Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

21 червня 2017 року справа 927/476/17

За позовом: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз збут»,

юридична адреса: вул.Любецька,68, м. Чернігів,14021,

адреса для листування: проспект Миру, 53, м. Чернігів,14000

до відповідача: Відділу освіти Козелецької районної державної адміністрації,

вул. Соборності, 27, смт. Козелець, Козелецький район, 17000

про стягнення 981619грн48коп.

Суддя Книш Н.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

від позивача: ОСОБА_2 довіреність № 10-Др-1-0916 від 30.09.2016, представник

від відповідач: ОСОБА_3 розпорядження №20-ос від 02.02.2017, керівник

Рішення приймається після оголошеної в судовому засіданні перерви з 24.05.2017 по 08.06.2017 та 08.06.2017 по 21.06.2017, на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача 933910,78грн боргу за поставлений природний газ згідно договору №11410243BWCB017 від 01.02.2017 за період січень-березень 2017, 11255,27грн втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів за період з 01.03.2017 по 31.03.2017, 3636,69грн 3% річних за період з 10.02.2017 по 05.05.2017 та 32816,74грн пені за період з 10.02.2017 по 05.05.2017.

Представниками сторін в судовому засіданні 24.05.2017 подано письмові клопотання про відмову від фіксації судового засідання технічними засобами, які задоволено судом.

В судовому засіданні 24.05.2017 судом були вчинені дії щодо перевірки статусу та місця реєстрації відповідача на офіційному сайті Міністерства юстиції України в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (http://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch). Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за умовами пошуку код 02147428, станом на 12.05.2017 значиться Відділ освіти Козелецької районної державної адміністрації, ідентифікаційний код 02147428, місцезнаходження: вул. Соборності, 27, смт. Козелець, Козелецький район, 17000

В судовому засіданні 08.06.2017 відповідачем подано клопотання №01-26/468 від 07.06.2017 про зменшення розміру пені на суму 32816,74грн, 3% річних на суму 3636,69грн та про розстрочення виконання рішення суду з оплати спожитого газу наступним чином: липень 2017 33500,00грн, серпень 2017 199000,00грн, вересень 2017 701410,78грн. Зазначене клопотання відповідача з додатком залучено судом до матеріалів справи.

В судовому засіданні 08.06.2017 суд перейшов до розгляду справи по суті.

Представник позивача оголосила позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача виклав усний відзив на позовну заяву, в якому погодився із сумою боргу та відповідно до поданого клопотання №01-26/468 від 07.06.2017 просив зменшити розмір пені та 3% річних та розглянути питання про розстрочку виконання рішення у зв'язку з відсутністю бюджетних призначень у відповідача на сплату поставленого природного газу.

Представник позивача заперечила проти зменшення судом розміру пені та розстрочки виконання рішення відповідачем та зазначила, що зменшення 3% річних законодавством не передбачено.

У судовому засіданні 21.06.2017 позивачем подано заяву №Crz007.1-CK-2988-0617 від 21.06.2017 про зменшення розміру позовних вимог з урахуванням часткової сплати відповідачем боргу 04.05.2017 в частині стягнення 3% річних на суму 1,18 грн, пені на суму 10,25грн та в частині стягнення боргу на суму 7199,33грн. У поданій заяві позивач з урахуванням зменшення позовних вимог просить стягнути з відповідача: 926 711,45 грн боргу, 11 255,27 втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, 32806,49 грн пені та 3635,51 грн 3% річних.

Одночасно представником позивача подано клопотання № Crz007.1-CK-2989-0617 з додатком, в якому просить припинити провадження у справі на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України в частині стягнення 131010,77 грн у зв'язку з частковою сплатою заборгованості відповідачем у вказаній сумі та просить стягнути з відповідача на користь позивача 795700,68грн боргу, 11255,27 грн втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, 3635,51 грн 3% річних та 32806,49 грн пені.

Суд залучив заяву позивача про зменшення позовних вимог №Crz007/1-CK-2988-0617 від 21.06.2017, клопотання №Crz007.1-CK-2989-0617 від 21.06.2017 до матеріалів справи та прийняв їх до розгляду.

Представник відповідача не заперечував проти заяв позивача про зменшення позовних вимог, про припинення провадження у справі в частині в частині стягнення 131010,77 грн та підтвердив проведення оплати відповідачем на вказану суму.

Суд прийняв заяву позивача №Crz007.1-CK-2988-0617 від 21.06.2017 про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач зменшив позивні вимоги в частині стягнення з відповідача основного боргу на 7199,33грн, пені на суму 10,25грн, 3% річних на суму 1,18 грн, оскільки воно не суперечить діючому законодавству та не порушує нічиї права та охоронювані законом інтереси та є правом позивача відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи заяву про зменшення розміру позовних вимог та клопотання про припинення провадження у справі в частині стягнення з відповідача основного боргу на суму 131010,77грн позивачем 21.06.2017 подано клопотання про повернення судового збору, яке залучено судом до матеріалів справи.

В судовому засіданні 21.06.2017 відповідачем подано письмове клопотання №01-26/495 про зменшення розміру пені на суму 32816,74 грн, 3% річних на суму 3636,69 грн та про розстрочення виконання рішення суду з оплати спожитого газу наступним чином: липень 2017 89300,00грн, серпень 2017 199000,00грн, вересень 2017 517610,78грн. В обґрунтування поданого клопотання відповідач посилається на розмір щомісячної розбивки бюджету з урахуванням коштів додаткової дотації на оплату спожитого газу та на відсутність можливості сплатити борг у повному обсязі з огляду на бюджетне фінансування та намір повністю і добровільно погасити борг. Також у клопотанні відповідач звертає увагу суду на здійснення протягом липня-серпня 2017 року в загальноосвітніх навчальних закладах Козелецького району підготовки до нового 2017-2018 навчального року та опалювального сезону 2017-2018 років.

Зазначене клопотання відповідача разом з доданими документами залучено судом до матеріалів справи.

Представник позивача заперечила проти зменшення судом розміру пені та розстрочки виконання рішення відповідачем та зазначила, що зменшення 3% річних законодавством не передбачено.

Розглянувши подані матеріали, вислухавши пояснення представників сторін, зясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

Оскільки, позивач зменшив свої позовні вимоги і заява позивача від 21.06.2017 №Crz007.1-CK-2988-0617 про зменшення прийнята судом, а тому суд розглядає позовні вимоги позивача з урахуванням його заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Стаття 627 Цивільного кодексу України встановлює, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч.1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Як свідчать матеріали справи, 01.02.2017 року між позивачем (як постачальником) та відповідачем (як споживачем) було укладено договір №11410243BWCB017 на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів.

У преамбулі вказаного договору сторони зазначили, що публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз», далі оператор ГРМ, з яким споживач уклав договір розподілу природного газу: ПАТ «Чернігівгаз». Договір розподілу природного газу між споживачем та оператором ГРМ укладено на підставі заяви приєднання №09420243BWCB017 від 01.01.2017.

Відповідно до пункту 1.1. договору постачальник зобовязується передати у власність споживачу, що є бюджетною установою або організацією та є кінцевим споживачем у 2017 році природний газ, а споживач зобовязується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Згідно умов договору він набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) сторін і діє в частині постачання газу з 01.01.2017 до 31.12.2017, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення (розділ XI договору).

Відповідно до п.1.3 договору плановий обсяг газу до 265,397тис.куб.м.: у січні 20,000 тис.куб.м, у лютому 50,374 тис.куб.м, у березні 36,627 тис.куб.м, у квітні 21,163 тис.куб.м, у жовтні 41,222 тис.куб.м, у листопаді 51,745 тис.куб.м, у грудні 44,266 тис.куб.м.

Згідно з п.2.3 договору обсяг переданого (спожитого) газу за розрахунковий період (п.4.1 договору), що підлягає оплаті споживачем, визначається на межі балансової належності між оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційних вузлів обліку (лічильників газу), визначених у заяві-приєднанні до договору розподілу природного газу, укладеного між оператором ГРМ та споживачем, а також з урахуванням процедур, передбачених кодексом ГРМ.

За умовами п.2.9 договору визначення (звіряння) фактичного обсягу поставленого (спожитого) природного газу між сторонами здійснюється в наступному порядку:

п.2.9.1 за підсумками розрахункового періоду споживач до 5 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобовязаний надати постачальнику копію відповідного акту про фактичний обсяг розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між оператором ГРМ та споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГРМ.

п.2.9.2 на підставі отриманих від споживача даних та/або даних оператора ГРМ постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірника акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником постачальника.

п.2.9.3 споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобовязується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником споживача та скріплений печаткою споживача або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу.

У п.3.2 договору сторони встановили, що ціна за 1000куб.м природного газу з урахуванням тарифів на транспортування магістральними мережами, податку на додану вартість становить 8926,24грн за 1000куб.м., в т.ч. ПДВ 20%. Загальна сума договору складає 2368997,32 грн, в т.ч. ПДВ.

03.02.2017 року між сторонами укладено додаткову угоду щодо зміни ціни до договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №11410243BWCB017 від 01.02.2017, пунктом 2 якої сторони встановили ціну за 1000 куб.м. природного газу з урахуванням тарифів на транспортування магістральними мережами, податку на додану вартість 9818,86грн за 1000 куб.м., в т.ч. ПДВ 20% та погодили, що дана додаткова угода вважається укладеною з дати її підписання і поширює свою дію на відносини між сторонами з 01.02.2017 по 31.12.2017 в частині постачання газу, а в частині проведення розрахунків до повного їх здійснення.

27.02.2017 року між сторонами укладено додаткову угоду щодо зміни ціни до договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №11410243BWCB017 від 01.02.2017, п.1 якої сторони визначили річний плановий обсяг газу до 240,788 тис.куб.м.; планові обсяги постачання газу по місяцях січень - 77,009тис.куб.м., лютий - 50,370 тис.куб.м., березень - 36,600 тис.куб.м., квітень - 21,000 тис.куб.м, жовтень - 21,000 тис.куб.м, листопад - 30,000 тис.куб.м, грудень 4,809 тис.куб.м. Ціна за 1000 куб.м. природного газу з урахуванням тарифів на транспортування магістральними мережами, податку на додану вартість становить 10267,44грн за 1000 куб.м., в т.ч. ПДВ 20%. Загальна сума договору складає 2368991,88 грн, в т.ч. ПДВ.

Пунктом 2 додаткової угоди від 27.02.2017 сторони погодили, що дана додаткова угода вважається укладеною з дати її підписання і поширює свою дію на відносини між сторонами з 04.02.2017 по 31.12.2017 в частині постачання газу, а в частині проведення розрахунків до повного їх здійснення.

07.03.2017 між сторонами укладено додаткову угоду щодо зміни ціни до договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №11410243BWCB017 від 01.02.2017, відповідно до якої п.2.9.2 договору виклали в наступній редакції: «на підставі отриманих від споживача даних та/або даних оператора ГРМ постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірника акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником постачальника у письмові формі або з використанням електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Пунктами 2, 3 додаткової угоди від 07.03.2017 сторони встановили ціну за 1000 куб.м. природного газу з урахуванням тарифів на транспортування магістральними мережами, податку на додану вартість 9865,44грн за 1000 куб.м., в т.ч. ПДВ 20% (п.3.2 договору). Загальна сума договору складає 2360877,05грн., в т.ч. ПДВ, (п.3.3 договору) та погодили, що дана додаткова угода вважається укладеною з дати її підписання і поширює свою дію на відносини між сторонами з 01.03.2017 по 31.12.2017 в частині постачання газу, а в частині проведення розрахунків до повного їх здійснення.

Пунктом 3.5 договору №11410243BWCB017 від 01.02.2017 Сторони домовились, що ціна газу розрахована відповідно до пунктів 3.2. та 3.3 договору застосовується сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за цим договором.

На виконання умов договору позивачем було здійснено поставку природного газу для потреб відповідача в період з січня по березень 2017 в обсязі 174,239 тис. куб.м. природного газу на загальну суму 1668273,82 грн, що підтверджується підписаними та скріпленими печатками сторін актами приймання-передачі природного газу № ЧР300000489 за січень 2017 на суму 687400,81 грн, № ЧР300002419 за лютий 2017 (з 01.02.2017 по 03.02.2017) на суму 64372,45 грн, № ЧР300002420 за лютий 2017 (з 04.02.2017 по 28.02.2017) на суму 560920,51 грн, №ЧР300004406 за березень 2017 на суму 355580,05 грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом 4.2.1. договору сторони визначили, що оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника в наступному порядку: 100% місячної вартості запланованого обсягу газу сплачується до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу, заявленого на наступний розрахунковий період. Остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу (п. 4.2.3. договору).

Згідно з ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.33, ст.34 Господарського процесуального кодексу України відповідачем на день розгляду справи в суді не подано доказів повної сплати вартості отриманого товару.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Відповідач в порушення умов договору розраховувався за отриманий газ несвоєчасно та не в повному обсязі.

Як свідчать подані позивачем виписки банку, відповідач до звернення позивача до суду розрахувався за спожитий природний газ на суму 741562,37грн.

Після порушення провадження у справі (ухвала суду про порушення провадження у справі від 12.05.2017) відповідачем в погашення заборгованості за спожитий природний газ сплачено в період з 17.05.2017 по 19.06.2017 на рахунок позивача 131010,77 грн, що підтверджується поданою позивачем випискою банку та визнається відповідачем.

Оскільки відповідачем погашено заборгованість за спожитий газ в сумі 131010,77 грн і в цій частині предмет спору між сторонами врегульований, а тому провадженні у справі в частині стягнення з відповідача 131010,77 грн основного боргу підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, а відповідне клопотання позивача підлягає задоволенню.

З огляду на вище викладене суд доходить висновку, що відповідачем оплачено вартість поставленого позивачем природного газу на загальну суму 872573,14грн, заборгованість відповідача за отриманий газ на час розгляду справи складає 795700,68 грн. Відповідач у судовому засіданні заборгованість за спожитий природний газ не оспорив та заявлену позивачем до стягнення суму боргу визнав.

За таких обставин борг в сумі 795700,68 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Позивач за прострочення виконання відповідачем грошового зобовязання (з урахуванням поданої заяви зменшення позовних вимог) просить стягнути з останнього 11255,27 грн втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів за період з 01.03.2017 по 31.03.2017 та 3635,51 грн 3% річних нарахованих за період з 10.02.2017 по 05.05.2017.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з положень ст. 625 Цивільного кодексу України 3% річних не являються штрафними санкціями. Нарахування в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України 3% річних є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, клопотання відповідача в частині зменшення розміру нарахованих до сплати 3% річних не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому не підлягає задоволенню.

Дослідивши поданий позивачем розрахунок інфляційних та 3% річних, враховуючи, що матеріалами справи підтверджується прострочка виконання відповідачем своїх зобовязань, суд доходить висновку, що позовні вимоги в цій частині обґрунтовані і підлягають задоволенню повністю в сумі 11255,27 грн та 3635,51 грн відповідно.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню в сумі 32806,49 грн, нараховану за період з 10.02.2017 по 05.05.2017

Відповідно до ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойки, штраф, пеня), яка сплачується у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобовязання.

Частиною 4 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкції може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобовязання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобовязання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товару (робіт, послуг).

У п. 6.2.1 договору сторони встановили, що у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом IV договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Дослідивши поданий розрахунок суд встановив, що позивачем правомірно здійснено нарахування пені в сумі 32806,49 грн.

У відповідності до ст. 614 Цивільного кодексу України, особа яка порушила зобовязання несе відповідальність за наявності її вини.

Суд при прийнятті рішення враховує, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Як свідчать матеріали справи, природний газ, що постачається за договором №11410243BWCB017 від 01.02.2017, використовується відповідачем, який є неприбутковою, бюджетною установою та для опалення приміщень навчальних закладів.

У відповідності до ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Частиною 3 ст. 551 Цивільного кодексу України також визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

У відповідності до п.3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання.

Враховуючи, що поставка природного газу здійснювалась для потреб неприбуткової, бюджетної установи, фінансування якої здійснюється з районного бюджету в межах визначених асигнувань, що відповідачем самостійно здійснено погашення боргу на загальну суму 872573,14грн та вживаються всі необхідні заходи для повного проведення з позивачем розрахунків за отриманий газ, а також те, що інфляційні втрати в сумі 11255,27 грн та три відсотки річних в сумі 3635,51грн, які суд визнав обґрунтованими до стягнення, в свою чергу частково компенсують збитки позивача у звязку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобовязань, суд доходить висновку за можливе зменшити розмір пені заявленої позивачем до стягнення на 90% керуючись нормами ст.83 п.3 Господарського процесуального кодексу України, ст. 233 Господарського кодексу України. За таких обставин, клопотання відповідача в частині зменшення розміру пені підлягає задоволенню частково, пеня підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у сумі 3280,64 грн.

У п.3.17.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що судовий збір у разі зменшення розміру неустойки покладається на відповідача повністю без урахування зменшення неустойки.

Враховуючи, що відповідач в порушення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України взяті на себе зобов'язання не виконав, за поставлений природний газ в повній сумі не розрахувався, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в частині стягнення боргу у сумі 795700,68грн, пені у сумі 3280,64 грн, втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів у сумі 11255,27 грн, 3% річних у сумі 3635,51 грн. В решті позову відмовити.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням розяснень, зазначених у п.3.17.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 12650,97грн. судового збору (795700,68грн+11255,27грн+3635,51грн.+32806,49грн=843397,95грн*1,5%).

Окрім того, відповідачем, з огляду на його останню позицію, подано письмове клопотання №01-26/495 від 20.06.2017 про розстрочку виконання рішення суду з оплати спожитого газу за наступним графіком: липень 2017 року 89300,00 грн, серпень 2017 року 199000,00 грн, вересень 2017 року 517610,78 грн.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Судом враховано складене фінансове становище відповідача, неприбутковість установи, канікулярний період, а також ту обставину, що сплата заборгованості може призвести до заборгованості по виплаті заробітної плати педагогічним працівникам, та для надання можливості підготовки загальноосвітніх навчальних закладів Козелецького району до нового навчального року.

Крім того, відповідачем надано помісячний план використання бюджетних коштів на 2017 рік, де видатки на сплату природного газу (КЕКВ 2274) передбачені в липні 2017 на суму 89300,00грн, в серпні 2017 на суму 199000,00грн і вересні 2017 на суму 581200,00грн.

Розглянувши остаточно подане відповідачем клопотання про розстрочку виконання рішення суду, дослідивши подані докази, суд вважає за можливе частково задовольнити клопотання відповідача та розстрочити виконання рішення суду в частині стягнення заборгованості за отриманий та несплачений природний газ наступним чином: 89300,00 грн зі сплатою в липні 2017 року; 199000,00 грн зі сплатою в серпні 2017 року; 507400,68 грн. зі сплатою у вересні 2017 року.

Відповідно до частини 2 ст. 44 Господарського процесуального кодексу України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, зменшення розміру позовних вимог, закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).

Посилаючись на ст.7 Закону України «Про судовий збір», представник позивача в судовому засіданні 21.06.2017 надав письмове клопотання про повернення судового збору у звязку з припиненням провадження у справі в частині стягнення основної суми боргу та зменшенням розміру позовних вимог.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Як вбачається із поданих до позовної заяви доказів про сплату судового збору, позивачем згідно платіжного доручення №13 (#114877284) від 03.05.2017 сплачено судовий збір на суму 14724,29 грн.

Оскільки судом прийнято заяву позивача про зменшення позовних вимог на загальну суму 7210,76грн та припинено провадження у даній справі в частині стягнення 131010,77 грн боргу на підставі п.1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, а тому клопотання позивача щодо повернення судового збору підлягає задоволенню і відповідно ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», позивачу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз збут», підлягає поверненню з Державного бюджету України судовий збір в сумі 2073,32 грн, сплачений згідно з платіжним дорученням № 13 (#114877284) від 03.05.2017 на суму 14724,29 грн, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи Господарського суду Чернігівської області №927/476/17 (а.с.9).

Керуючись ст.ст. 193, 230, 231, 233 Господарського кодексу України, ст.ст. 525, 526, 549, 625, 627, 629, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 22, 33, 34, 49, п.1-1 ст.80, ст.82-85, Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Провадження у справі в частині стягнення 131010,77 грн боргу припинити у звязку з відсутністю предмету спору.

3. Стягнути з Відділу освіти Козелецької районної державної адміністрації (вул. Соборності, 27, смт. Козелець, ідентифікаційний код 02147428) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз збут» (вул. Любецька, 68, м. Чернігів, ідентифікаційний код 39576385) 3280 грн 64коп. пені, 11255 грн 27 коп. втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, 3635 грн 51 коп. 3% річних, 12650 грн 97 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Стягнути з Відділу освіти Козелецької районної державної адміністрації (вул. Соборності, 27, смт. Козелець, ідентифікаційний код 02147428) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз збут» (вул. Любецька, 68, м. Чернігів, ідентифікаційний код 39576385) 795700 грн 68 коп. боргу.

5. Розстрочити виконання рішення Господарського суду Чернігівської області в частині стягнення з відповідача 795700 грн 68 коп. боргу на 3 місяці, зі строком сплати: липень 2017 - 89300 грн 00 коп., серпень 2017 - 199000 грн 00 коп., вересень 2017 - 507400 грн 68 коп.

Видати накази після набрання рішенням законної сили:

- на стягнення 89300 грн 00 коп. боргу зі строком предявлення наказу до виконання з 01.08.2017 протягом 3 років;

- на стягнення 199000 грн 00 коп. боргу зі строком предявлення наказу до виконання з 01.09.2017 протягом 3 років;

- на стягнення 507400 грн 68 коп. зі строком предявлення наказу до виконання з 03.10.2017 протягом 3 років;

6. В решті позову відмовити.

7. Повернути ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз збут» (вул. Любецька, 68, м. Чернігів, ідентифікаційний код 39576385, р/р 4749 Філія Чернігівського обласного управління АТ «Ощадбанк», МФО 353553) з Державного бюджету України (рахунок №3002, банк отримувача ГУ ДКСУ у Чернігівській області, отримувач УК у м. Чернігові/м.Чернігів/22030101, код банку 853592, ) 2073 грн 32 коп. судового збору, сплаченого згідно з платіжним дорученням № 13 (#114877284) від 03.05.2017 на суму 14724 грн 29 коп., оригінал якого знаходиться в матеріалах справи Господарського суду Чернігівської області №927/476/17 (а.с.9).

Це рішення є підставою для повернення судового збору з Державного бюджету України.

Повний текст рішення складено 26.06.2017

Суддя Н.Ю.Книш