РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2017№910/6717/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Будмайдан"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВО ІНВЕСТИЦІЙНО

БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ СІТІБУД"

про стягнення 712 080,00 грн.

Суддя Літвінова М.Є.

Представники сторін:

від позивачa: Яблочкін В.М. - довіреність № 3/17 від 15.02.2017;

від відповідача: Кравцов С.В. - довіреність № 2 від 01.12.2016.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 19 червня 2017 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

ОСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Будмайдан" (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВО ІНВЕСТИЦІЙНО БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ СІТІБУД" (далі - відповідач) про стягнення 713 640,00 грн. основного боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за Договором поставки № 113 від 01.01.2017 року в частині здійснення оплати поставленої продукції.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.04.2017 порушено провадження у справі № 910/6717/17, її розгляд призначено на 29.05.2017 року.

Представники сторін у судовому засіданні 29.05.2017 року надали документи на виконання вимог ували суду.

Крім того, представник позивача у судовому засіданні 29.05.2017 року подав заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої просив стягнути з відповідача 712 080,00 грн.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 29.05.2017 року оголошено перерву до 19.06.2017 року.

16.06.2017 року представник позивача через відділ діловодства господарського суду міста Києва надав додаткові документи по справі.

19.06.2017 року представник відповідача через відділ діловодства господарського суду міста Києва подав заяву про визнання позову.

У судовому засіданні 19.06.2017 року представник позивача надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача у судовому засіданні 19.06.2017 року надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких проти позову не заперечував.

Розглянувши подані матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

01.01.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Будмайдан" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВО ІНВЕСТИЦІЙНО БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ СІТІБУД" (покупець) укладено Договір поставки № 113 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору продавець зобов'язаний доставити та передати покупцю продукцію належної якості, а саме будівельні матеріали, а покупець зобов'язаний прийняти продукцію та оплатити її за цінами та на умовах, зазначених у цьому Договорі.

Інформація стосовно асортименту, вартості та кількості продукції викладається в замовленні покупця та вказується в специфікаціях (додатках) до цього Договору, або в рахунках-фактурах та видаткових накладних, що є невід'ємною частиною цього Договору (п.1.2. Договору).

Згідно з п. 2.1. Договору загальна вартість продукції (ціна Договору), що поставляється за цим Договором, визначається сумою вартості всіх підписаних сторонами видаткових накладних.

Пунктом 2.3. Договору сторони погодили, що оплата продукції здійснюється покупцем протягом 2 (двох) банківських днів від дати отримання продукції покупцем.

Відповідно до п. 3.10 Договору право власності на продукцію переходить від продавця до покупця з дати поставки продукції, тобто з дати фактичного передання продукції покупцю, згідно з цим Договором, що підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною

Згідно з п. 9.1. Договору цей Договір набуває чинності з дати його належного підписання сторонами та скріплення печатками і діє до повного виконання сторонами усіх взятих на себе зобов'язань, якщо інше не встановлено цим Договором.

На виконання умов договору позивачем здійснено поставку відповідачу продукції на суму 712 080,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 2 від 02.02.2017 року на суму 265 000,00 грн., видатковою накладною № 3 від 03.02.2017 року на суму 93 480,00 грн., видатковою накладною № 4 від 07.02.2017 року на суму 92 000,00 грн., видатковою накладною № 5 від 08.02.2017 року на суму 132 800,00 грн., видатковою накладною № 6 від 08.02.2017 року на суму 128 800,00 грн.

За твердженням позивача, відповідач за поставлену продукцію не розрахувався.

Позивач звертався до відповідача з претензією № 12 від 17.02.2017 року в якій просив сплатити заборгованість за Договором поставки № 113 від 01.01.2017 року, проте відповідач залишив претензію без задоволення.

Відповідач проти позову не заперечував, зазначив, що не розрахувався за поставлену продукцію у зв'язку з виникненням фінансових труднощів.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно зі статтею 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Пунктом 2.3. Договору сторони погодили, що оплата продукції здійснюється покупцем протягом 2 (двох) банківських днів від дати отримання продукції покупцем.

Згідно з пунктом 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень статті 530 Цивільного кодексу України та змісту Договору строк виконання відповідачем грошового зобов'язання згідно Договору на момент розгляду справи настав.

Матеріалами справи підтверджується поставка позивачем товару за Договором, його прийняття відповідачем та існування заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 712 080,00 грн.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Таким чином, обов'язок доказування законодавчо покладено на сторони.

Відповідачем не було надано суду доказів в спростування обставин, викладених у позові. Крім того, відповідач не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Згідно з статтею 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За таких обставин, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 712 080,00 грн. є правомірними та обґрунтованими.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись статтями 4, 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВО ІНВЕСТИЦІЙНО БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ СІТІБУД" (02068, м. Київ, вулиця Анни Ахматової, будинок 14 Б, квартира 120, ідентифікаційний код 39896014) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Будмайдан" (02068, м. Київ, вул. Драгоманова, будинок 3-Б, квартира 24, ідентифікаційний код 40889665) 712 080 (сімсот дванадцять тисяч вісімдесят) грн. 00 грн. заборгованості, 10 681 (десять тисяч шістсот вісімдесят одну) грн. 20 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 26.06.2017

Суддя М.Є. Літвінова