номер провадження справи 12/67/13
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.07.2017 Справа № 908/4043/13

Суддя Боєва О.С., розглянувши матеріали скарги Приватного акціонерного товариства Супутник на дії (бездіяльність) Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у справі № 908/4043/13

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Супутник» (69076, місто Запоріжжя, вулиця Новобудов, 9)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод металопластикових виробів» (69035, місто Запоріжжя, пр. Маяковського, 11)

про стягнення 4488,21 грн.

за участю представники сторін:

від позивача (скаржник) ОСОБА_1, довіреність б/н від 07.03.2017р.;

від відповідача (боржник) не з'явився;

від ВДВС ОСОБА_2, довіреність б/н від 11.05.2017 р.;

ВСТАНОВИВ:

05.05.2017 р. до господарського суду Запорізької області від Приватного акціонерного товариства Супутник надійшла скарга на дії (бездіяльність) Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у справі № 908/4043/13 з клопотанням про поновлення строку на її подання на підставі ч.1 ст. 53 ГПК України.

На підставі пунктів 2.3.3, 2.3.47, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, у звязку з перебуванням судді-доповідача ОСОБА_3 у відпустці, протоколом повторного автоматизованого розподілу від 05.05.2017 р. здійснено перерозподіл скарги між суддями та призначено її до розгляду судді Боєвій О.С.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 10.05.2017р. відновлено строк для подання скарги, скарга прийнята до розгляду, судове засідання призначено на 23.05.2017р. Розгляд скарги відкладався на 06.06.2017р., потім на 05.07.2017 р.

Представник позивача (стягувач) в судовому засіданні 05.07.2017р. підтримав скаргу, яка мотивована, зокрема, наступним. 03.03.2016 р. було відкрито виконавче провадження № 50356207 з примусового виконання судового рішення. Під час ознайомлення 30.03.2017 р. з матеріалами виконавчого провадження, представник ПрАТ «Супутник» дізнався про винесення 14.09.2016 р. державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі того, що в результаті вжитих виконавцем заходів неможливо зясувати місцезнаходження боржника юридичної особи. Скаржник вважає зазначену постанову такою, що винесена з порушенням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню, з наступних підстав. На час винесення оскаржуваної постанови, державним виконавцем не було здійснено жодної виконавчої дії, спрямованої на розшук боржника, а саме: не здійснено вихід за місцезнаходженням ТОВ «Завод металопластикових виробів»; не подано запити до відповідних органів, установ, що мають інформацію про майно чи доходи боржника; не проведена перевірка інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних та реєстрах; не було застосовано притягнення до адміністративної відповідальності керівника боржника юридичної особи; не застосовано примусовий привід боржника до органів державної виконавчої служби для надання пояснень; не отримано пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця; не було здійснено звернення до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням суду. В порушення вимог ч. 2 ст. 37 закону України «Про виконавче провадження» в матеріалах провадження не міститься відповідний акт, в якому повинно бути зафіксовано неможливість зясування місцезнаходження боржника. Згідно з відповіддю Державної податкової служби України, отриманою на запит державного виконавця, ТОВ «Завод металопластикових виробів» має рахунки в ПАТ КБ «Приватбанк» та ПАТ «Діамант банк», 27.04.2016 р. винесено постанову про арешт коштів боржника. Поряд з тим, в порушення вимог ч. 1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» до вказаних банків, де боржник має рахунки, не надіслано жодної платіжної вимоги. Таким чином, для виконання рішення суду про стягнення грошових коштів встановлення місцезнаходження боржника може навіть не знадобитись, оскільки у боржника є рахунки в банках, і звернення стягнення може бути здійснено на кошти, що на них знаходяться. Додатково скаржник зазначив, що постанова від 14.09.2016р. про повернення виконавчого документа стягувачу, ПрАТ «Супутник» взагалі не отримана. На підставі викладеного, просить: визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_4 у виконавчому провадженні № 50356207; визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_4 від 14.09.2016 р. про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні № 50356207; зобовязати Вознесенівський ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області відновити виконавче провадження № 50356207.

Вознесенівським ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області надано заперечення на скаргу, в якому зазначено наступне. Після відкриття 03.03.2016 р. виконавчого провадження, в ході його виконання державним виконавцем був перевірений майновий стан боржника, з метою чого зроблено відповідні запити. За результатами отриманих відповідей, постановою від 27.04.2016 р. накладено арешт на грошові кошти боржника та автомобіль НОМЕР_1, який оголошено у розшук. За місцем реєстрації ТОВ «Завод металоплатикових виробів» неодноразово направлялися поштові повідомлення про виклик директора, які поверталися на адресу відділу з позначкою «за закінчення терміну зберігання». 14.09.2016 р. на підставі п. 5ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесена постанова про повернення документа стягувачу, яка в той же день була направлена на адресу ПАТ «Супутник» за місцем реєстрації. Таким чином, порушення з боку державного виконавця щодо винесення оскаржуваної постанови, відсутні. Просить у задоволенні скарги відмовити.

Відповідач (боржник) у судові засідання не зявився, пояснень по суті скарги не надав. Про причини неявки суд не повідомив будь-яких письмових пояснень, клопотань від нього не надійшло.

Відповідно до ч. 2 ст. 121-2 ГПК України скарги на рішення, дії та бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник, прокурор та орган державної виконавчої служби, приватний виконавець. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно з п. 13 Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003р. № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби (дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів).

Розглянувши матеріали справи № 908/4043/13, оцінивши доводи скаржника та державної виконавчої служби, суд визнав скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 04.02.2014 р. у справі №908/4043/13 (суддя Смірнов О.Г.) позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Супутник задоволено частково, з Товариства з обмеженою відповідальністю Завод металопластикових виробів, стягнуто борг з орендної плати в сумі 5210 грн. 46 коп., пеню в сумі 293 грн. 93 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 1720 грн. 40 коп.

Після набрання зазначеним рішенням законної сили видано відповідний наказ від 24.02.2014 р. В наказі було зазначено юридичну адресу боржника ТОВ «Завод металоплатикових виробів»: 69035, місто Запоріжжя, пр. Маяковського, 11, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб.

В судовому засіданні 05.07.2017 р. судом оглянуто, надані державним виконавцем Вознесенівського ВДВС, матеріали виконавчого провадження реєстраційний номер 50356207 з виконання зазначеного наказу. Прим цьому, слід зазначити, що документи, які містяться в матеріалах, не прошиті, відсутній опис документів в хронологічному порядку. Представник відділу державної виконавчої служби в засіданні пояснив, що складання опису та прошивання матеріалів справи виконавчого провадження не передбачено, справа формується шляхом простого вкладення документів, а також зазначив, що на сьогодні існує Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, який містить повну інформацію щодо вчинених виконавчих дій. При цьому державний виконавець зазначив, що суду в повному обсязі надані документи вищевказаного виконавчого провадження, що існують на дату розгляду даної скарги. Згідно з відміткою на зовнішній обкладинці, справа передана на зберігання до архіву 14.09.2016 р., архівний номер 8911/2016. Судом встановлено, що виконавче провадження було відкрито 03.03.2016 р.

На момент відкриття виконавчого провадження (03.03.2016р.) з виконання наказу від 24.02.2014р. у справі № 908/4043/13 та прийняття державним виконавцем оскаржуваної постанови про повернення виконавчого документа (14.09.2016р.) був чинним Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. № 606-ХІV, який належить до застосування при розгляді даної скарги.

Відповідно до приписів ст. 11, ч. 2 ст. 30 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії по виконанню рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а по виконанню рішення немайнового характеру у двомісячний строк.

Матеріали виконавчого провадження свідчать, що на запити Вознесенівського ВДВС надавалася інформація щодо наявності банківських рахунків ТОВ «Завод металоплатискових виробів» в ПАТ КБ «Приватбанк» та ПАТ «Діамант банк», зареєстрованого транспортного засобу ЗАЗ 110557 д.н. НОМЕР_2, а також відсутності зареєстрованого за боржником нерухомого майна. 27.04.2016 р. винесено постанову про арешт коштів боржника в межах суми 8097,26 грн.

14.09.2016 р. державним виконавцем Возневеснівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області на підставі п.5 ч. 1 ст.47, ст. 50 Закону України Про виконавче провадження винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві у звязку з тим, що вжитими виконавцем заходами не вдалось зясувати місцезнаходження боржника. В постанові вказано, що виконавчий документ може бути повторно предявлений для виконання в строк до 14.09.2017 р.

До справи залучено, отриманий 04.07.2017 р., витяг із Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, який містить повну інформацію щодо вчинених виконавчих дій під час виконання наказу господарського суду Запорізької області від 24.02.2014р. у справі № 908/4043/13 (відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на кошти боржника, повернення виконавчого документа стягувачу), згідно з яким усі виконавчі дії проведено державним виконавцем Кошкальдою Єлизаветою Анатоліївною.

Відповідно до пункту 5 частини 1 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві: якщо в результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника).

Згідно з ч. 2 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження про наявність обставин, зазначених в частині першій цієї статті, державний виконавець складає акт.

В досліджених судом матеріалах виконавчого провадження ВП № 50356207 відсутні відповідні докази, які б свідчили про вжиття державним виконавцем заходів, в результаті яких виявилося неможливим з'ясувати місцезнаходження боржника юридичної особи, а саме немає відповідного акту, що є обовязковою підставою для винесення постанови про повернення виконавчого документа на підставі п. 5 частини 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин, суд приходить до висновку, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві, винесена 14.09.2016 р. державним виконавцем Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя, прийнята без достатніх правових підстав, відсутні докази вчинення державним виконавцем дій, за результатами яких можливо було б зробити висновок про неможливість зясування місцезнаходження боржника, а бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо невжиття таких заходів є незаконною. До того ж в матеріалах виконавчого провадження також відсутні докази направлення поштових повідомлень про виклик директора ТОВ «Завод металопластикових виробів», які поверталися за закінченням терміну зберігання, про що вказує державний виконавець у своїх запереченнях.

Із змісту прохальної частини, поданої скарги, слідує, що заявник просить визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Кошкальди Є.А., визнати протиправною та скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу та зобовязати Вознесенівський ВДВС м.Запоріжжя Головного управління юстиції у Запорізькій області відновити виконавче провадження.

Необхідно зазначити, що відповідно до ст.121-2 ГПК України оскарженню до суду підлягають дії або бездіяльність виконавчої служби як державного органу, а не дії (бездіяльність) конкретного державного виконавця, як просить скаржник. Отже, вимога про визнання незаконною бездіяльності державного виконавця Кошкальди Є.А. є необґрунтованою. До того ж, як пояснив представник відділу державної виконавчої служби, зазначений державний виконавець на даний вже не працює.

Відповідно до п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобовязує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, повязані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобовязати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Відповідно до ч. 5 ст. 47 Закону «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачеві з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання в межах встановлених строків.

Отже, визнання постанови державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження, які за своїм змістом є наслідком виконавчих дій, недійсною чи незаконною (протиправною) по суті є тотожним. Скасування судом постанови органу державної виконавчої служби не передбачено, оскільки визнання її недійсною в судовому порядку має ті самі правові наслідки.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII, який набрав чинності 05.10.2016р., і є діючим на даний час, у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. Отже, в даному випадку, зобовязання відновити виконавче провадження виникає безпосередньо із Закону, тому в частині вимоги про зобовязання судом Вознесенівський ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ в Запорізькій області відновити виконавче провадження № 50356207 слід відмовити.

При цьому, слід звернути увагу, що згідно зі ст. 120 ГПК України у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, скарга підлягає задоволенню частково.

Слід зазначити, що відповідно до наданої позивачем копії витягу з протоколу позачерногових загальних зборів Публічного акціонерного товариства «Супутник» № 5 від 08.09.2016 р. було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства з публічного на приватне (п.1 порядку денного). Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру, сформованого 19.05.2017 р. на запит суду відповідно до ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань», 14.09.2016 р. проведено державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи щодо зміни найменування, на даний час найменуванням позивача є: Приватне акціонерне товариство «Супутник» ().

За приписом статті 25 ГПК у разі, зокрема, реорганізації суб'єкта господарювання у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі його правонаступника. Господарським судам необхідно враховувати, що сама лише зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма даної особи. Зміна типу акціонерного товариства з приватного на публічне не є його реорганізацією (стаття 5 Закону України "Про акціонерні товариства"). Водночас зміна найменування юридичної особи тягне за собою необхідність у державній реєстрації змін до установчих документів, порядок проведення якої викладено у статті 29 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців". У разі коли така зміна сталася у процесі вирішення спору господарським судом, про неї обов'язково зазначається в описовій частині рішення (при цьому у мотивувальній частині, за необхідності, також зазначається нове найменування учасника судового процесу - наприклад, у разі задоволення позову до нього) або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи.

Враховуючи зазначене, у звязку зі зміною типу акціонерного товариства з публічного на приватне, позивачем у справі слід вважати Приватне акціонерне товариство «Супутник», м.Запоріжжя ().

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Приватного акціонерного товариства «Супутник» на бездіяльність Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного управління юстиції у Запорізькій області, щодо виконання рішення господарського суду Запорізької області у справі № 908/4043/13 задовольнити частково.

Визнати недійсною (незаконною) постанову Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 14.09.2016р. про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні №50356207.

В іншій частині скарги відмовити.

Суддя О.С.Боєва