ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" червня 2017 р.Справа № 922/5037/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Бринцева О.В.

при секретарі судового засідання Гула Д.В.

розглянувши матеріали справи

за позовом Публічне акціонерного товариства "Златобанк"
до Дочірнього підприємства "Сентекс" , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Хімічні технології"
про звернення стягнення на предмет іпотеки, припинення права власності, визнання права власності
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, довіреність №45 від 18.05.2017 р.;

відповідача - ОСОБА_3, довіреність №17/03/01-01 від 01.03.2017 р.;

третьої особи - ОСОБА_4, довіреність №250 від 10.10.2016 р.

ВСТАНОВИВ:

01 вересня 2015 року Публічне акціонерне товариство "Златобанк" звернулося до Господарського суду Харківської області із позовом до Дочірнього підприємства Сентекс, в якому просить суд в рахунок часткового погашення заборгованості ТОВ "Хімічні технології" перед ПАТ "Златобанк" за кредитним договором № 121/12/KLMV від 29.05.2012 р., яка складається з заборгованості за основним боргом (кредитом) - 5.442.466,68 доларів США; заборгованості за процентами - 607.966,67 доларів США; пені - 10.257.744,18 гривень; штрафу за неналежне виконання зобов'язання - 5.000,00 грн.; 3% річних - 473.255,32 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність іпотекодержателю ПАТ "Златобанк" предмету іпотеки за договором іпотеки від 29.05.2012, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за №2574, а саме, на нерухоме майно: нежитлові приміщення 1-го поверху №39-1-:-39-13 в літ. А-7 загальною площею 152 кв. м., що знаходиться за адресою: Харківська обл., м. Харків, вул. Римарська, будинок 22. Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 310998; припинити право власності та користування іпотекодавця - ДП "Сентекс" на нерухоме майно, передане в іпотеку за договором іпотеки від 29.05.2012, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за №2574, а саме, на нерухоме майно: нежитлові приміщення 1-го поверху №39-1-:-39-13 в літ. А-7 загальною площею 152 кв. м., що знаходиться за адресою: Харківська обл., м. Харків, вул. Римарська, будинок 22. Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 310998; визнати за іпотекодержателем ПАТ "Златобанк" право власності на предмет іпотеки за договором іпотеки від 29.05.2012, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за №2574, а саме, на нерухоме майно: нежитлові приміщення 1-го поверху №39-1-:-39-13 в літ. А-7 загальною площею 152 кв. м., що знаходиться за адресою: Харківська обл., м. Харків, вул. Римарська, будинок 22. Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 310998. В якості правових підстав вказує на норми статей 1, 7, 33, 37, 39 Закону України "Про іпотеку", статті 16, 526, 525, 527, 536, 1054 Цивільного кодексу України, статті 173, 174, 175, 180, 193, 202 Господарського кодексу України.

Постановою Вищого господарського суду України від 18 квітня 2017 року у справі №922/5037/15 скасовано постанову Харківського апеляційного господарського суду від 31 січня 2017 року та рішення Господарського суду Харківської області від 17 жовтня 2016 року, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Від Дочірнього підприємства "Сентекс" надійшло клопотання про призначення судової економічної експертизи (вх. №16669 від 23.05.2017 р.), яке було прийнято судом до розгляду.

Позивач заперечує проти задоволення вказаного клопотання з підстав, викладених у запереченнях (вх. №20478 від 22.06.2017 р.).

Присутній у судовому засіданні 27 червня 2017 року представник позивача надав клопотання (вх. №21102, 21103 від 27.06.2017 р.) про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та ОСОБА_6 Банку України. В обґрунтування поданих клопотань зазначає, що основним із завдань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є збереження активів банку, повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування майна банку, що перебуває у третіх осіб). Крім того, 05 березня 2014 року між позивачем та ОСОБА_6 Банком України було укладено Кредитний договір №12, який мав метою рефінансувати заборгованість АТ "Златобанк". У забезпечення виконання зобов'язань АТ "Златобанк" по поверненню кредиту, отриманого на підставі вищезазначеного кредитного договору, сторони уклали Договір застави №12/зМП від 05 березня 2014 року. Відповідно до Додатку №1 до Договору застави серед пулу кредитів, які надані в заставу ОСОБА_6 Банку України, є Кредитний договір №121/12-KLMV від 29 травня 2012 року, укладений з ТОВ "Хімічні технології".

Представник відповідача в судовому засіданні надав клопотання про призначення судової експертизи з метою встановлення ринкової вартості предмету іпотеки (вх. №21172 від 27.06.2017 р.). Також надав клопотання про призначення колегіального розгляду справи (вх. №71 від 27.06.2017 р.), яке суд приймає до розгляду.

Представник третьої особи проти задоволення поданих відповідачем клопотань про призначення по справі судових експертиз не заперечував.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін приходить до висновку, що рішення у даній справі може вплинути на права або обов'язки Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та ОСОБА_6 банку України.

Згідно ст. 27 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора або ініціативи господарського суду. У відповідності до п.3 ч.2 ст.104 Господарського процесуального кодексу України рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню, якщо господарський суд прийняв рішення про права і обов'язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

За таких обставин суд, вважає за необхідне залучити зазначених вище осіб до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та третьої особи, судом встановлено наступне.

29 травня 2012 року між AT "Златобанк" (кредитодавець, банк) та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Хімічні технології" (третя особа, позичальник, боржник) було укладено кредитний договір №121/12/KLMV (далі - кредитний договір), за умовами п.п.1.1, 1.3 якого кредитодавець надає позичальнику кредит, а позичальник зобов'язується в повному обсязі повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші умови цього кредитного договору. Максимальний ліміт заборгованості за кредитною лінією становите 5.200.000,00 дол. США.

Протягом дії кредитного договору позивач та третя особа укладали додаткові угоди до нього та вносили зміни, а саме: 07.10.2013 року уклали договір про внесення змін №1; 06.11.2013 року уклали договір про внесення змін №2; 29.11.2013 року уклали договір про внесення змін №3; 06.12.2013 року уклали договір про внесення змін №4; 26.12.2013 року уклали договір про внесення змін №5 відповідно до якого, погодили кінцеву дату погашення кредиту - 26.12.2014 року (включно); 03.01.2014 року уклали договір про внесення змін №6; 07.02.2014 року уклали договір про внесення змін №7; 04.03.2014 року уклали договір про внесення змін №8; 07.04.2014 року уклали договір про внесення змін №9; 30.04.2014 року уклали договір про внесення змін №10; 24.06.2014 року уклали договір про внесення змін №11, яким встановлено максимальний ліміт заборгованості в розмірі 5.450.000,00 дол. США; 31.07.2014 року уклали договір про внесення змін №12; 12.09.2014 року уклали договір про внесення змін №13; 16.09.2014 року уклали договір про внесення змін №14; 24.09.2014 року уклали договір про внесення змін №15; 30.10.2014 року уклали договір про внесення змін №16; 28.11.2014 року уклали договір про внесення змін №17; 26.12.2014 року уклали договір про внесення змін №18 відповідно до якого погодили кінцеву дату погашення кредиту - 26.01.2015 року (включно); 29.01.2015 року уклали договір про внесення змін №19 відповідно до якого, погодили кінцеву дату погашення кредиту - 26.02.2015 року (включно).

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 29 травня 2012 року між Акціонерним товариством "Златобанк" (іпотекодержатель) та Дочірнім підприємством "Сентекс" (іпотекодавець) укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за №2574 (далі - договір іпотеки).

Відповідно до п.1.1 договору іпотеки цей договір забезпечує виконання ТОВ "Хімічні технології" зобов'язань, що випливають з укладеного між позичальником та іпотекодержателем кредитного договору №121/12-KLMV від 29.05.2012 та додаткових угод до нього, які можуть бути укладені в майбутньому, за умовами якого боржник зобов'язаний повернути іпотекодержателю кредитні кошти надані у формі кредитної лінії у гривні та/або доларах США з максимальним лімітом заборгованості в розмірі 5.200.000 дол. США, з кінцевим терміном повернення 27.12.2013 року включно, сплачувати нараховані проценти за користування кредитними коштами з розрахунку: 18% річних за користування кредитними коштами у гривні та 14% річних за користування кредитними коштами в доларах США і можливі неустойки у розмірах та у випадках передбачених основним зобов'язанням і цим договором, а також інші витрати на здійснення забезпеченої іпотекою вимоги.

Згідно з п.1.2 договору іпотеки предметом іпотеки за цим договором є наступне нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення 1-го (першого) поверху №39-1-:-39-13 (в літ. А-7 загальною площею 152кв.м., що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Харків, вул. Римарська, будинок 22, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 310998.

Між сторонами укладалися договори про внесення змін до договору іпотеки (від 27.12.2013 та від 27.06.2014), якими, зокрема, була змінена загальна заставна вартість предмета іпотеки, яка склала 3.200.600,00 грн.

У п. 6.3 договору іпотеки сторони погодили, що задоволення вимог іпотекодержателя може здійснюватися шляхом, зокрема, передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку встановленому ст.37 Закону України "Про іпотеку".

Позивач, зокрема, просить суд в рахунок часткового погашення заборгованості ТОВ "Хімічні технології" перед ПАТ "Златобанк" за кредитним договором № 121/12/KLMV від 29.05.2012 р., яка складається з заборгованості за основним боргом (кредитом) - 5.442.466,68 доларів США; заборгованості за процентами - 607.966,67 доларів США; пені - 10.257.744,18 гривень; штрафу за неналежне виконання зобов'язання - 5.000,00 грн.; 3% річних - 473.255,32 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність іпотекодержателю ПАТ "Златобанк" предмету іпотеки за договором іпотеки від 29.05.2012, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за №2574, а саме, на нерухоме майно: нежитлові приміщення 1-го поверху №39-1-:-39-13 в літ. А-7 загальною площею 152 кв. м., що знаходиться за адресою: Харківська обл., м. Харків, вул. Римарська, будинок 22. Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 310998.

Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України Про іпотеку у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду, зокрема, зазначається загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки.

Отже, при розгляді даної справи суду необхідно встановити розмір заборгованості ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Хімічні технології" перед Публічним акціонерним товариством "Златобанк" за кредитним договором №121/12/KLMV від 29 травня 2012 року.

Позивач зазначає, що заборгованість третьої особи перед позивачем за кредитним договором станом 09 квітня 2015 року становить:

- за основним боргом (кредитом) 5.442.466,68 доларів США;

- за процентами 607.966,67 доларів США;

- пені 10.257.744,18 грн.;

- штрафу за неналежне виконання зобовязання 5.000,00 грн.

- 3% річних згідно статті 625 ЦК України 473.255,32 грн.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що розрахунки сторін відрізняються між собою.

Як вбачається з контррозрахунку заборгованості третьої особи за кредитним договором, який доданий відповідачем до клопотання про призначення судової економічної експертизи (вх. №16669 від 23.05.2017 р., т. VII, арк. с. 150-162), станом на 01 вересня 2015 року (дата подання позовної заяви) заборгованість третьої особи за кредитним договором становить:

- заборгованість за основним боргом - 5.430.460,65 доларів США;

- заборгованість за процентами 601.019,66 доларів США;

- пеня за основним боргом 7.852.075,84 грн.;

- пеня за процентами 947.390,62 грн.;

- 3% річних 409.673,52 грн.

Враховуючи велику складність та кількість розрахунків за Кредитним договором №121/12-KLMV від 29 травня 2012 року та те, що додатковими угодами постійно змінювались умови кредитного договору, то суд дійшов висновку, що вищевикладене свідчить про необхідність спеціальних знань при перевірці судом правильності розрахунку як заборгованості за тілом кредиту, так і по процентам та по пені за кредитним договором № 121/12-KLMV від 29 травня 2012 року.

Частиною 1 ст. 41 ГПК України визначено, що для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Відповідно до абз. 2, 3 п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики призначення судової експертизи від 23.03.2012 року № 4, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Згідно з п. 1.2.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998 р., (далі - Інструкція) та п. 3.1 III Розділу Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень однією з основних видів (підвидів) експертизи, зокрема, є економічна: бухгалтерського та податкового обліку; фінансово-господарської діяльності; фінансово-кредитних операцій. Основними завданнями експертизи документів фінансово-кредитних операцій, зокрема, є: визначення документальної обґрунтованості оформлення банківських операцій з відкриття рахунків, руху грошових коштів на рахунках; визначення документальної обґрунтованості оформлення та відображення в обліку операцій з видачі, використання та погашення кредитів.

Враховуючи велику кількість та складність розрахунку сум, які є предметом позову, необхідність дослідження значного обсягу первинних фінансових документів та їх співставлення, що потребує спеціальних економічних знань, суд дійшов висновку про необхідність призначення у справі судової економічної експертизи документів фінансово-кредитних операцій.

Відповідно до положень п. 3.2 Розділу III Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень на вирішення експертизи документів фінансово-кредитних операцій можуть бути поставлені питання, зокрема, чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості позичальника (по сплаті процентів за кредит та погашення основної суми боргу) перед банком умовам укладеного між вказаними сторонами кредитного договору та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цим кредитним договором? Чи відповідає метод нарахування банком процентів за кредитним договором (зазначаються реквізити договору) вимогам Положення про кредитування банку (зазначається назва банківської установи)?

Господарський суд, дослідивши матеріали справи та враховуючи зміст Інструкції визначив питання, котре виноситься на експертизу (див. резолютивну частину ухвали). В частині решти питань, запропонованих відповідачем у відповідному клопотанні суд відмовляє в задоволенні клопотання з огляду на достатність питання визначеного судом для за"ясування відповідних обставин справи.

Також, дослідивши обставини справи, суд дійшов висновку про призначення оціночно-будівельної експертизи, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються, зокрема, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Згідно з ч. 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

В узагальненнях Вищого господарського суду України за 2016 р. практики щодо застосування господарськими судами законодавства, яке регулює іпотеку як заставу нерухомого майна та майнових прав зазначено, що результати аналізу судової практики із зазначеного питання засвідчили, що господарські суди в цілому дотримуються вимог ч. 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», зокрема, задовольняючи позовні вимоги про звернення стягнення шляхом визнання права власності, визначають вартість предмета іпотеки.

Як вже зазначалось, між сторонами укладалися договори про внесення змін до договору іпотеки (від 27.12.2013 та від 27.06.2014), якими, зокрема, була змінена загальна заставна вартість предмета іпотеки, яка склала 3.200.600,00 грн. Крім того, згідно висновку судової оціночно-будівельної експертизи №3353 від 21.09.2016 ринкова вартість нежитлових приміщень 1-го поверху №39-1-:-39-13 загальною площею 152кв.м. в будинку літ. "А-7" по вул. Римарська, 22 в м. Харкові, в цінах вересня 2016 року складає 7.198.616,00 грн. без урахування ПДВ.

Пунктами 26-28 "ОСОБА_7 оцінки майна", затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2003 за №1891 передбачено, що висновок про вартість майна дійсний протягом дев'ятимісячного строку після оцінки.

Відповідач зазначає, що вартість заставленого майна, що була встановлено під час проведення судової оціночно-будівельної експертизи №3353 від 21.09.2016, не є актуальною на момент розгляду даної справи, оскільки дев'ятимісячний строк дії висновку експертизи сплив 21 червня 2017 року.

Отже, з метою встановлення вартості нерухомого майна, що складається з нежитлових приміщень, зазначених у іпотечному договорі, на яке позивач просить суд звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості третьої особи, станом на час розгляду даної справи, необхідно призначити судову оціночно-будівельну експертизу.

Відповідно до Закону України Про судову експертизу та ст. 41 ГПК України проведення судової експертизи суд доручає Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз імені Засл. проф. ОСОБА_7 (61177, м. Харків, вул. Золочівська, 8А).

Витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона, а у разі призначення господарським судом судової експертизи з власної ініціативи - сторона, визначена в ухвалі господарського суду про призначення судової експертизи (аналогічна правова позиція викладена у п. 23 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року N4 Про деякі питання практики призначення судової експертизи).

З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що витрати, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, покладаються судом на відповідача, як на заінтересовану сторону.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 27, 41, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання відповідача про призначення колегіального розгляду справи - прийняти до розгляду.

3. Клопотання позивача про залучення до участі у справі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та ОСОБА_6 Банку України - задовольнити.

4. Залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, ).

5. Залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_6 України (01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9, ).

6. Зобов'язати позивача надіслати залученим третім особам копію позовної заяви доданих до неї документів, докази відправлення надати суду.

7. Зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та ОСОБА_6 України надати до суду письмові пояснення по суті спору з документами в обґрунтування своєї правової позиції у справі.

8. Клопотання відповідача про призначення судової економічної експертизи задовольнити частково. Призначити у справі №922/5037/15 судову економічну експертизу документів фінансово-кредитних операцій. Поставити на вирішення судової економічної експертизи документів фінансово-кредитних операцій таке питання:

- чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості позичальника ТОВ "Хімічні технології" перед ПАТ Златобанк по тілу кредиту, по процентам, по пені за кредитним договором від 29.05.2012 р. №121/12-KLMV умовам укладеного між вказаними сторонами кредитного договору та наявним у справі розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цим кредитним договором?

9. В задоволенні клопотання в частині решти питань запропонованих відповідачем відмовити.

10. Клопотання відповідача про призначення судової оціночно-будівельної експертизи задовольнити. Призначити у справі №922/5037/15 судову оціночно-будівельну експертизу. Поставити на вирішення судової оціночно-будівельної експертизи таке питання:

- Яка ринкова вартість об'єкту нерухомого майна, а саме: нежитлових приміщень 1-го поверху №39-1-:-39-13 в літ. А-7 загальною площею 152,0 кв.м., що знаходиться за адресою: Харківська обл., м. Харків, вул. Римарська, будинок 22, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 310998, станом на момент проведення судової експертизи?

11. Проведення судових експертиз доручити Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз імені Засл. проф. ОСОБА_7 (61177, м. Харків, вул. Золочівська, 8А).

12. Витрати, пов'язані із проведенням експертиз, покласти на відповідача.

14. Попередити осіб, які проводитимуть експертизи про кримінальну відповідальність, передбачену статтями 384, 385 Кримінального кодексу України за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов'язків.

15. Провадження у справі 922/5037/15 зупинити до одержання результатів судових експертиз.

Суддя ОСОБА_8

/Справа №922/5037/15/