КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2017 р. Справа№ 910/3122/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Жук Г.А.

Мальченко А.О.

секретар Драчук Р.А.

за участю представників:

від позивача Харченко Р.І. - дов. № 36 від 19.05.2017

від відповідача Опаріна А.Л. - дов. б/н від 05.05.2017

розглядаючи у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Господарського товариства з обмеженою відповідальністю

«РАЯН ЛТД»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 11.04.2017 (суддя Маринченко Я.В.)

у справі № 910/3122/17

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України

по місту Києву

до Господарського товариства з обмеженою відповідальністю

«РАЯН ЛТД»

про примусове виселення з орендованого приміщення

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.04.2017 у справі № 910/3122/17 позов задоволено. Вирішено виселити Товариство з обмеженою відповідальністю «РАЯН ЛТД» з орендованого державного нерухомого майна - нежилих приміщень, загальною площею 131,1 кв.м, яке розміщене за адресою: м. Київ, вул. Виборзька, 1 (кімнати №15, №16, №17, №18, №19, №20, №21, №22) та частини коридору на цокольному поверсі десятиповерхової будівлі гуртожитку №17, що перебуває на балансі Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут ім. І.Сікорського». Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЯН ЛТД» на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву витрати зі сплати судового збору в сумі 1 600, 00 грн.

Не погоджуючись із згаданим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, просив скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. За твердженнями апелянта, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що в позовній заяві позивачем не повно вказано найменування відповідача, тому всупереч вимог ГПК України визнав подані матеріали достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду. Крім цього, судом не було належним чином досліджено заяви Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву від 27.01.2017 № 30-06/1002 про припинення договору, як і докази її направлення.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями, справу № 910/3122/17 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Дикунської С.Я., суддів: Жук Г.А., Мальченко А.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.05.2017 апеляційну скаргу відповідача прийнято до провадження та розгляд справи призначено на 13.06.2017.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.06.2017 розгляд справи відкладено на 27.06.2017 на підставі ст. 77 ГПК України.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.06.2017 виправлено допущену описку у вступній, описовій та резолютивній частинах ухвал суду від 22.05.2017 та від 13.06.2017 шляхом внесення відповідних змін у назву відповідача, а саме, замість Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЯН ЛТД» ухвалено вважати Господарське товариство з обмеженою відповідальністю «РАЯН ЛТД».

В судове засідання з'явились представники сторін, представник відповідача підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити за наведених в ній підстав, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про відмову в позові.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції заперечив доводи апеляційної скарги, просив не брати їх до уваги, відтак оскаржуване рішення як законне та обґрунтоване залишити без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

Так, Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Господарського товариства з обмеженою відповідальністю «РАЯН ЛТД» про примусове виселення з орендованого приміщення. В обґрунтування своїх вимог зазначило, що у зв'язку із закінченням 28.12.2016 терміну дії укладеного між сторонами договору, позивач звернувся до відповідача із заявою №30-06/1002 від 27.01.2017 про припинення чинності договору, якою Господарському товариству з обмеженою відповідальністю «РАЯН ЛТД» було відмовлено у продовженні строку дії договору оренди на наступний термін. Проте не зважаючи на припинення терміну дії договору, відповідач до теперішнього часу не звільнив та не повернув позивачу орендованого приміщення, відтак позивач просив суд в примусовому порядку виселити відповідача з орендованого державного нерухомого майна.

Як встановлено матеріалами справи, 28.12.2009 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву (позивачем, орендодавцем) та Господарським товариством з обмеженою відповідальністю «РАЯН ЛТД» (відповідачем, орендарем) укладено Договір №4808 оренди нерухомого майна, що належить до державної власності (далі Договір), за умовами п. 1.1 якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежилі приміщення загальною площею 131,1 кв.м за адресою: м. Київ вул. Виборзька, буд. 1, кімнати №15, №16, №17, №18, №19, №20, №21, №22 та частини коридору на цокольному поверсі десятиповерхової будівлі гуртожитку №17, що перебуває на балансі НТУ України «Київський політехнічний інститут ім. І.Сікорського» (балансоутримувача), вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку на 30.04.2009 і становить за незалежною оцінкою 762 760, 00 грн. (п.1.1 Договору).

За умовами п.1.2 Договору майно передається в оренду з метою розміщення буфету, який не здійснює продажу товарів підакцизної групи.

Орендар вступає у строкове платне користування майном у терміни за Договором, але не раніше дати підписання його сторонами та акта приймання-передавання майна (п. 2.1 Договору).

Положеннями п. 5.1 Договору орендар зобов'язався використовувати орендоване майно відповідно до його призначення та умов Договору.

Сторони погодили ( п. 5.10 Договору), що у разі припинення або розірвання договору орендар зобов'язується повернути орендодавцеві/балансоутримувачу орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу та відшкодувати орендодавцеві/балансоутримувачу збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря.

Цей договір згідно п. 10.1 укладено строком на 1 (один) рік, що діє з 28.12.2009 до 28.12.2010 включно.

Відповідно до п. 10.3 Договору зміни до умов Договору або його розірвання допускаються за взаємної згоди сторін. Зміни, що пропонуються внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншою стороною.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну Договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені Договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження Договору (п. 10.4).

На підставі п. 10.6 Договору чинність Договору припиняється внаслідок, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Факт передачі об'єкта оренди за Договором підтверджується наявним в матеріалах справи Актом приймання-передавання орендованого майна за адресою: м. Київ, вул. Виборзька, 1 від 28.12.2009, підписаним уповноваженими представниками сторін.

Як встановлено матеріалами справи, до Договору неодноразово вносились зміни шляхом підписання сторонами додаткових Договорів №4808/01 від 08.06.2011, №4808/02 від 27.06.2012, №4808/03 від 15.02.2013, №4808/04 від 19.05.2014, №4808/05 від 03.02.2015, №4808/06 від 20.05.2015, якими, зокрема, було продовжено строк дії Договору включно.

В подальшому, 27.01.2017 позивач звернувся до відповідача із заявою №30-06/1002 про припинення Договору в зв'язку із закінченням строку його дії, в якій просив відповідача повернути орендоване майно за Актом приймання-передавання орендованого майна протягом трьох днів з моменту отримання даного листа. Проте відповідач жодних дій щодо повернення орендованого майне не вчинив, орендованого майна за актом приймання-передавання позивачу не повернув.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказував, що в порушення умов Договору, після припинення його дії, відповідач (орендар) продовжував користуватися об'єктом оренди та приміщення досі не повернув позивачу.

За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є договором найму (оренди), а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 ЦК України, Глави 30 ГК України та Закону України «Про оренду державного та комунального».

Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 ГК України, ст. ст. 11, 202, 509, 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Зобов'язання на підставі ч.1 ст.604 ЦК України припиняється за домовленістю сторін.

Строком договору (ч.ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України ) є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки за договором.

Згідно ч. 2 ст. 291 ГК України договір оренди припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

За приписами п. 2 ст. 26, п. 1 ст. 27 згаданого Закону договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено, орендар зобов'язаний повернути об'єкт оренди на зазначених у договорі оренди умовах.

Положеннями ст. 764 ЦК України встановлено, що якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Законом України «Про оренду державного та комунального майна» (ч. 2 ст. 17 ) передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Аналогічні положення встановлено й п. 10.4 Договору.

У разі припинення або розірвання цього договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем орендодавцю/балансоутримувачу за актом приймання-передавання майна (п.10.9 Договору).

Відповідно до п. 10.10 Договору майно вважається поверненим орендодавцю/балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта приймання-передавання. Обов'язок щодо складання акта приймання-передавання про повернення майна покладається на орендаря.

Таким чином, умовами договору передбачено обов'язок орендаря повернути об'єкт оренди орендодавцю та балансоутримувачу за актом приймання-передачі.

Згідно наявного в матеріалах справи Акту обстеження від 04.04.2017, після припинення дії Договору відповідачем орендованого приміщення не звільнено, таке використовується відповідно до своєї господарської діяльності.

За приписами ч. 1 ст. 67 ГК України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями і громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Оскільки відповідач безпідставно займає спірне майно, апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду про обґрунтованість вимог позивача про примусове виселення відповідача з орендованого державного нерухомого майна - нежилих приміщень загальною площею 131,1 кв.м за адресою: м. Київ, вул. Виборзька, 1 (кімнати №15, №16, №17, №18, №19, №20, №21, №22) та частини коридору на цокольному поверсі десятиповерхової будівлі гуртожитку №17, що перебуває на балансі Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут ім. І.Сікорського», які позивачем доведено належними та допустимими доказами, відповідачем жодним чином не спростовано, а тому є такими, що підлягають задоволенню.

Доводи відповідача (апелянта) щодо порушення судом першої інстанції вимог матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Зазначення позивачем в позовній заяві та місцевим судом в оскаржуваному рішенні неповного найменування відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «РАЯН ЛТД» замість Господарського товариство з обмеженою відповідальністю «РАЯН ЛТД» не є підставою для скасування цілком законного та обґрунтованого рішення. Сторони мають право звернутись до Господарського суду міста Києва із заявою в порядку ст. 89 ГПК України для виправлення допущеної описки в назві відповідача.

За таких обставин, апеляційний господарський суд погоджується з висновками місцевого суду, як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті скарги, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Господарського товариства з обмеженою відповідальністю «РАЯН ЛТД» залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 11.04.2017 у справі № 910/3122/17 - без змін.

Матеріали справи № 910/3122/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді Г.А. Жук

А.О. Мальченко