ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

23.06.2017 Справа № 904/6871/17

Суддя Рудь І.А. , розглянувши матеріали

за позовом Фермерського господарства "Лоренц", с. Новоганнівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області

до Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України", м. Київ

про визнання правочинів недійсними

ВСТАНОВИВ:

Стаття 63 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує суддю, який вирішує питання про прийняття позовної заяви, повернути позовну заяву з підстав неправильного оформлення позовної заяви та доданих до неї документів.

Суд досліджує позовну заяву за формальними ознаками, не вивчаючи питання по суті позовних вимог.

Позовна заява підлягає поверненню, якщо вона за формою та змістом не відповідає вимогам статей 54 - 58 Господарського процесуального кодексу України.

Стаття 65 Кодексу визначає дії судді з підготовки справи до розгляду, які полягають у здійсненні певних заходів і процесуальних дій, спрямованих на правильне і своєчасне вирішення спору.

Суддя самостійно на власний розсуд визначає, які саме дії слід учинити виходячи з конкретних обставин справи, ступеня підготовленості матеріалів самими сторонами, а також тих клопотань, що подані позивачем разом із позовною заявою.

Статтею 38 Кодексу визначено обовязок суду витребувати документи і матеріали, які є необхідними для вирішення спору.

Позовна заява від 19.06.2017р. № б/н підлягає поверненню без розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до п. 5 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов тощо.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За приписами ст. 36 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються суду в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Відповідно до п. 5.27 Національного стандарту України "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.03р. № 55, відмітку про засвідчення копії документа складають із слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Всупереч зазначеним вимогам, позивачем надано до позовної заяви копії документів, що не можуть бути прийняті судом в якості належних доказів на підтвердження викладених в позовній заяві обставин, оскільки не засвідчені належним чином відповідно до викладених вище вимог.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу до позовної заяви додаються документи на підтвердження сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (зі змінами) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року у розмірі 1600 грн.

Таким чином, судовий збір за подання даної позовної заяви, з якою позивач звернувся до господарського суду, повинен бути сплачений у сумі 3 200 грн. 00 коп.

В порушення вищевказаних вимог позивачем до позовної заяви не надано доказів сплати судового збору, що підтверджується актом господарського суду від 22.06.2017р. № 573/17.

Водночас, клопотання про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати в порядку ст. 8 Закону України "Про судовий збір" до матеріалів позовної заяви позивачем не надано.

Крім того, позивачем не подано належних доказів надсилання відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів, як це передбачено ст. 56 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Вимогами п. 61 постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р. № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку" передбачено, що у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля.

За змістом зазначеного пункту правил, для здійснення перевірки працівниками поштового відділення відповідності вкладення опису, останній має містити поіменний перелік предметів.

Так, до позову наданий опис вкладення до листа (з повідомленням) від 19.06.2017р., в якому в графі "найменування предметів" вказано: "1. Позовна заява від 19.06.2017р. про визнання недійсним Договору поставки зерна майбутнього врожаю №164-К від 19.06.2014р., укладений між Публічним акціонерним товариством "Державна продовольча-зернова корпорація Укараїни"; 2. Додатки до позову на 28 аркушах.". Суд не приймає в якості доказу відправлення на адресу відповідача додатків до позову зазначений поштовий опис, оскільки з його змісту не неможливо встановити перелік документів, який був направлений відповідачу та перевірений працівником поштового відділення під час прийняття.

Згідно з п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у разі коли до позовної заяви додано докази надсилання відповідачеві копії лише самої заяви, але відсутні докази надсилання йому копій доданих до неї документів, така заява підлягає поверненню на загальних підставах згідно з пунктом 6 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. п. 3, 4, 6 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми; не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі; не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Виходячи з викладеного позовна заява з доданими матеріалами підлягає поверненню без розгляду.

Керуючись п. 3, 4, 6 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додаток на 38 арк., в тому числі опис вкладення у цінний лист від 19.06.2017р. та поштовий конверт; акт господарського суду від 22.06.2017р. № 573/17.

Суддя ОСОБА_1