоване посиланням на норми ЦПК України, якими суд не керується при здійсненні провадження у господарських судах.

23.06.2017р. за вх.№5802/17 від представника відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з підстав, які ним зазначалися у наданих раніше до суду додаткових поясненнях та запереченнях.

Ухвалою суду від 18.05.2017р. у звязку із наданим представником позивача та підтриманим представником відповідача клопотанням про продовження строку розгляду справи було продовжено строк розгляду справи на 15 днів на підставі ст.69 ГПК України та відкладено розгляд справи на 20.06.2017р.

В судовому засіданні, яке відбулося 20.06.2017р., оголошувалась перерва до 26.06.2017р., в судовому засіданні, яке відбулося 26.06.2017р. оголошувалась перерва до 29.06.2017р.

В судовому засіданні 29.06.2017р. представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі, наполягаючи на відсутності на час складання акта про порушення №00130672 від 16.09.2016р. договірних відносин між сторонами. Представник позивача також надав пояснення, що підключення відповідача відбулося до мереж ОСББ "Університетська 116", які не є власністю позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні 29.06.2017р. заперечував проти позовних вимог та просив суд залишити їх без задоволення, зазначаючи на їх безпідставності.

Відповідно до вимог ст.85 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в судових засіданнях пояснення представників позивача та відповідача, суд встановив:

Відповідно до Статуту, затвердженого установчими зборами співвласників будинку №116 по вул.Університетській у м.Херсоні, протокол від 17.04.2016р., власниками квартир та нежитлових приміщень за вказаною адресою було створено Обєднання співвласників багатоквартирного будинку "Університетська 116".

Відповідно до відомостей з ЄДРПОУ ОСББ "Університетська 116" зареєстроване 16.05.2016р.

13.07.2016р. відповідачем було подано документи до ПАТ "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" (нове найменування ПрАТ "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго") на укладання договору. Дана обставина підтверджується реєстраційним талоном, який міститься в матеріалах справи.

19.07.2016р. представником позивача було виконано обстеження розрахункових засобів обліку електричної енергії ОСББ "Університетська 116", про що зазначено в відомостях №183952 від 19.07.2016р. В означених відомостях також зазначено, що обстеження виконано у звязку з укладанням/переукладанням договору про постачання електроенергії (мовою оригіналу): переоформлення с дог. 1910. Також в означених відомостях в графі "Вимоги щодо приведення розрахункових приладів обліку у відповідність до вимог нормативних документів" зазначено вимогу придбати та встановити прилад обліку електричної енергії і ввідний автомат відповідно до дозволеної потужності у термін до 01.08.2016р. У висновку в означених відомостях зазначено, що під час дослідження розрахункових приладів обліку не виявлено знаходження в охоронній зонні, КТП, ЗТП ПАТ "ХОЕ" даного обєкта.

12.08.2016р. між позивачем та відповідачем було укладено договір на постачання електричної енергії №6056. Пунктом 9.4 означеного договору передбачено, що договір набирає чинності з дня його підписання і укладається у строк до 31.12.2016р.

Відповідно до Додатку №5 до договору про постачання електроенергії №6056 від 12.08.2016р. до обєктів споживача належить житловий будинок (комунальне освітлення) за адресою м. Херсон, вул. Університетська, буд. 116. Також в означеному додатку зазначено прилад обліку - електролічильник №7884351 тип НІК 2301 АП1В, який встановлений у розподільчій щитовій (РЩ). Вказаний додаток підписаний сторонами 15.08.2016р.

25.08.2016р. представниками позивача було складено акт №15/1, в якому зазначено, що виконано обстеження в РЩ - 0,4 кВ житлового будинку по вул. Університетська, 116. В акті також зазначено, що при обстеженні встановлено, що схема електропостачання не відповідає додатку №7 до договору про постачання електроенергії №6056. Ввідний автоматичний комутаційний вимикач не відповідає договору про постачання електричної енергії. Замість ввідного автоматичного вимикача номіналом І=6А згідно дозволеної до використання потужності Р-0,72 кВт споживачем встановлено ввідний автоматичний ком. вимикач І=100А. Комунальні послуги не заведені на прилад обліку. Споживачем придбано електролічильник, але на трифазний електролічильник заведена тільки одна фаза. В означеному акті, в графі "Вимоги щодо приведення розрахункових приладів обліку у відповідності до вимог нормативних документів", вказано, (мовою оригіналу): "Необхідно виконати схему електропостачання відповідно договору про постачання ел. енергії. Встановити вводний автоматичний комутаційний вимикач І=6А згідно договору та підготувати під опломбування. Вивести лінії комунальних послуг окремими лініями та завести на прилад обліку. Закрити підходящі лінії комунальних послуг та підготувати під опломбування." Також в акті зазначено про необхідність повідомлення про виконання в строк до 30.08.2016р.

З пояснень представників відповідача, наданих в судових засіданнях, вбачається, що вимоги, зазначені в акті №15/1 від 25.08.2016р., ним були повністю виконані у встановлені строки, про що було повідомлено позивача.

Працівниками ПАТ "ЕК "Херсонобленерго" (нове найменування ПрАТ "ЕК "Херсонобленерго") 16.09.2016 року проведено перевірку за адресою м.Херсон, вул.Університетська, 116, а саме: ОСББ "Університетська,116", за результатами якої було виявлено факт порушення пунктів 3.1, 3.6 ПКЕЕ, а саме (мовою оригіналу): самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів до електричної мережі постачальника. Самовільне підключення, безоблікове споживання електричної енергії струмоприймачами комунального освітлення ж/б по вул. Університетська, 116. Електрична енергія споживається, але не враховується та не оплачується.

За результатами виявленого порушення позивачем складено акт про порушення від 16.09.2016р. № 00130672 (а.с.9), що підписаний трьома повноважними представниками позивача та представником відповідача - головою правління ОСББ "Університетська, 116" ОСОБА_2 Також представником відповідача в акті було зазначено про незгоду з актом.

21.02.2017 р. за участі представника відповідача відбулося засідання комісії позивача з розгляду акта про порушення ПКЕЕ №00130672 від 16.09.2016р., на якому акт про порушення розглядався вдруге, після з'ясування додаткових обставин щодо проведення технічної перевірки на обєкті 19.07.2016р. Рішенням комісії було вирішено скасувати рішення комісії ХМВЕ від 27.09.2016р. (протокол №110)., нарахування провести з дати технічного обстеження 19.07.2016р. до дня усунення порушення 16.09.2016р. Величина потужності визначена, виходячи з поперечної площі переріз алюмінієвих проводів 10мм (60А) та 2,5мм (24А), які було використано у схемі самовільного підключення. В протоколі №22, яким оформлене означене рішення комісії відповідача, також вказано, що споживач з порушенням, зазначеним в акті, та з сумою нарахування не згоден, відмовився отримати витяг з протоколу засідання комісії.

Відповідно до витягу з протоколу №22 від 21.02.2017р. у графі "вид порушення" зазначено, що порушено п.2.1.7 ПКЕЕ, підключення до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, електроустановок, струмоприймачів або електропроводки поза розрахунковими приладами обліку електричної енергії без порушення схеми обліку, а також зазначено, що розрахунок проведено згідно з п.2.9 ОСОБА_2. Розмір здійсненого комісією нарахування складає 12850,30грн.

Відповідач не сплатив нараховану за рішенням комісії позивача суму, в зв'язку з чим позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача вартості недоврахованої електричної енергії на підставі ст.ст. 1212, 1213 ЦК України, як безпідставно набутого майна.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Предметом спору у даній справі є обов'язок відповідача відшкодувати позивачу вартість електричної енергії, спожитої відповідачем, як стверджує позивач, за період з 19.07.2016р. по 16.09.2016 у розмірі 12850,30грн. без достатньої на те підстави. При цьому, обсяг та вартість такої електроенергії визначені позивачем на підставі ОСОБА_2 визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією, яка затверджена постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 N 562.

Позовні вимоги мотивовані наявністю у відповідача відповідного обов'язку в силу положень ст. ст. 1212, 1213 ЦК України відшкодувати вартість безпідставно набутого майна електричної енергії у звязку відсутністю договірних відносин між сторонами.

Загальні підстави для виникнення зобов'язань у звязку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які вникають у звязку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об'єктивними умовами виникнення зобовязань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом статті 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої, другої статті 509 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. До підстав виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов'язання повинне належно виконуватись відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться.

Згідно з частиною першою статті 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є майно, у тому числі електрична енергія.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з частинами першою та другою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Приписами частини першої статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Як зазначалося вище, між ПАТ "ЕК "Херсонобленерго" (нове найменування ПрАТ "ЕК "Херсонобленерго"), як постачальником, та ОСББ "Університетська 116", як споживачем, було укладено договір на постачання електричної енергії №6056.

Так, за умовами договору (п.1) постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 0,72кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) ним електричної енергії та здійснює інші платежі за умовами цього договору. Точки продажу електричної енергії зазначаються у додатку №7 до даного договору "Однолінійна схема", який з боку позивача був підписаний 12.08.2017р., а відповідача 15.08.2017р.

Пунктами 2.1, 2.2.2, 2.3.2 договору сторони узгодили, що під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобовязуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (далі ПКЕЕ). Постачальник зобовязується постачати споживачу електроенергію, як різновид товару з урахуванням його особливих споживчих якостей та фізико-технічних характеристик. Споживач зобовязується дотримуватися режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 договору та режиму роботи електроустановки.

В розділі 4 договору сторонами встановлено відповідальність за невиконання чи неналежне виконання умов договору, згідно з п.4.2.3 якого споживач сплачує постачальнику вартість недоврахованої електроенергії, розраховану виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання відповідно до ОСОБА_2 визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ від 04.05.2016р. №562, за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням, у разі таких дій споживача: самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії; пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб з засобів обліку; споживання електроенергії поза засобами обліку; інших умов, визначених Методикою.

Споживач не несе відповідальності перед постачальником відповідно до вимог п.п.4.2.1 - 4.2.3 договору, якщо доведе, що порушення виникли з вини постачальника або внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

В п.9.4 договору вказано про те, що останній набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2016р. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії, або перегляд його умов.

Враховуючи, що з боку відповідача означений договір був підписаний 15.08.2016р., то він набрав чинності з 15.08.2016р.

Суд критично оцінює твердження позивача про те, що у звязку з відсутністю приладу обліку електроенергії на обєкті споживача та відповідно до п.3.1, 3.6, 3.31 ПКЕЕ постачання електроенергії для використання в комунальних цілях по обєкту відповідача не здійснювалось. Відсутність електропостачання не виключає договірних відносин між сторонами, оскільки відповідно до умов договору про постачання електричної енергії №6056 від 12.08.2016р., він набрав чинності з дати його підписання, а саме з 15.08.2016р., та був діючим на час виявлення порушення відповідачем ПКЕЕ та складання акта про порушення №00130672 від 16.09.2016р., до того ж, у самому акті у графі характеристика обєкта зазначено договір 6056. Інших умов, з якими б повязувалось набрання чинності договором про постачання електричної енергії №6056, окрім того, що він набирає чинності з дня його підписання, в договорі не зазначено.

Окрім того, твердження позивача про те, що договір не набув чинності у звязку з тим, що не було електропостачання на обєкт відповідача, спростовується самими заявленими позовними вимогами стягнення вартості безпідставно спожитої електричної енергії, а отже було постачання електричної енергії на обєкт відповідача. Означене твердження позивача також спростовується актом про порушення №00130672 від 16.09.2016р., відповідно до п.7 якого було припинено електропостачання на комунальне освітлення, що ще раз підтверджує факт постачання електричної енергії на обєкт відповідача до 16.09.2016р.

Суд також вважає безпідставними посилання позивача на те, що постачання електричної енергії на обєкт відповідача не відбувалося у звязку з відсутністю приладу обліку електричної енергії на обєкті відповідача та те, що прилад обліку не був опломбований.

Означене спростовується додатком №5 "Перелік обєктів споживача та точок обліку активної електричної енергії" до договору про постачання електричної енергії №6056 від 12.08.2016р., який підписаний сторонами, набрав чинності 15.08.2016р., і в якому зазначено, що на обєкті відповідача встановлено електролічильник №7884351 тип НІК 2301АП1В. Наявність лічильника на обєкті відповідача також підтверджується актом 15/1 від 25.08.2016р., складеним представником позивача, в якому зазначено про наявність трьохфазного лічильника №7884351 тип НІК 2301АП1В, на який заведена лише одна діюча фаза.

Щодо відсутності пломб на обєкті відповідача, яким позивач обґрунтовує те, що електропостачання не здійснювалось, а отже договірних відносин між сторонами не існувало, то суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3.31 ПКЕЕ розрахунковий засіб обліку електричної енергії має бути опломбований на кріпленні кожуха лічильника пломбою з тавром центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері технічного регулювання, а на затискній кришці - пломбою електропередавальної організації.

Пломби з тавром електропередавальної організації мають бути встановлені також на пристроях, що закривають первинні і вторинні кола живлення засобу обліку, приводи і кнопки управління комутаційних апаратів та кришки автоматів, встановлених у цих колах, двері комірок трансформаторів напруги, кришки на зборках і колодках затискачів, випробувальних блоках, лінії зв'язку автоматизованих систем обліку та всі інші пристрої і місця, що унеможливлюють доступ до струмоведучих частин схеми обліку.

Підготовка місць для опломбування здійснюється власником електроустановки згідно з переліком, наданим електропередавальною організацією. Перелік місць пломбування може бути розширений за обґрунтованою пропозицією однієї із сторін.

У зазначених місцях можуть бути встановлені пломби інших заінтересованих сторін.

В акті №15/1 від 25.08.2016р., складеному представником позивача, серед іншого, зазначені вимоги до відповідача в строк до 30.08.2016р. :

- підготувати під опломбування комутаційний вимикач;

- підготувати під опломбування відходящі лінії комунальних послуг.

Вимоги до відповідача про підготовку лічильника під опломбування представником енергопостачальника не ставилися. Окрім того, відповідно до п. 3.31 ПКЕЕ обовязок встановлення пломб лежить саме на енергопередавальній (енергопостачальній) організації, в свою чергу, позивачем не доведено та не підтверджується матеріалами справи, що відповідач чинив перепони позивачу для реалізації його обовязку щодо встановлення пломб.

Також суд зазначає, що ПКЕЕ не передбачають такої умови як наявність пломб, для початку електропостачання на обєкт споживача та початку дії договірних відносин між сторонами.

Маючи намір встановити пломби на обєкті відповідача, позивач повинен був вчинити активні юридично - значимі дії, спрямованні на реалізацію свого обовязку щодо встановлення пломб, нереалізація даного обовязку позивачем не покладає відповідальність на позивача за невстановлення пломб.

В свою чергу, враховуючи наявність діючого договору про постачання електричної енергії №6056 від 12.08.2016р. на час складання акта про порушення 00130672 від 16.09.2016р., суд зазначає наступне.

Так, ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" встановлює, що споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Таким чином, договірні відносини у сфері постачання електроенергії мають свої особливості, що пов'язано зі специфікою предмету договору та обумовлює спеціальний порядок його укладання. Особливістю договору електропостачання є покладення на споживача додаткових обов'язків, пов'язаних з необхідністю: дотримуватись передбаченого договором режиму споживання електроенергії; забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичних мереж та справність приладів і устаткування, що використовуються у процесі споживання електричної енергії.

Статтею 275 ГК України встановлено, що відпуск електроенергії без оформлення договору енергопостачання не допускається; суб'єкти господарювання, які забезпечують споживачів електроенергією, зобов'язані укладати договори з усіма споживачами їхньої продукції. Виробники і постачальники енергії, що займають монопольне становище, зокрема суб'єкти природних монополій, зобов'язані укласти договір енергопостачання на вимогу споживачів, які мають технічні засоби для одержання енергії. Розбіжності, що виникають при укладенні такого договору, врегульовуються відповідно до вимог цього Кодексу.

Аналогічна норма міститься в абзаці 2 пункту 5.1 ПКЕЕ, договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за врегульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

У пункті 1.2. ПКЕЕ дано визначення споживача електричної енергії як особи, що використовує її для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору.

Відповідно до ч. 1ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюються Законами України "Про засади функціонування ринку електричної енергії України" та "Про електроенергетику".

Статтею 235 ГК України передбачено, що за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку. До суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

Частиною першою статті 236 ГК України встановлено види господарсько-оперативних санкцій, в числі яких, зокрема, передбачено встановлення в односторонньому порядку на майбутнє додаткових гарантій належного виконання зобов'язань стороною, яка порушила зобов'язання: зміна порядку оплати продукції (робіт, послуг), переведення платника на попередню оплату продукції (робіт, послуг) або на оплату після перевірки їх якості тощо.

За приписами частини другої статті 236 ГК України перелік оперативно-господарських санкцій, встановлений у частині першій цієї статті, не є вичерпним. Сторони можуть передбачити у договорі також інші оперативно-господарські санкції.

Отже, зі змісту вказаних положень чинного законодавства вбачається, що за наявності договірних відносин між сторонами про постачання електричної енергії, рішення постачальника електричної енергії про нарахування вартості недоврахованої спожитої електроенергії є саме оперативно-господарською санкцією .

Згідно ч. 2 ст. 237 Господарського кодексу України порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором.

Заявлена позивачем сума недоврахованої електричної енергії за своєю правовою природою є оперативно-господарською санкцією, а не шкодою за користування безпідставно набутим майном, як помилково вважає позивач.

Власник порушеного права може скористатися певним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Однак, позивачем не доведено факту порушення його прав, які підлягають захисту в судовому порядку в обраний ним спосіб, а саме стягнення шкоди за безпідставно набуте майно - електричну енергію.

Застосування оперативно господарської санкції можливе у разі наявності договірних відносин і неналежного виконання договірних зобовязань. У свою чергу, відшкодування шкоди є належним способом захисту в разі здійснення позадоговірного цивільного правопорушення, наприклад, позаоблікового використання електричної енергії за відсутності договору.

Відповідно до ст.11 ЦК України та ст.174 ГК України договір є підставою для виникнення цивільних прав і обовязків (господарських зобовязань).

Оскільки судом встановлено наявність діючого договору, укладеного між сторонами, про постачання електричної енергії №6056 від 12.08.2016р. на час складання акта про порушення №00130672 від 16.09.2016р., а позивачем не доведено належними доказами, що отримання відповідачем майна електричної енергії безпідставне, то відсутні підстави для застосування до спірних відносин норм ст.1212 ЦК України, на підставі якої заявлено позов. А тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог з визначеним предметом позову та за викладених вище підстав.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до абзацу першого пункту 6.41 ПКЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень.

Згідно пункту 2.1 ОСОБА_2 визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року №562, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 04 липня 2006 року за №782/12656 (із змінами і доповненнями, далі за текстом - ОСОБА_2) вона застосовується на підставі акта порушень, складеного в порядку, встановленому цією Методикою, з урахуванням вимог Правил користування електричною енергією.

Відповідно до пункту 4.2 ОСОБА_2 акт про порушення оформляється згідно з формою, наведеною в Додатку 3 до ОСОБА_2, яким визначені відомості, що в обов'язковому порядку мають бути зазначені в акті про порушення.

Згідно пункту 4.6 ОСОБА_2 в акті про порушення зазначаються всі необхідні для розрахунку згідно з вимогами цієї ОСОБА_2 параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення із зазначенням: меж балансової належності; перерізів та матеріалу всіх проводів (кабелів), наявних у схемі підключення; фазування приладу обліку на дату оформлення акта про порушення.

Акт про порушення №00130672 не відповідає вимогам ПКЕЕ та ОСОБА_2, зокрема:

- на схемі електропостачання споживача не вказаний електричний лічильник №7884351 тип НІК 2301АП1В, який був встановлений на обєкті відповідача, не вказаний автоматичний вимикач;

- графічне зображення схеми електропостачання відповідача в акті не відповідає графічному зображенню схеми електропостачання, яка міститься в додатку №7 "Однолінійна схема" до договору про постачання електроенергії №6056 від 12.08.2016р.;

- на графічному зображенні схеми електропостачання відповідача, яка міститься в акті, не зазначено межі балансової належності мереж, пояснення позивача про те, що для визначення балансової належності мереж достатньо зазначення на схемі розподільчої установки, суперечить вимогам п.4.6 ОСОБА_2;

- не зазначено фазування приладу обліку.

Згідно частини другої статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до абзацу першого пункту 6.42 ПКЕЕ на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Згідно протоколу засідання комісії позивача від 21.02.2017р. нарахування обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснено згідно пункту 2.9 та формулою 2.7 ОСОБА_2.

Відповідно до пункту 2.9 ОСОБА_2 у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 5-7 пункту 2.1 цієї глави, ОСОБА_2 застосовується за умови виявлення місця (точки) підключення до відповідних мереж, про що зазначається в акті про порушення та позначається на схемі.

Пунктами 5, 6, 7 пункту 2.1 ОСОБА_2 передбачені наступні порушення ПКЕЕ, пов'язані з самовільним підключенням:

пункт 5 - самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника;

пункт 6 - підключення до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, електроустановок, струмоприймачів або електропроводки поза розрахунковими приладами обліку електричної енергії з порушенням схеми обліку;

пункт 7 - підключення до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, електроустановок, струмоприймачів або електропроводки поза розрахунковими приладами обліку електричної енергії без порушення схеми обліку.

Відповідно до абзацу першого пункту 2.1 ОСОБА_2 вона застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, встановленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення порушень ПКЕЕ, перерахованих у цьому пункті. Для кожного з перерахованих видів порушень пунктами 2.6 - 2.9 ОСОБА_2 встановлюються різні способи (формули) для визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією (формули 2.7, 2.10, 2.11).

Як зазначалося вище, в акті про порушення №00130672 від 16.09.2016р. зазначено, що самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів відбулося до електричної мережі постачальника, а в витягу з протоколу №22 від 21.02.2017р., яким оформлено рішення комісії відповідача з розгляду акта про порушення №00130672 від 16.09.2016р., у графі "вид порушення" зазначено: підключення до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника.

Враховуючи, що відповідач в додаткових поясненнях до позовної заяви зазначив, що самовільне підключення відбулося до мережі, що не є власністю енергопостачальника, а в акті про порушення №00130672 від 16.09.2016р. допущенна описка, але поряд з цим в рішенні комісії не зазначено до чиїх мереж було здійснено підключення. Тобто не визначено ані належності, ані ідентифікуючих ознак мереж, до яких було здійснено самовільне підключення, не визначено організації чи установи, якій належать електричні мережі до яких було здійснено підключення.

За змістом норм пунктів 6.40-6.42 ПКЕЕ за своєю правовою природою акт про порушення ПКЕЕ є лише фіксацією факту порушення, яке було виявлено при проведенні перевірки дотримання споживачем ПКЕЕ. Підставою для перерахунку обсягу спожитої електроенергії та нарахування плати за недораховану електроенергію є факт порушення ПКЕЕ.

Разом з тим, оскільки на підставі акта про порушення уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків, чинність акту є важливим фактором при вирішенні питання стосовно правомірності розміру застосованої оперативно-господарської санкції .

Враховуючи означене, недоліки акту про порушення суд оцінює у сукупності з усіма доказами та обставинами справи та зазначає на недоведеності позовних вимог та відсутності підстав для їх задоволення.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача з огляду на відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову відмовити.

Згідно з ч.5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Одеського апеляційного господарського суду через господарський суд Херсонської області.

Повне рішення складено 03.07.2017р.

Суддя Н.А. Павленко