КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2017 р. Справа№ 911/620/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Яковлєва М.Л.

Чорної Л.В.

У судовому засіданні взяли участь представники сторін:

- прокуратури: Галась О.М., посвідчення № 031869 від 02.02.2015

- позивача: не з'явився;

- відповідача: Лісовий С.А., довіреність № б/н від 18.05.2017;

Добрянський В.А., довіреність № ю/н від 18.05.2017;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Петрівський квартал" на ухвалу господарського суду Київської області від 17.05.2017 у справі № 911/620/17 (суддя Мальована Л.Я.)

за позовом заступника керівника Києво - Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Святопетрівської сільської ради Києво - Святошинського району Київської області, с. Святопетрівське, Київська обл.

до товариства з обмеженою відповідальністю "Петрівський квартал", с. Петропавлівська Борщагівка, Київська обл.

про визнання укладеним договору

За результатами апеляційної скарги розгляду Київський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року заступник керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури звернувся до господарського суду Київської області із позовною заявою в інтересах держави особі Святопетрівської сілької ради до товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал» про визнання укладеним договору між Святопетрвською сільською радою Київської області та товариством з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал» № ЛУ-6Б про пайову участь у розвитку інфраструктури села Сятопетрівське у редакції позивача ( а.с. 5-13).

В обґрунтування заявлених позовних вимог прокурор зазначає, що всупереч вимогам чинного законодавства України, ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.п. 1.5., 2.7 Положення ТОВ «Петрівський квартал», відповідач не надіслав до сільської ради звернення/ заяву про укладення договору пайової участі. Крім того, як вказує прокурор, сільська рада звернулась до ТОВ «Петрівський квартал» із листом № 310 від 08.04.2015 про укладення договорів про пайову участь в розвитку інфраструктури с. Петрівське та проектом договору з додатками до нього, однак ТОВ «Петрівський квартла» вказаний договір не підпив, протокол розбіжностей не надіслав.

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.05.2017 у справі № 911/620/17 (суддя Мальована Л.Я.) позовну заяву заступника керівника Києво - Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Святопетрівської сільської ради Києво - Святошинського району Київської області залишити без розгляду.

При винесенні ухвали про залишення позову без розгляду в порядку п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, суд першої інстанції виходив з того, що у договорі про пайову участь не визначений розмір пайової участі, що недостатніми для прийняття правильного і обґрунтованого судового рішення.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою господарського суду Київської області, товариство з обмеженою відповідальністю "Петрівський квартал" (надалі- ТОВ «Петрівський квартал»апелянт) звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило оскаржувану ухвалу скасувати та передати справу № 911/620/17 на розгляд до господарського суду Київської області.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми процесуального права, зокрема, ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2017 прийнято до провадження апеляційну скаргу ТОВ «Петрівський квартал» на ухвалу господарського суду Київської області від 17.05.2017 у справі № 911/620/17 та призначено до розгляду на 22.06.2017.

До початку судового засідання через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду прокуратурою Київської області було подане клопотання про відкладення розгляду.

Вказане клопотання мотивовано тим, що 20.06.2017 Києво-Святошинською місцевою прокуратурою Київської області також було подано апеляційну скаргу (копія, якої додана до клопотання про відкладення) на ухвалу господарського суду Київської області від 17.05.2017 у даній справі, а, відтак, керуючись ст. 22, 29 ГПК України, з метою спільного розгляду апеляційних скарг, просить відкласти розгляд вказаної справи до вирішення питання про прийняття судом апеляційної інстанції апеляційної скарги Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області.

У судовому засіданні представники апелянта підтримали доводи апеляційної скарги, з викладених у ній підстав.

Представник прокуратури у судовому засіданні просила розгляд апеляційної скарги ТОВ «Петрівський квартал» відкласти, у зв'язку з поданням прокуратурою апеляційної скарги на ухвалу господарського суду від 17.05.2017 у даній справі.

Встановлено, що позивач своїх представників у судове засідання не направ, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Київський апеляційний господарський суд відхиляє клопотання представника прокуратури про відкладення розгляду справи з наступних підстав.

Згідно ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст. 69 цього кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

За приписами ч. 1 ст. 98 ГПК України питання про прийняття апеляційної скарги до провадження або про відмову у прийнятті до провадження апеляційний господарський суд вирішує не пізніше трьох днів з дня надходження апеляційної скарги.

Відповідно ж до пункту 2.1.1 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації №28 від 20.02.2013 позовні заяви, апеляційні, касаційні скарги, судові справи, а також інші документи і матеріали, що стосуються розгляду справ у суді, приймає та реєструє в автоматизованій системі канцелярія суду відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Однак, як вбачається з бази "Діловодство спеціалізованого суду" апеляційна скарга Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області до суду апеляційної інстанції станом на 22.06.2017 року не надходила.

Частиною 2 ст. 102 ГПК України передбачено, що апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Апеляційна скарга ТОВ «Петрівський квартал» в даній справі була прийнята до провадження ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2017, тобто означений п'ятнадцятиденний термін спливає 30.06.2015, таким чином відкладення розгляду даної справи до вирішення питання щодо прийняття/повернення апеляційної скарги Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області є неможливим з об'єктивних причин

Між тим, докази подання прокуратурою у даній справі відповідно до ст. 69 ГПК України клопотання про вирішення справи у більш тривалий строк, відсутні.

Отже, у зв'язку із закінченням строку розгляду апеляційної скарги у даній справі та неможливістю відкласти та розглянути вказану скаргу у межах строку, встановленого ч. 2 ст.102 ГПК України, за об'єктивних причин, Київський апеляційний господарський суд відхиляє вказане вище клопотання представника прокуратури про відкладення розгляду справи.

Оскільки, всі учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, проте представник позивача не скористався своїми правами, передбаченими ст. 22 Господарського процесуального кодексу України України, та виходячи з того, що явка ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2017 такого представника не визнавалася обов'язковою, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, а також обмеження процесуального строку розгляду скарг на ухвали місцевих господарських судів, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представника позивача.

Згідно із п.3.9.2 постанови № 18 від 26.12.2011 Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника прокуратури, а також представників відповдача, перевіривши застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до статті 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Київської області від 06.03.2017 порушено провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду. Також даною ухвалою суд зобов'язав прокурора та позивача подати оригінали документів доданих до позовної заяви, Свідоцтво, довідку про включення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців підприємств позивача та відповідача ( п. 3 ухвали суду).

Ухвалою господарського суду Київської області 22.03.2017 відкладено розгляд справи та зобов'язано позивача надати суду надати докази надсилання договору відповідачу ( п. 2 ухвали суду).

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.05.2017 у справі № 911/620/17 позов заступника керівника Києво-Святошинської місцевого прокуратури в інтересах держави в особі Святопетрівської сільської ради Києво-Святошиського району Київської області залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Як зазначив суд першої інстанції, що заслухавши пояснення представників сторін та прокурора судом встановлено, що в договорі невірно визначений розмір пайової участі

Суд першої інстанції дійшов висновку, що вказані вище докази мають суттєве значення для встановлення фактичних обставин у справі і правильного вирішення спору.

Натомість з такими доводами та власне висновками місцевого господарського суду колегія суддів погодитись не може з огляду на таке.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

При цьому, ч.1 ст. 8 зазначеного вище Закону передбачено, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно з п. 2.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12 2011 № 18 (далі - постанова пленуму ВГСУ № 18) якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК.

Приписами п. 3.13 постанови пленуму ВГСУ № 18 передбачено, що у разі неподання учасником судового процесу з неповажних причин або без повідомлення причин матеріалів та інших доказів, витребуваних господарським судом, останній може здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами та доказами або, з огляду на обставини конкретної справи, залишити позов без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК.

У наведених випадках відповідні докази не повинні прийматися в подальшому й судом апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 4.9 постанови пленуму ВГСУ № 18 при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов:

- додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання;

- витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин. Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами статті 43 ГПК. У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Отже, судовий процес, в першу чергу, спрямований на вирішення спору, шляхом винесення відповідного судового рішення і лише у випадку обґрунтованої неможливості розгляду справи за недостатністю доказів, які були витребувані, - залишити позов без розгляду.

Подання позивачем документів, які не можуть бути прийняті судом в якості належних та достатніх доказів для задоволення позову, має наслідком відмову в їх задоволенні з обґрунтуванням цього висновку не доведеністю позовних вимог, а не залишення позову без розгляду.

Так, з матеріалів справи вбачається, що заступник керівника Києво - Святошинської місцевої прокуратури, додало до позовної заяви докази, які, на його думку, підтверджують його вимоги, а також навів нормативне та правове обґрунтування цих вимог.

Згідно з приписами ст. 86 ГПК України якщо господарський спір не вирішується по суті (відкладення розгляду справи, зупинення, припинення провадження у справі, залишення позову без розгляду тощо), господарський суд виносить ухвалу. Ухвала господарського суду має містити: 1) найменування господарського суду, номер справи і дату винесення ухвали, найменування сторін, ціну позову, вимогу позивача, прізвища судді (суддів), представників сторін, прокурора, інших осіб, які брали участь у засіданні (із зазначенням їх посад); 2) стислий виклад суті спору або зміст питання, з якого виноситься ухвала; 3) мотиви винесення ухвали з посиланням на законодавство; 4) висновок з розглянутого питання; 5) вказівку на дії, що їх повинні вчинити сторони, інші підприємства, організації, державні та інші органи та їх посадові особи у строки, визначені господарським судом.

Виходячи з наведеного, ухвала про залишення позову без розгляду у справі повинна відповідати вимогам, встановленим у ст. 86 ГПК України, а також містити викладення обставин, що зумовлюють залишення позову без розляду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану ухвалу про залишення позову без розгляду не надав належної оцінки тим доказам, які були подані скаржником та містяться в матеріалах справи щодо належності та достатності для продовження розгляду справи, а також не зобов'язав сторін, зокрема, позивача надати вірний розрахунок розміру пайової участі до договору про пайову участь.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що місцевим господарським судом, як в ухвалі про призначення справи до розгляду, так і в ухвалі про відкладення розгляду даної справи, а також в протоколах судових засідань не ставилося питання, щодо надання сторонами, зокрема, позивачем вірного (уточненого) розміру пайової участі, позаяк, колегія суддів, що місцевий господарський суд в порушення вимог ст. 43 ГПК України безпідставно залишив позовну заяву заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

Крім того, судова колегія апеляційного господарського суду зазначає про те, що суд при розгляді справи повинен встановити, зокрема, чи позивачем визначено вірний розмір пайової участі, чи ні; який повинен бути вірний розмір пайової участі; та вирішити спір з урахуванням встановлених обставин справи.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" передбачено, що відповідно до ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституційні права та свободи людини і громадянина є безпосередньо діючими. Вони визначають цілі і зміст законів та інших нормативно-правових актів, зміст і спрямованість діяльності органів законодавчої та виконавчої влади, органів місцевого самоврядування і забезпечуються захистом правосуддя.

Виходячи із зазначеного принципу та гарантування Конституцією судового захисту конституційних прав і свобод, судова діяльність має бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких посягань шляхом забезпечення своєчасного та якісного розгляду конкретних справ. При цьому слід мати на увазі, що згідно зі ст. 22 Конституції закріплені в ній права і свободи людини й громадянина не є вичерпними.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги у даній справі.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвалу господарського суду Київської області від 17.05.2017 у справі № 911/620/17 прийнято з неповним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з порушенням норм процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал» підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню.

Відповідно до ст. 104 ГПК України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи;порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до ч. 7 ст. 106 ГПК України у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Згідно п. 4.8 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині сьомій статті 106 Господарського процесуального кодексу України або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу з числа зазначених у частині четвертій статті 111-13 Господарського процесуального кодексу України з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідних апеляційної та/або касаційної скарг, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами статті 49 Господарського процесуального кодексу України .

Таким чином, розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом цієї апеляційної скарги, слід здійснити суду першої інстанції при ухваленні рішення у даній справі.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 81, 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал» задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду Київської області від 17.05.2017 у справі № 911/620/17 скасувати.

3. Матеріали справи № 911/620/17 повернути до господарського суду Київської області для розгляду по суті.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді М.Л. Яковлєв

Л.В. Чорна