ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2017 р. Справа № 909/175/17

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого-судді Кордюк Г.Т.

суддів Давид Л.Л.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім" №40/5-26 від 29.03.17 р.

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 14.03.17 року

у справі №909/175/17

за позовом: Воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області, м. Калуш, Івано-Франківська область

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім", м. Калуш, Івано-Франківська область

про спонукання до укладення договору на постійне та обов'язкове обслуговування об'єктів державною аварійно-рятувальною службою

та за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім"

до відповідача: Воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області

про спонукання до укладення договору в редакції відповідача

За участю представників сторін (за первісним позовом) :

від позивача ОСОБА_2 представник;

від відповідача ОСОБА_3 представник;

Автоматизованою системою документообігу суду справу № 909/175/17 розподілено до розгляду судді доповідачу Кордюк Г.Т. Введено до складу судової колегії суддів Гриців В.М. та Давид Л.Л.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 21.04.17 апеляційну скаргу у даній справі прийнято до провадження, справу призначено до розгляду на 18.05.17.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 18.05.17 розгляд справи за клопотанням відповідча відкладено на 01.06.17.

Розпорядженням керівника апарату №247 від 30.05.17 призначено у справі проведення автоматизованої заміни судді члена колегії у звязку з перебуванням у відсустці судді Гриців В.М.

Згідно з протоколом автоматизованої заміни складу колегії суддів від 30.05.17 до складу судової колегії замість судді члена колегії Гриців В.М. введено до складу судової колегії суддю Малех І.Б.

У судовому засіданні 01.06.17 оголошено перерву до 26.06.17.

Рішенням Господарського суду ОСОБА_2 Франківської області від 14.03.17 у справі №909/175/17 (суддя Малєєва О.В.) частково задоволено позов Воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім" про спонукання до укладення договору на постійне та обов'язкове обслуговування об'єктів державною аварійно-рятувальною службою.

Частково задоволено зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім" до Воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області про спонукання до укладення договору в редакції відповідача.

Вважати укладеним договір між Воєнізованим гірничорятувальним (аварійно-рятувальним) загоном Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області (код 33926446, 77303, Івано-Франківська обл., м. Калуш, вул. Пушкіна, 9А, розрахунковий рахунок 2699 в ДКСУ м.Київ, МФО 820172, ЗКПО 33926446) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім" (код 33129683, 77306, вул. Промислова. 4, м.Калуш. Івано-Франківська область, розрахунковий рахунок 3018 в ПАЇ СІТІБАНК м. Київ МФО 300584) в такій редакції:

"Договір на постійне та обов'язкове аварійно-рятувальне обслуговування державною аварійно-рятувальною службою об'єктів та окремих територій

Товариство з обмеженою відповідальністю КАРПАТНАФТОХІМ (далі - Об'єкт), з однієї сторони, та Воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області, далі Аварійно-рятувальна служба (АРС), з іншої сторони, у подальшому іменуються - Сторони, а кожний окремо - Сторона, уклали цей Договір про наступне:

1. Предмет Договору

Предметом Договору є організація та здійснення "Аварійно-рятувальною службою" постійного та обов'язкового аварійно-рятувального обслуговування "Об'єкта" з метою своєчасного реагування та виконання аварійно-рятувальних робіт при виникненні на "Об'єкті" надзвичайної ситуації, а також профілактичної роботи із запобігання (профілактики) виникненню надзвичайних ситуацій техногенного та природного характерів, спрямованої на поліпшення техногенної безпеки об'єктів (територій) та підвищення рівня підготовленості об'єкта до рятування людей та ліквідації надзвичайних ситуацій.

2. Обов'язки "Аварійно-рятувальної служби"

Для виконання покладених завдань "Аварійно-рятувальна служба" зобов'язана:

2.1. Здійснювати добір основного особового складу "Аварійно-рятувальної служби" відповідного кваліфікаційного рівня та стану здоров'я, придатного до роботи в екстремальних умовах. Постійно підтримувати необхідний фізичний, психологічний рівень підготовки рятувальників та високий рівень професіоналізму для проведення аварійно-рятувальних робіт.

2.2. Забезпечувати функціонування структурних підрозділів у режимі постійної готовності до виконання необхідного комплексу аварійно-рятувальних робіт в умовах надзвичайної ситуації або загрози її виникнення згідно з нормативом виїзду на "Об'єкт", що регламентується планами реагування на надзвичайні ситуації (планами ліквідації аварій, планами локалізації та ліквідації аварійних ситуацій і аварій).

2.3. Створювати та підтримувати у належному стані відповідні матеріально-технічні резерви для проведення аварійно-рятувальних робіт.

2.4. Організовувати ремонт та технічне обслуговування аварійно-рятувальних засобів, зазначених у Табелі оснащення.

2.5. Разом з "Об'єктом" визначати обсяги профілактичної роботи із запобігання виникненню надзвичайних ситуацій техногенного та природного характерів, які необхідно здійснити "Аварійно-рятувальною службою" на "Об'єкті", відповідно до вимог діючих нормативних документів.

2.6. Здійснювати силами основного особового складу "Аварійно-рятувальної служби" профілактичну роботу із запобігання виникненню надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру відповідно до вимог Положень про профілактичну діяльність.

2.7. Під час ліквідування надзвичайних ситуацій забезпечувати:

виконання заходів, передбачених планами реагування на надзвичайні ситуації (планами ліквідації аварій, планами локалізації та ліквідації аварійних ситуацій і аварій):

оперативне визначення обстановки, що склалася внаслідок надзвичайної ситуації, і основних напрямків дій, пов'язаних з ліквідацією надзвичайної ситуації;

вжиття термінових заходів для пошуку і рятування людей у зоні надзвичайної ситуації і надання невідкладної медичної та іншої допомоги потерпілим;

визначення небезпечних факторів та додержання основним особовим складом вимог правил безпеки під час проведення аварійно-рятувальних робіт;

створення необхідних умов для підтримання працездатності основного особового складу;

зосередження в зоні надзвичайної ситуації необхідних сил, засобів, матеріально-технічних резервів та своєчасне введення їх у дію за призначенням; оперативне усунення ускладнень, що виникають під час ліквідації надзвичайних ситуацій;

координацію дій підрозділів, які залучені до ліквідації надзвичайної ситуації на "Об'єкті".

2.8. Зберігати інформацію про державну та комерційну таємницю, яка стала відома у зв'язку з виконанням службових обов'язків.

3. Обов'язки "Об'єкту"

"Об'єкт" зобов'язаний:

3.1. Забезпечувати відповідний стан безпеки "Об'єкту".

3.2. Впроваджувати досягнення науки і техніки, а також позитивний світовий досвід з питань безпеки у надзвичайних ситуаціях.

3.3. Забезпечувати додержання вимог нормативно-правових актів, стандартів, норм, правил з питань безпеки у надзвичайних ситуаціях, а також приписів, рішень інспекцій, які здійснюють контроль за виконанням заходів щодо захисту "Об'єкта" у надзвичайних ситуаціях.

3.4. Утримувати та поповнювати об'єктовий матеріальний резерв для запобігання, ліквідації надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру та їх наслідки.

3.5. Надавати необхідні засоби зв'язку, транспорту та інші матеріально-технічні ресурси "Об'єкта" для рятування людей та виконання термінових робіт або доставки в зони надзвичайних ситуацій особового складу, спеціального оснащення і вантажів.

3.6. Утримувати у справному стані аварійно-рятувальні засоби, що належать "Об'єктові", не допускаючи їх використання не за призначенням.

3.7. Залучати працівників "Аварійно-рятувальної служби" до роботи у складі комісій з прийняття в експлуатацію на даному "Об'єкті" об'єктів, які потребують аварійно-рятувального обслуговування.

3.8. Безперешкодно, безоплатно та негайно надавати "Аварійно-рятувальній службі" вичерпну, достовірну інформацію та документи, необхідні для виконання покладених на неї завдань.

3.9. Забезпечувати безперешкодний доступ працівників "Аварійно-рятувальної служби" на "Об'єкт" для проведення профілактичних обстежень з метою виконання заходів, спрямованих на запобігання і профілактику виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

3.10. Надавати безперешкодний доступ працівникам "Аварійно-рятувальної служби" в зону надзвичайної ситуації на "Об'єкті" з метою виконання робіт, пов'язаних з ліквідуванням надзвичайної ситуації.

3.11. За рахунок коштів "Об'єкта" забезпечувати працівників "Аварійно-рятувальної служби" необхідними приміщеннями та харчуванням під час ліквідації надзвичайних ситуацій відповідно до нормативних документів, затверджених в установленому порядку.

3.12. Оплачувати, відповідно до умов Договору, постійне та обов'язкове обслуговування "Аварійно-рятувальною службою" "Об'єкта", у тому числі відшкодовувати витрати, що пов'язані з ліквідацією надзвичайних ситуацій.

4. Порядок розрахунку і сума договору

4.1. Вартість обслуговування за цим договором складає 2027224,00 (два мільйони двадцять сім тисяч двісті двадцять чотири) гривні 00 коп. на рік. без ПДВ. Згідно з пунктом 197.1.18 ст. 197 Податкового кодексу України постійне та обов'язкове обслуговування об'єктів Аварійно-рятувальною службою не є об'єктом оподаткування податком на додану вартість.

4.2. Сума Договору встановлюється сторонами на основі Кошторису (додаток № 1 до Договору), розробленого Аварійно-рятувальною службою згідно з діючими нормативними актами (постановами Кабінету Міністрів України, наказами МНС України, наказами ДСНС України), які встановлюють умови грошового забезпечення (оплати праці) особового складу Аварійно-рятувальної служби.

За взаємною згодою Сторін вартість обслуговування згідно з Договором може змінюватись шляхом внесення змін і доповнень до Договору.

4.3. Аварійно-рятувальна служба не пізніше 30 числа поточного місяця складає і передає Об'єкту підписаний та засвідчений печаткою ОСОБА_4 приймання-передачі державних платних послуг по забезпеченню діяльності Аварійно-рятувальної служби на Об'єкті (далі - ОСОБА_4), зазначивши в ньому кошти в розмірі 1/12 річної суми, встановленої додатком №1 до Договору.

4.4. Об'єкт протягом 3 робочих днів зобов'язаний підписати ОСОБА_4 та засвідчити його печаткою і один примірник передати Аварійно-рятувальній службі.

4.5. Вказану в ОСОБА_4 суму коштів Об'єкт перераховує на розрахунковий рахунок Аварійно-рятувальної служби до 10 числа місяця, наступного за звітним.

4.6. При зміні нормативних актів, тарифних ставок і посадових окладів особового складу Аварійно-рятувальної служби сума Договору змінюється шляхом внесення змін в додатку № 1 до Договору в тому ж порядку, що й при укладанні Договору;

5. Відповідальність сторін

5.1. За невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цим Договором "Аварійно-рятувальна служба" та "Об'єкт" несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

5.2. Спори і суперечки, які виникають з цього Договору або у зв'язку з ним, не вирішені шляхом переговорів, вирішуються в судовому порядку.

5.3. За порушення терміну оплати "Об'єкт" сплачує "Аварійно-рятувальній службі" пеню у розмірі 0,5 % від простроченої суми оплати за кожен день прострочення відповідно до вимог чинного законодавства. Сплата пені не звільняє винну сторону від виконання обов'язків за даним Договором.

6. Термін дії договору та інші умови

6.1. Договір вважається укладеним з моменту набрання законної сили рішення господарського суду по справі №909/175/17 і діє до 31.12.2017, а в частині розрахунків до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань.

6.2. Дія Договору може бути припинена у разі виключення об'єкта з переліку об'єктів, які підлягають постійному та обов'язковому обслуговуванню державними аварійно-рятувальними службами, а також зникнення причин, які зумовлюють небезпеку виникнення надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

6.3. При відмові від послуг "Аварійно-рятувальної служби" "Об'єкт" повинен не пізніше як за місяць письмово попередити про це іншу сторону.

6.4. Зміни і доповнення до Договору вносяться лише письмово за згодою сторін.

6.5. Взаємовідносини між "Аварійно-рятувальною службою" та "Об'єктом", не врегульовані цим Договором, регулюються чинним законодавством України.

6.6. Начальник (командир) "Аварійно-рятувальної служби" є повноправним представником органу управління діяльністю аварійно-рятувальної служби, його законні вимоги до виконання робіт з підготовки "Об'єкта" до роботи у надзвичайних ситуаціях є обов'язковими для виконання всіма відповідальними посадовими особами та іншими працівниками "Об'єкта".

6.7. Про зміни умов обслуговування одна із сторін повинна письмово не пізніше як за три місяці попередити про це іншу сторону.

Додаток 1 до договору

Кошторис вартості постійного та обов'язкового аварійно-рятувального обслуговування ТОВ "КАРПАТНАФТОХІМ" Взводом гірничо та газорятувальних робіт ВГРЗ УДСНС України в Івано-Франківській області (в грн)

ОСОБА_4 оплати праці 1506482

1 Основна з/плата воєнізованого складу 748620

2 Надбавки та доплати, всього 554760

в тому числі:

2.1 - відсоткова надбавка за вислугу років 75900

2.2 - за класність водіям 20352

2.3 - за роботу в нічний час 35424

2.4 - за роботу в святкові дні 17136

2.5 - за складність і напруженість в роботі 374364

2.6 - за роботу в ізолюючих апаратах 31584

3 Щомісячна премія 40717

4 Матеріальна допомога на оздоровлення 62385

Б. Нарахування на зарплату 331426

ЄСВ 331426

В. Інші платежі 82347

1 Медикаменти і медичне забезпечення (мед./огляд особов.складу) 5489

2 Техніка безпеки.промсанітарія та охорона праці 29866

3 Лікувально-профілактичне харчування 46992

Г. Інші витрати загальногосп.призначення 9047

1 Послуги сторонніх організацій 6820

2 Канцелярські витрати 2227

Д. Адміністративні витрати 97921

Всього по кошторису в рік: 2027224

В місяць: 168935."

Судові витрати покладено на сторін в рівних частинах.

При цьому, місцевий господарський суд виходив з того, що укладення договору між ТОВ Карпатнафтохім та позивачем є обов'язковим в силу закону.

Судом першої інстанції зазначено про те, що зважаючи на внесення об'єктів відповідача до Державного реєстру об'єктів підвищеної небезпеки, відповідно до наведених вище положень законодавства такі об'єкти підлягають саме постійному та обов'язковому аварійно-рятувальному обслуговуванню. Отже, формулювання назви та предмету договору мають відповідати положенням законодавства, а тому їх слід викласти в редакції позивача.

Щодо вартості обслуговування, яку сторони пропонують визначити в договорі, то місцевим господарським судом зазначено про те, що оскільки між сторонами існували договірні відносини, то вказана інформація була узгоджена при укладенні договору щодо обслуговування об'єктів ТОВ Карпатнафтохім, зокрема, на 2016 рік.

При цьому, місцевим господарським судом взято до уваги ту обставину, що відповідач не подавав інформації про зміну характеристик об'єктів, які підлягають обслуговуванню та доказів, як б підтверджували можливість зменшення штатного розпису чи інших видатків на здійснення аварійно-рятувального обслуговування.

А відтак, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість розрахунків позивача щодо визначення вартості аварійно-рятувального обслуговування за договором у розмірі 2 027 224 грн на рік.

При визначенні строку дії договору місцевий господарський суд виходив з того, що договірні стосунки сторін попередньо узгоджувались на рік. Визначення ціни договору здійснюється на підставі показників, які встановлюються щорічно. А тому зазначив про необхідність встановлення терміну дії договору до 31.12.17.

Щодо інших умов договору місцевий господарський суд зазначив про те, що за погодженням сторін їх належить викласти в редакції, яка запропонована ТОВ Карпатнафтохім.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що умови щодо назви договору, його предмету та вартості слід викласти в редакції ВГРЗ у ДСНС України в Івано-Франківській області, інші умови договору - в редакції ТОВ Карпатнафтохім .

З огляду на наведене, місцевим господарським судом частково задоволено первісні та зустрічні позовні вимоги.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Господарського суду ОСОБА_2 Франківської області від 14.03.17 у даній справі скасувати та прийняти нове рішення, яким зобовязати Воєнізований гірничорятувальний (аварійно - рятувальний) загін управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в ОСОБА_2 Франківській області укласти з ТОВ «Карпатнафтохім» договір на обовязкове обслуговування державними аварійно рятувальними службами обєктів та окремих територій в редакції запропонованій ТОВ «Карпатнафтохім».

При цьому, скаржник покликається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт зазначає, що відповідно до п.5 Порядку здійснення постійного та обовязкового аварійно рятувального обслуговування обєктів господарювання, галузей та окремих територій затвердженого постановою КМУ №5 від 11.01.17, у разі відсутності на обєкті субєкта господарювання власної обєктової аварійно-рятувальної служби, атестованої в установленому порядку для проведення аварійно-рятувальних та інших невідкладних робіт з ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, виникнення яких можливе на зазначеному обєкті, обслуговування такого обєкта здійснюється іншими аварійно-рятувальними службами, а на обєкті, що має стратегічне значення для економіки та/або безпеки держави, - державними аварійно-рятувальними службами, атестованими відповідно до законодавства.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Карпатнафтохім» відповідно до вказаного Порядку створило у своїй структурі газорятувальну службу та звернулося до Воєнізованого гірничорятувального (аварійно - рятувального) загону управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в ОСОБА_2 Франківській області з пропозицією укласти договір з метою своєчасного реагування на виконання аварійно рятувальних робіт при виникненні на підприємтсві надзвичайних ситуацій, проте вказана обставина не взята судом до уваги.

Крім того, апелянт вважає, що місцевий господарський суд дійшов передчасного висновку про обовязковість укладення спірного договору в силу закону, а саме ст.133 Кодексу цивільного захисту України, оскільки не дослідив обставини стосовно монопольного остановища позивача на ринку надання таких послуг з обслуговування товариства, питання обгрунтованості калькуляції служби та не взяв до уваги докази щодо тривалого простою товариства у звязку з чим відсутня необхідність надання службою повного комплексу послуг пожежно рятувального та аварійно рятувального обслуговування.

3 травня 2017 року до суду апеляційної інстанції від позивача за первісним позовом надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено про законність рішення місцевого господарського суду у звязку з чим просить залишити його без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Зокрема, позивач за первісним позовом зазначає про те, що покликання апелянта на створення в його структурі газорятувальної служби не може бути підставою для відмови в укладенні договору постійного та обовязкового аварійно рятувального обслуговування обєкта, оскільки зазначена служба атестацію у встановленому порядку не проходила, при цьому ВГРЗ У ДСНС України в ОСОБА_2 Франківській області є єдиною державною аварійно рятувальною службою в ОСОБА_2 Франківській області, створеною на професійній основі та атестованою відповідно до чинного законодаваства, яка уповноважена на укладення таких договорів.

Також, позивач за первісним позовом вважає безпідставним покликання апелянта на не необовязковість такого виду договору, оскільки ст.133 КЦЗУ чітко встановлює пряму вказівку закону щодо обовязковості укладення договору для субєктів господарювання, на яких існує небезпека виникнення надзвичайних ситуацій.

Інші доводи апеляційної скарги позивач також вважає безпідставними та наводить доводи, які, на його думку, спростовують викладені в апеляційній скарзі обставини.

1 червня 2017 року апелянтом подано заперечння на відзив на апеляційну скаргу, в яких він зазначає про те, що однією з умов укладення договору на постійне та обовязкове аварійно - рятувальне обслуговування субєктів господарювання є письмове зверненя уповноваженої особи субєкта господарювання до відповідної аварійно рятувальної служби.

Апелянт вважає твердження позивача за первісним позовом стосовно необхідності постійного та обовязкового аварійно рятувального обслуговування обєкта необгрунтованим, оскільки підприємство надало докази того, що тривалий час нафтохімічні виробництва ТОВ «Карпатнафтохім» перебувають в режимі простою, а тому не потребують повного комплексу послуг.

Крім того, апелянт додатково зазначає про те, що він звертавствся до Державної служби надзвичайних ситуацій з запитом , щодо можливості атестації рятувальної служби створеної на підприємстві. У відповідь на вказаний запит Державна служба України з надзвичайних ситуацій зазначила, що вказана служба може отримати статус аварійно рятувальної служби та здіснювати обслуговування обєкта у разі проходження ними відповідної атестації.

Заслухавши у судовому засіданні пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права зазначає наступне:

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 26.11.2015 між ТОВ Карпатнафтохім та Воєнізованим гірничорятувальним (аварійно-рятувальним) загоном Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області (надалі ВГРЗ у ДСНС України в Івано-Франківській області, Аварійно-рятувальна служба) було укладено договір №А201510723 на постійне та обов'язкове обслуговування Аварійно-рятувальною службою ДСНС України об'єктів ТОВ Карпатнафтохім. Предметом даного договору є взаємовідносини сторін щодо організації аварійно-рятувальною службою постійного та обов'язкового обслуговування території та об'єктів товариства (п. 2.1). Вартість обслуговування за цим договором складає 1 929 579 грн на рік без ПДВ (п. 4.1). Сума договору встановлена сторонами на основі кошторису, розробленого Аварійно-рятувальною службою згідно з чинними нормативними актами, які встановлюють умови грошового забезпечення особового складу служби (п. 4.2). Договір було укладено строком на 1 рік, з 01.01.2016 до 31.12.2016, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами зобов'язань (п. 7.1).

ВГРЗ у ДСНС України в Івано-Франківській області відповідно до листа №368 від 29.11.2016 направив на адресу ТОВ Карпатнафтохім для розгляду та підписання проект договору на постійне та обов'язкове обслуговування на 2017 рік. У даному листі вказано, що згідно з ЗУ Про державний бюджет України на 2016 рік, постанов КМУ Про підвищення оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери та внесення змін до деяких постанов КМУ №288 від 06.04.2016 та Деякі питання оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери №840 від 23.11.2016 у 2016 році підвищено розмір мінімальної заробітної плати, і відповідно посадові оклади працівників загону, що стало підставою для збільшення суми договору.

29 грудня 2016 року Воєнізованим гірничорятувальним (аварійно-рятувальним) загоном Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області було надіслано лист щодо тимчасового припинення постійного та обов'язкового обслуговування ТОВ Карпатнафтохім у 2017 році зважаючи на те, що ТОВ «Карпатнафтохім» не підписав відповідний договір.

З огляду на подальше не підписання договору ТОВ «Карпатнафтохім», ВГРЗ у ДСНС України в Івано-Франківській області подав позовну заяву щодо зобов'язання ТОВ Карпатнафтохім укласти такий договір.

В подальшому, ТОВ Карпатнафтохім надіслало позивачу для підписання свій проект договору згідно з супровідним листом №124 від 17.02.2017.

У звязку з чим звернувся до суду з зустрічним позовом до ВГРЗ у ДСНС України в Івано-Франківській області про спонукання до укладення договору в редакції запропонованій відповідачем.

Дослідивши матеріали справи та докази що містяться у ній колегія суддів зазначає наступне:

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 4 вказаної статті передбачено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 14 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні обовязки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.

За змістом положень ч. 1 ст. 173, ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК) господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, зокрема безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Загальні умови укладання договорів, що породжують господарські зобов'язання визначені у статті 179 Господарського кодексу України, якою унормовано, що майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і не господарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Відповідно до частини 3 названої статті укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Статтею 181 ГК України визначено загальний порядок укладання господарських договорів. За приписами статті 187 цього ж Кодексу судом розглядаються спори, що виникають при укладанні господарських договорів укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з приписами статті 649 Цивільного кодексу України розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування та в інших випадках, встановлених законом, вирішуються судом.

Отже, порядок укладення господарських договорів за рішенням суду регулюється статтею 187 Господарського кодексу України та статтею 649 Цивільного кодексу України, виходячи зі змісту яких і принципу свободи договору, переддоговірні спори поділяються на спори про спонукання до укладення договору, якщо одна зі сторін ухиляється від його укладення, та на спори, коли сторони не врегулювали розбіжності щодо умов такого договору.

При цьому, можливість розгляду судом цих спорів обумовлюється обов'язковістю договору (за державним замовленням, на підставі правового акта органу державної влади чи місцевого самоврядування та в інших випадках, встановлених законом). Тобто, спонукання до укладення договору, визнання укладеним договору, можливе, зокрема, тоді, коли хоча б одна із сторін є зобовязаною його укласти через пряму вказівку закону.

Таким чином, необхідною умовою для укладення договору за рішенням суду є наявність відповідної вказівки закону на обовязковість укладення певного договору, а застосуванню до таких спорів підлягає законодавство, яке є чинним на момент виникнення переддоговірного спору та його вирішення в судовому порядку (постанова ВГС України від 17.03.16 у справі №916/2426/14).

Кодекс цивільного захисту України (далі КЦЗУ) регулює відносини, пов'язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов'язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.

Згідно із ст. 4 КЦЗУ цивільний захист це функція держави, спрямована на захист населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій шляхом запобігання таким ситуаціям, ліквідації їх наслідків і надання допомоги постраждалим у мирний час та в особливий період.

Забезпечення реалізації державної політики у сфері цивільного захисту здійснюється єдиною державною системою цивільного захисту, яка складається з функціональних і територіальних підсистем та їх ланок. Відповідно до ч. 5 ст. 9 КЦЗУ до складу функціональних підсистем входять органи управління та підпорядковані їм сили цивільного захисту, відповідні суб'єкти господарювання, які виконують завдання цивільного захисту.

Завдання та обов'язки суб'єктів господарювання у сфері цивільного захисту викладені в ч. 1 ст. 20 КЦЗУ. Основними з них є:

забезпечення виконання заходів у сфері цивільного захисту на об'єктах суб'єкта господарювання;

забезпечення відповідно до законодавства своїх працівників засобами колективного та індивідуального захисту;

розміщення інформації про заходи безпеки та відповідну поведінку населення у разі виникнення аварії;

організація та здійснення під час виникнення надзвичайних ситуацій евакуаційних заходів;

створення диспетчерських служб відповідно до цього Кодексу та інших законів, необхідних для забезпечення безпеки об'єктів підвищеної небезпеки;

забезпечення аварійно-рятувального обслуговування суб'єктів господарювання відповідно до вимог ст. 133 цього Кодексу;

Відповідно до ст.23 КЦЗУ на аварійно-рятувальні служби покладається виконання таких завдань, зокрема, аварійно-рятувальне обслуговування на договірній основі суб'єктів господарювання та окремих територій, на яких існує небезпека виникнення надзвичайних ситуацій.

Як передбачено ч. 1 ст. 133 Кодексу цивільного захисту субєкти господарювання та окремі території, на яких існує небезпека виникнення надзвичайних ситуацій, підлягають постійному та обовязковому аварійно-рятувальному обслуговуванню на договірній основі аварійно-рятувальними службами, які пройшли атестацію в установленому порядку. Частиною 2 ст. 133 Кодексу цивільного захисту визначено, що аварійно-рятувальне обслуговування передбачає надання послуг з проведення відповідних робіт із запобігання виникненню надзвичайних ситуацій (профілактики), локалізації і ліквідації наслідків аварій, інших послуг відповідно до укладеної угоди. Суб'єкти господарювання, галузі та окремі території, які підлягають постійному та обов'язковому аварійно-рятувальному обслуговуванню, а також порядок такого обслуговування визначаються Кабінетом Міністрів України (ч. 3 ст. 133 Кодексу цивільного захисту).

Згідно із ст. 1 Закону України «Про об'єкти підвищеної безпеки» від 18.01.2001 р. № 2245-ІІІ (далі Закон № 2245) під об'єктом підвищеної небезпеки розуміється об'єкт, на якому використовуються, виготовляються, переробляються, зберігаються або транспортуються одна або кілька небезпечних речовин чи категорій речовин у кількості, що дорівнює або перевищує нормативно встановлені порогові маси, а також інші об'єкти як такі, що відповідно до закону є реальною загрозою виникнення надзвичайної ситуації техногенного та природного характеру.

Небезпечна речовина - хімічна, токсична, вибухова, окислювальна, горюча речовина, біологічні агенти та речовини біологічного походження (біохімічні, мікробіологічні, біотехнологічні препарати, патогенні для людей і тварин мікроорганізми тощо), які становлять небезпеку для життя і здоров'я людей та довкілля, сукупність властивостей речовин і/або особливостей їх стану, внаслідок яких за певних обставин може створитися загроза життю і здоров'ю людей, довкіллю, матеріальним та культурним цінностям.

Постановою КМУ №763 від 26.10.16 затверджено Перелік субєктів господарювання, галузей та окремих територій, які підлягають постійному та обовязковому аварійно-рятувальному обслуговуванню на договірній основі.

Відповідно до вказаного Переліку субєкти господарювання, у власності, володінні або користуванні яких перебувають окремі обєкти, на території яких існує небезпека виникнення надзвичайних ситуацій державного, регіонального та місцевого рівня (за винятком субєктів господарювання, що утворили на професійній основі обєктові аварійно-рятувальні служби, які пройшли атестацію в установленому порядку), зокрема, такої галузі, як хімічна та нафтохімічна промисловість.

Як вбачається з матеріалів справи ТОВ «Карпатнафтохім» внесено до реєстру обєктів підвищеної небезпеки (Т.1, а.с.36 - 38) відтак, такі об'єкти підлягають постійному та обовязковому аварійно-рятувальному обслуговуванню на договірній основі.

Наведеним вище підтверджується необхідність укладення договору про постійне та обовязкове аварійно рятувальне обслуговування ТОВ «Карпатнафтохім» в силу закону чим спростовуються протилежні доводи апеляційної скарги.

Порядком здійснення постійного та обовязкового аварійно-рятувального обслуговування субєктів господарювання, галузей та окремих територій, який затверджено постановою КМУ №5 від 11.01.17 передбачено, що постійному та обов'язковому обслуговуванню на договірній основі підлягають суб'єкти господарювання, перелік яких затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2016 р. N 763.

У разі відсутності на обєкті субєкта господарювання власної обєктової аварійно-рятувальної служби, атестованої в установленому порядку для проведення аварійно-рятувальних та інших невідкладних робіт з ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, виникнення яких можливе на зазначеному обєкті, обслуговування такого обєкта здійснюється іншими аварійно-рятувальними службами, а на обєкті, що має стратегічне значення для економіки та/або безпеки держави, - державними аварійно-рятувальними службами, атестованими відповідно до законодавства.

Обслуговування субєктів господарювання, у власності, володінні або користуванні яких перебувають обєкти, діяльність яких повязана з веденням гірничих робіт або експлуатацією гірничих виробок, здійснюється державними воєнізованими аварійно-рятувальними службами.

Обслуговування здійснюється на підставі відповідного договору, що укладається між субєктом господарювання та аварійно-рятувальною службою, за письмовим зверненням уповноваженої особи субєкта господарювання до відповідної аварійно-рятувальної служби з одночасним поданням відомостей, визначених за результатами ідентифікації обєкта підвищеної небезпеки, декларації безпеки та плану локалізації і ліквідації наслідків аварій на обєкті підвищеної небезпеки, які підлягають обслуговуванню.

Порядком обслуговування об'єктів та окремих територій державними аварійно рятувальними службами, який затверджено наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи 17.11.2003 № 440 та Зареєстрований в Міністерстві юстиції України 5 грудня 2003 р. за № 1125/8446 передбачено, що підставою для укладання договорів на аварійно-рятувальне обслуговування об'єктів державними аварійно-рятувальними службами є наявність на об'єкті джерела потенційної небезпеки або ризику виникнення надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. ОСОБА_4 та зміст договору на постійне та обов'язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об'єктів наведено в додатку до порядку.

Договором на постійне та обов'язкове обслуговування передбачаються обов'язки та права державної аварійно-рятувальної служби, яка бере на себе зобов'язання з обслуговування об'єктів, і обов'язки та права суб'єктів обслуговування, об'єкти яких обслуговуються державними аварійно-рятувальними службами, а також відповідальність сторін, вартість послуг та порядок розрахунку. Договір на постійне та обов'язкове обслуговування укладається на невизначений термін і може, за згодою сторін, коригуватися шляхом унесення до нього доповнень у зв'язку із змінами об'ємів та вартості аварійно-рятувального обслуговування відповідно до змін законодавства.

Наведеним також підтверджується, що підставою для укладення договору на здійснення постійного та обовязкового аварійно рятувального обслуговування є наявність на об'єкті джерела потенційної небезпеки або ризику виникнення надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру та віднесення такого обєкта до переліку обєктів підвищеної небезпеки.

При цьому, покликання апелянта на відсутність письмового звернення субєкта господарювання до відповідного субєкта обслуговування для надання послуг з аварійно - рятувального обслуговування чим, на його думку спростовується необхідність укладенння такого договору, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним, оскільки не вчинення субєктом дій, які спрямовані на укладення такого виду договору, який є обовязковим для відповідача в силу закону, не звільняє його від обовязку щодо укладення договору на аварійно рятувальне обслуговування, з огляду на віднесення ТОВ «Карпатнафтохім» до переліку обєктів підвищеної небезпеки.

Щодо посилання апелянта на відсутність необхідності в укладенні договору на здійснення постійного та обовязкового аварійно рятувального обслуговування у звязку з утворенням в штаті товариства газорятувальної служби, то колегія суддів зазначає таке:

Право на здійснення обслуговування мають аварійно-рятувальні служби, що утворені на професійній основі та атестовані відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13 листопада 2013 р. N 828 "Про затвердження Порядку атестації аварійно-рятувальних служб і рятувальників" (Порядок здійснення постійного та обовязкового аварійно-рятувального обслуговування субєктів господарювання, галузей та окремих територій, який затверджено постановою КМУ №5 від 11.01.17) .

Пунктом 1.3 Порядку обслуговування об'єктів та окремих територій державними аварійно рятувальними службами, який затверджено наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи 17.11.2003 № 440 та Зареєстрований в Міністерстві юстиції України 5 грудня 2003 р. за № 1125/8446 передбачено, що державні аварійно-рятувальні служби, що здійснюють аварійно-рятувальне обслуговування об'єктів, повинні бути атестовані на здатність до проведення відповідних аварійно-рятувальних робіт згідно з Порядком атестації аварійно-рятувальних служб та рятувальників, затвердженого наказом МНС України від 19 червня 2003 року №201 зареєстрованого Мін'юстом України 24 липня 2003 року за № 640/7961.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, на обєкті господарювання ТОВ «Карпатнафтохім» відсутня належним чином атестована служба, яка може надавати послуги із здійснення постійного та обовязкового аварійно рятувального обслуговування. Вказана обставина підтверджується також, листом №407 від 13.05.17надісланим відповідачем на адресу ДСНС України в ОСОБА_2 Франківській області щодо атестації аварійно рятувальної служби ДПРЧ 24. У вказаному листі відповідач зазначає про відсутність у ДПРЧ 24 свідоцтва щодо проходження атестації, як аварійно рятувальної служби і не може виконувати в повному обсязі роботи по ліквідації аварій, рятуванню людей на обєктах підприємства (Т.2, а.с.5).

З огляду на зазначене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставним покликання апелянта на наявність на обєкті власної аварійно рятувальної служби.

Натомість, в матеріалах справи міститься свідоцтво про атестацію аварійно рятувальної служби №400 видане Воєнізованому гіничорятувальному (аварійно - рятувальному) загону управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в ОСОБА_2 Франківській області, що підтверджує можливість виконання позивачем робіт з здійснення постійного та обовязкового аварійно рятувального обслуговування.

Покликання апелянта на недослідження питання обгрунтованості калькуляції служби та обставин тривалого простою товариства у звязку з чим відсутня необхідність надання сулжбою повного комплексу послуг пожежно рятувального та аварійно рятувального обслуговування спростовуються судом апеляційної інстанції з огляду на таке:

Пунктом 4.5 Порядку обслуговування об'єктів та окремих територій державними аварійно рятувальними службами, який затверджено наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи 17.11.2003 № 440 та Зареєстрований в Міністерстві юстиції України 5 грудня 2003 р. за № 1125/8446 передбачено, що дія договору може бути припинена у разі виключення об'єкта з переліку об'єктів, які підлягають постійному та обов'язковому обслуговуванню державними аварійно-рятувальними службами, зникнення причин, які зумовлюють небезпеку виникнення надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характерів, а також при відмові від послуг аварійно-рятувальної служби.

При відмові від послуг аварійно-рятувальної служби об'єкт повинен не пізніше як за місяць письмово попередити про це іншу сторону.

Апелянтом не подано доказів виключення обєкта ТОВ «Карпатнафтохім» з переліку обєктів, які підлягають постійному та обов'язковому обслуговуванню державними аварійно-рятувальними службами, зникнення причин, які зумовлюють небезпеку виникнення надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характерів та доказів надіслання відмови від договору. При цьому, обставини щодо простою частини підприємтсва не спростовуються наявності обставин щодо можливості виникнення на підприємтві надзвичайних ситуацій.

Відповідно до п. 2.1 Порядку визначення розмірів оплати за обслуговування об'єктів та окремих територій державними аварійно-рятувальними службами, що затверджений спільним наказом МНС та Мінекономіки України від 15.12.2003 №495/369, зареєстрованим в Мінюсті України 25.12.2003 за №1222/8543 (надалі - Порядок № 495/369) вартість постійного та обов'язкового аварійно-рятувального обслуговування складається з розрахунку витрат на утримання аварійно-рятувальної служби (формування) та вартості виконання аварійно-рятувальних робіт.

Підставою для розрахунку вартості утримання аварійно-рятувальної служби (формування) є планові витрати на утримання однієї оперативної одиниці рятувальників, що визначені засновником на підставі галузевих нормативних витрат, розрахунків аварійно-рятувальної служби та кількості і професійного складу оперативних одиниць рятувальників, що необхідні для обслуговування того чи іншого об'єкта чи окремої території. Чисельний і професійний склад державної аварійно-рятувальної служби (формування), задіяний згідно з договором на постійне та обов'язкове обслуговування об'єктів, залежить від рівня та видів потенційної небезпеки об'єкта і визначається органом управління державної аварійно-рятувальної служби.

Кількість оперативних одиниць рятувальників визначається планами ліквідації аварій щодо кожного об'єкта і організацією праці в режимі цілодобового функціонування. При цьому повинні враховуватись можливості поєднання сил і засобів декількох підрозділів служби (диспозиція виїздів на аварійно-рятувальні роботи).

З наведеного вбачається, що чисельний склад і кількість працівників задіяних на постійне та обов'язкове обслуговування об'єктів визначається органом управління державної аварійно-рятувальної служби, при цьому господарський суд не наділений повноваженнями щодо встановлення кількісного складу працівників державної аварійно-рятувальної служби необхідного для постійне та обов'язкове обслуговування об'єктів, що підтверджує розмір витрат за надання послуг по спірному договору.

Плозивачем подано суду апеляційної інстанції кошторис вартості постійного та обовязкового аварійно рятувального обслуговування ТОВ «Карпатнафтохім», витяг із штатного розписуВоєнізованого гірничорятувального (аварійно рятувального ) загону Управління ДСНС України в Іввано Франківської області та розрахунок вартості утримання позивача за рахунок бюджетних коштів

З огляду на наведене, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку стосовно викладення пункту договору щодо надання послуг з обслуговування та визначення кількісного складу працівників в редакції позивача.

Також, судом апеляційної інстанції спростовуються доводи апеляційної скарги щодо не дослідження місцевим господарським судом обставини стосовно монопольного остановища позивача на ринку надання аварійно - рятувальних послуг з обслуговування товариства, оскільки з Реєстру атестованих державних аварійно рятувальних служб вбачається, що на території м.Калуш Івано Франківської області, що є місцезнаходженням ТОВ «Карпатнафтохім» є лише один субєкт, який може надавати послуги постійного та обовязкового аварійно рятувального обслуговування Воєнізований гірничорятувальний (аварійно - рятувальний) загін Управління ДСНС України у ОСОБА_2 Франківській області. Відтак, укладення такого виду договору з іншим атестованим субєктом на даний момент є неможливим.

У звязку з чим місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про необхідність укладення спріного договору саме з позивачем у справі.

Висновок суду першої інстанції про встановлення строку дії договору до до 31.12.2017, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов'язань, колегія суддів вважає обгрунтованим з огляду на те, що договірні стосунки сторін попередньо узгоджувались на рік.

Стосовно інших умов договору, судова колегія вважає обгрунтованим висновок місцевого господарського суду стосоно необхідності їх викладення в редакції відповідача, як таких, що відповідають вимогам чинного законодавства та вищенаведеним порядкам.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.43 ГПК України відповідно господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом; ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Оскільки, обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, не підтверджені належними та допустимими доказами, що містяться в матеріалах справи, суд апеляційної інстанції не знайшов підстав для її задоволення та скасування рішення Господарського суду ОСОБА_2 - Франківської області від 14.03.17 у даній справі.

Судові витрати покласти на скаржника відповідно до вимог ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду ОСОБА_2 - Франківської області від 14.03.17 у справі № 909/175/17 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім" без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до ВГС України в порядку і строки встановлені ст.ст.109,110 ГПК України.

Повний текст постанови складено 29.06.17

Головуючий суддя Кордюк Г.Т.

Суддя Давид Л.Л.

Суддя Малех І.Б.