ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"24" травня 2017 р. Справа № 3/071-12

за позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ

до Комунального підприємства "Управління житлово-комунального господарства", м. Славутич

про стягнення 352527,92 грн.

Суддя Лопатін А.В.

за участю представників згідно з протоколом судового засідання.

Обставини справи:

У провадженні господарського суду Київської області перебувала справа № 3/071-12 за позовом ДК "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" до КП "Управління житлово-комунального господарства" про стягнення заборгованості та штрафних санкцій у розмірі 352527,92 грн.

Рішенням господарського суду Київської області від 21.08.2012 р. позов задоволено частково, стягнуто з КП "Управління житлово-комунального господарства" на користь ДК Газ України НАК Нафтогаз України 284105 (двісті вісімдесят чотири тисячі сто п'ять гривень) 10 коп. основного боргу, 21494 (двадцять одну тисячу чотириста девяносто чотири гривні) 18 коп. пені, 28291 (двадцять вісім тисяч двісті девяносто одну гривню) 07 коп. інфляційних втрат, 18617 (вісімнадцять тисяч шістсот сімнадцять гривень) 61 коп. 3% річних та 7050 (сім тисяч пятдесят гривень) 16 коп. судового збору.

На примусове виконання зазначеного вище рішення суду видано відповідний наказ.

17.08.2015 р. на адресу господарського суду Київської області від боржника надійшла скарга на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Славутицького міського управління юстиції, вмотивована тим, що державний виконавець порушив приписи норм чинного законодавства України, прийнявши постанову про поновлення виконавчого провадження за судовим наказом від 15.10.2012 р. по справі № 3/071-12.

Ухвалою господарського суду Київської області від 31.08.2015 р. скаргу КП "Управління житлово-комунального господарства" на дії державного виконавця ВДВС Славутицького міського управління юстиції задоволено, визнано недійсною постанову ВДВС Славутицького міського управління юстиції від 29.07.2015 року про поновлення виконавчого провадження № 35790886 з виконання наказу господарського суду Київської області від 15.10.2012 р. у справі № 3/071-12.

Вищевказана ухвала суду залишена без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.11.2015 р.

19.04.2017 р. через канцелярію суду представником боржника подано заяву, в якій останній просить суд визнати наказ господарського суду Київської області № 3/071-12 таким, що частково не підлягає виконанню, а саме: в частині суми основної заборгованості 284105,10 грн., 21494,18 грн. пені, 28291,07 грн. інфляційних втрат, 18617,61 грн. 3% річних з моменту затвердження протоколу.

Ухвалою господарського суду Київської області від 20.04.2017 р. розгляд заяви КП "Управління житлово-комунального господарства" про визнання судового наказу таким, що частково не підлягає виконанню призначено на 26.04.2017 р. зобовязано стягувача подати до суду письмові пояснення щодо вищевказаної заяви боржника, за наявності заперечення.

26.04.2017 р. в судовому засіданні оголошено перерву до 24.05.2017 р., про що сторонами підписано відповідну розписку.

10.05.2017 р. через канцелярію суду представником боржника подано клопотання про долучення судової практики до матеріалів справи.

17.05.2017 р. через канцелярію суду стягувачем подано заперечення на заяву боржника про визнання наказу господарського суду у справі № 3/071-12 таким, що не підлягає виконанню.

В судовому засіданні представник боржника підтримав заявлені вимоги, стягував, в свою чергу, заперечив проти задоволення поданої боржником заяви.

Розглянувши заяву боржника, в якій останній просить суд визнати наказ господарського суду Київської області № 3/071-12 таким, що частково не підлягає виконанню, а саме: в частині суми основної заборгованості 284105,10 грн., 21494,18 грн. пені, 28291,07 грн. інфляційних втрат, 18617,61 грн. 3% річних з моменту затвердження протоколу, судом встановлено наступне:

Так, дослідивши та перевіривши доводи, що викладено в заяві суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини четвертої ст. 117 Господарського процесуального кодексу України господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Відповідно до частини першої ст. 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах встановлених договором або законом.

Згідно зі ст. 605 Цивільного кодексу України, зокрема, зобов'язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов'язків.

Правовідносини між стягувачем та боржником виникли за договором №14/10-1682 про переведення боргу від 20.10.2010 р. на підставі договору №06/09-737 ТЕ-17 поставки природного газу для надання населенню послуг з опалення та гарячого водопостачання від 23.09.2009 р., укладеного між ДК Газ України НАК Нафтогаз України та ТОВ ОСОБА_1 Інвест.

Заборгованість КП Управління житлово-комунального господарства по розрахунках за спожитий газ у сумі 284105,10 грн. виникла до 01.01.2011 р.

Комунальним підприємством Управління житлово-комунального господарства відповідно до наказу № 374 від 05.09.2011 р. створено комісію з питань списання заборгованості за спожитий природний газ та штрафні та фінансові санкції.

08.09.2011 р. за результатами засідання комісії з питань списання заборгованості КП Управління житлово-комунального господарства складено протокол № 2, відповідно до якого прийнято рішення про списання заборгованості, зокрема, заборгованість за договором №14/10-1682 від 01.10.2010 р., №06/09-737-ТЕ-17 від 23.09.2009 р. в сумі 284 105,10 грн. та нараховані фінансові санкції за зазначеним договором. Даний протокол затверджено 08.09.2011 р.

04.06.2011 р. набув чинності Закон України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" від 12.05.2011 р. № 3319-VI. Статтею 1 цього Закону передбачено, що дія цього Закону поширюється на підприємства незалежно від їхніх форм власності, що виробляють, транспортують і постачають теплову та електричну енергію, надають послуги з диспетчерського управління об'єднаною енергетичною системою України, суб'єктів господарювання, що здійснюють постачання природного газу та електричної енергії за регульованим тарифом, Національну акціонерну компанію "Нафтогаз України" та її дочірні підприємства ДК "Газ України", ДК "Укртрансгаз", ДК "Укргазвидобування", ДАТ "Чорноморнафтогаз" та ДП "Енергоринок".

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 ст. 2 Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" підлягає списанню заборгованість (у тому числі встановлена судовими рішеннями) з пені, штрафних та фінансових санкцій (3% річних та індекс інфляції), які нараховані підприємствам на заборгованість за природний газ, спожитий ними у період з 01.01.97 по 01.01.11, і не сплачена станом на дату набрання чинності цим Законом.

Пунктом 2.5 вказаного Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" передбачено, що списання заборгованості здійснюється у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.08.2011 № 894 затверджено Порядок списання заборгованості за природний газ та електричну енергію.

Пунктом 4 зазначеного Порядку передбачено, що обсяг заборгованості (у тому числі реструктуризованої) за природний газ визначається з урахуванням вимог законодавства з питань інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, документів та розрахунків і списується: учасниками процедури списання, що здійснюють постачання природного газу за регульованим тарифом або виробляють, транспортують і постачають теплову енергію, перед дочірньою компанією „Газ України" Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України" (далі компанія „Газ України") у сумах, що обліковуються в бухгалтерському обліку таких учасників; компанією „Газ України" у сумах, що обліковуються в її бухгалтерському обліку, включаючи заборгованість ліквідованих підприємств, що виробляють, транспортують і постачають теплову енергію.

Згідно з п. 6 Порядку, для списання заборгованості кожен учасник процедури списання утворює комісію з питань списання заборгованості, до складу якої обов'язково входить керівник такого учасника, як голова комісії та головний бухгалтер, і яка визначає обсяг заборгованості, що підлягає списанню, у розрізі контрагентів. Списання заборгованості проводиться на підставі протоколів зазначеної комісії, затверджених її головою. Датою списання заборгованості є дата затвердження протоколу.

Отже, боржник і кредитор мають створити комісію з питань списання заборгованості та провести списання цієї заборгованості на підставі протоколу комісій, які створені як кредитором так і боржником.

Боржником КП Управління житлово-комунального господарства, згідно з протоколом № 2 від 08.09.2011 р., списано заборгованість перед позивачем ДК Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України за договорами №14/10-1682 від 01.10.2010 р., № 06/09-737-ТЕ17 від 23.09.2009 р. в сумі 284105,10 грн. та нараховані фінансові санкції за зазначеним договором.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази, що комісією з питань списання заборгованості, яка мала бути створена ДК Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України, також списана заборгованість за договорами №14/10-1682 від 01.10.2010 р., № 06/09-737-ТЕ17 від 23.09.2009 р. в сумі 284105,10 грн. та нарахованих фінансових санкцій за зазначеним договором.

Відповідно до п. 3 Порядку списання заборгованості за природний газ та електричну енергію учасники процедури списання протягом 30 днів після закінчення строку дії Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" (далі - Закон) проводять звіряння розрахунків і підписують відповідні акти станом на 31 грудня 2011 р., в яких фіксується сума заборгованості, що обліковується в їх бухгалтерському обліку після списання заборгованості.

Отже, як випливає із приписів цієї правової норми, на учасників процедури списання покладено обов'язок протягом 30 днів після закінчення строку дії Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" провести звіряння розрахунків і підписати відповідні акти, в яких фіксується сума заборгованості, що обліковується в їх бухгалтерському обліку після списання заборгованості.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" цей Закон набирає чинності з дня його опублікування та діє до 30 червня 2012 року.

Отже, відповідно до приписів вищенаведених правових норм, учасники процедури списання, якими є ДК "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" та КП Управління житлово-комунального господарства були зобовязані до 30 липня 2012 року провести звіряння розрахунків і підписати відповідні акти, в яких мали зафіксувати суму заборгованості, що обліковується в їх бухгалтерському обліку після списання заборгованості.

Боржником, у якості доказів надіслання протоколу № 2 від 08.09.2011 р., надано копію листа № 01-04-7/1500 від 13.09.2011 р. Відповідний лист зареєстровано за вх. № 13231/2 від 14 вересня 2011 року. Проте, з даного листа, на який посилається в якості доказу надіслання КП Управління житлово-комунального господарства листа ДК Газ України, неможливо ідентифікувати особу та її повноваження на отримання даного листа.

Також суд зазначає, що в протоколі № 2 від 08.09.2011 р. заборгованість списана за договором № 14/10-1682 від 01.10.2010 р., в той час як, заборгованість виникла за договором № 14/10-1682 від 20.10.2010 р.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, рішення господарського суду Київської області у справі № 3/071-12, яким позов задоволено частково, стягнуто з КП "Управління житлово-комунального господарства" на користь ДК Газ України НАК Нафтогаз України 284105 (двісті вісімдесят чотири тисячі сто п'ять гривень) 10 коп. основного боргу, 21494 (двадцять одну тисячу чотириста девяносто чотири гривні) 18 коп. пені, 28291 (двадцять вісім тисяч двісті девяносто одну гривню) 07 коп. інфляційних втрат, 18617 (вісімнадцять тисяч шістсот сімнадцять гривень) 61 коп. 3% річних та 7050 (сім тисяч пятдесят гривень) 16 коп. судового збору, прийнято судом 21.08.2012 р.

На примусове виконання вищевказаного рішення суду видано судовий наказ, який станом на сьогодні є виконаним в повному обсязі, підтвердженням чого є постанова ВДВС Славутицького міського управління юстиції від 22.04.2016 р.

Водночас, протокол № 2 засідання комісії призначеної наказом № 374 від 05.09.2011 р. з питань списання заборгованості за спожитий природний газ та штрафні та фінансові санкції, згідно якого списано заборгованість перед ДК Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України за договорами № 14/10-1682 від 01.10.2010 р., № 06/09-737-ТЕ17 від 23.09.2009 р. в сумі 284105,10 грн. та нараховані фінансові санкції за зазначеним договором, датований 08.09.2011 р., тобто, до прийняття рішення суду в справі № 3/071-12, більше того, враховуючи дату звернення ДК "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" до суду з позовом (09.07.2012 р.), - до заявлення ДК "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" до КП "Управління житлово-комунального господарства" позовних вимог про стягнення заборгованості та штрафних санкцій у розмірі 352527,92 грн., в тому числі заборгованості, яка згідно з протоколом № 2 засідання комісії призначеної наказом № 374 від 05.09.2011 р. з питань списання заборгованості за спожитий природний газ та штрафні та фінансові санкції, як стверджує боржник, було списано.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про незалежність судової влади" від 13.06.2007 р. N 8 передбачено, що за змістом ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" N 3477-IV від 23.02.2006 р. встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Вищий господарський суд України в інформаційному листі N 01-8/1427 від 18.11.2003 р. "Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини" зазначив, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (рішення Суду у справах: Sovtransavto Holding v. Ukraine, no. 48553/99, § 77, від 25.07.2002; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§ 42 та 60 від 22.11.2007).

Враховуючи вище викладе, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні даної заяви, оскільки відсутні протокол комісії ДК Газ України НАК Нафтогаз України та підписані сторонами акти, в яких зафіксовано суму заборгованості, що обліковується в їх бухгалтерському обліку після списання заборгованості, отже не було дотримано порядку списання заборгованості згідно законодавства, а також враховуючи, що рішення суду у даній справі було прийнято за наявності, обставин, на які посилається боржник в своїй заяві, а саме: списання заборгованості згідно протоколу № 2 засідання комісії призначеної наказом № 374 від 05.09.2011 р. з питань списання заборгованості за спожитий природний газ та штрафні та фінансові санкції, в той час як рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 86, 117Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Заяву Комунального підприємства Управління житлово-комунального господарства про визнання судового наказу господарського суду Київської області № 3/071-12 таким, що частково не підлягає виконанню залишити без задоволення.

Суддя А.В. Лопатін