ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2017 р. Справа № 914/2350/16

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Костів Т.С.

ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Ірокс №167 від 20.02.2017

на рішення Господарського суду Львівської області від 08.02.2017

у справі № 914/2350/16

за позовом Приватного акціонерного товариства Ірокс, м.Львів

до відповідача: Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м.Львів

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1. ОСОБА_2, м.Львів

2. ОСОБА_3, м.Львів

3. ОСОБА_4, м.Львів

4. ОСОБА_5, м.Львів

5. ОСОБА_6, м.Львів

про визнання недійсним та скасування рішення №27 р/к від 22.07.2016 року у справі №1-02-19/2016 Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_7 - представник;

від відповідача: ОСОБА_8 - представник;

від третьої особи-1: не зявився;

від третьої особи-2: не зявився;

від третьої особи-3:Коломієць В.Й. представник;

від третьої особи-4: ОСОБА_5

від третьої особи-5: не зявився;

Розпорядженням керівника апарату Львівського апеляційного господарського суду № 207 від 27.04.2017 у звязку із самовідводом судді Данко Л.С. зобовязано провести автоматичну заміну складу колегії суддів у справі № 914/2350/16.

Згідно з протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 27.04.2017 у звязку із самовідводом судді Данко Л.С., у склад колегії суддів для розгляду справи № 914/2350/16 введено замість судді Данко Л.С. - суддю Костів Т.С.

Представникам сторін та третіх осіб розяснено права та обовязки, передбачені ст. ст. 20, 22 ГПК України.

В судовому засіданні здійснювалась фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку ст. 811 ГПК України.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 08.02.2017 року у справі № 914/2350/16 ( колегією суддів у складі: головуючий суддя Блавацька-Калінська О.М., судді Манюк П.Т., Трускавецький В.П. ) у задоволенні позову ПАТІрокс до Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2; ОСОБА_3; ОСОБА_4; ОСОБА_5;ОСОБА_6 про визнання недійсним та скасування рішення №27 р/к від 22.07.2016 року у справі №1-02-19/2016 Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції відмовлено.

ПрАТ Ірокс подано апеляційну скаргу № 167 від 20.02.2017 р., в якій просить рішення Господарського суду Львівської області від 08.02.2017 року скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити, посилаючись на те, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, не відповідає фактичним обставинам справи, судом неповно з»ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають матеріалам справи.

Скаржник вважає, що в оскаржуваному рішенні не зазначено, яким новим суб»єктам господарювання позивач здійснює перешкоди в укладенні договорів.

Також, скаржник зазначає, що оскільки товариство надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення лише будинку 418, що на вул. Шевченка у м.Львові, а ЛМКП «Львівводоканал» разом з іншими природними монополістами надають послуги по цілій Львівській області, ПрАТ «Ірокс» зазнає значної конкуренції на ринку. Отже дія ч.4 ст.12 Закону України «Про захист економічної конкуренції» не поширюється на товариство.

Окрім того, на думку скаржника, в матеріалах справи відсутні посилання на наявність обмеженості можливостей доступу інших суб»єктів господарювання щодо закупівлі сировини, матеріалів та збуту товарів, наявності бар»єрів для доступу на ринок інших суб»єктів господарювання, наявності пільг чи інших обставин. Визначаючи територіальні межі ринку з водопостачання та водовідведення та обмежуючи їх будинком №418 по вул. Шевченка у м.Львові відповідач допустився суттєвих порушень Методики визначення монопольного (домінуючого) становища субєктів господарювання на ринку, що затверджена розпорядженням Антимонопольного комітету України від 05.03.2002 №49-р.

Отже, на думку скаржника, твердження відповідача, що споживачі (мешканці будинку №418 по вул. Шевченка у м. Львові) не мають можливості вибору підприємства, яке б надавало аналогічні послуги на території даного будинку є неправомірним, оскільки не наводить доказів, які б підтверджували звернення мешканців до ЛМКП Львівводоканал щодо укладення відповідних договорів із ними.

Скаржник також вважає, що не відповідають дійсним обставинам справи твердження відповідача, що позивач здійснює діяльність, яка створює барєри вступу на ринок, а саме щодо забезпечення централізованого водопостачання та водовідведення споживачів мешканців будинку за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 418.

Львівське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України у відзиві на апеляційну скаргу рішення суду просить залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись зокрема на те, що укладені з ПрАТ Ірокс договори про надання послуг з водопостачання не містять умов, які передбачені Типовим договором, а саме: щодо характеристики обєкта та засобів обліку води, прав та обовязків споживача і виконавця послуг, відповідальності сторін, а також відсутні умови щодо порядку встановлення факту неналежного надання або ненадання послуг та розвязання спорів. Водночас у вказаних договорах зазначені умови щодо відключення від мереж централізованого водопостачання, що суперечать ст.23 Закону України Про питну воду та питне водопостачання та Правил надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Також, відповідач зазначає, що бездіяльність ПрАТ Ірокс, яка полягає у не здачі в експлуатацію водопровідно-каналізаційних мереж будинку в житловому будинку №418 по вул. Шевченка у м. Львові та не переведенні мешканців будинку на прямі розрахунки з підприємством питного водопостачання, призвела до надання послуг з водопостачання мешканців даного будинку у відповідності до договорів між ЖЕК ДпБ ПрАТ Ірокс та мешканцями квартир у будинку №418 по вул. Шевченка, які укладені всупереч вимог нормативно-правових актів, зокрема Закону України Про питну воду та питне водопостачання та вимогам про Типовий договір про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення.

Третіми особами надано пояснення б/н від 06.04.2017 у яких зазначається, що рішення Адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №27р/к від 22.07.2016 р. є повністю правомірним та обґрунтованим. Також зазначається, що при наданні послуг з централізованого водопостачання та водовідведення ПрАТ Ірокс грубо порушує нормативно-правові документи та законодавство України, а тому просять відмовити позивачу в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення та заперечення представників сторін та третіх осіб , суд встановив наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, адміністративною колегією Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийнято рішення від 22.07.2016 року №27р/к про порушення законодавства про захист економічної конкуренції у справі №1-02-18/2016 (надалі рішення), яким визнано, що ПрАТ Ірокс у часових межах 10.07.2014 - 22.07.2016 займало монопольне (домінуюче) становище на ринку надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення мешканцям будинку №418 по вул. Шевченка у м. Львові, забудовником якого є ПрАТ Ірокс, в межах розташування водопровідно-каналізаційних мереж у будинку із часткою 100 відсотків та вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачене частиною 1 статті 13 та пунктом 2 статті 50 Закону України Про захист економічної конкуренції у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення у вигляді бездіяльності товариства (не здачі в експлуатацію водопровідно-каналізаційних мереж будинку та не переведення мешканців будинку №418 по вул.Шевченка у м.Львові на прямі розрахунки з підприємством питного водопостачання, що призвело до укладення договорів про надання послуг з водопостачання між ЖЕК ПрАТ Ірокс та мешканцями даного будинку, які не відповідають формі Типового договору про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення та суперечать чинному законодавству), що може призвести до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

За наслідками прийнятого рішення ЛОТВ АМК України зобовязано ПрАТ Ірокс у двомісячний строк з дня отримання рішення припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що вказане у п.2 резолютивної частини рішення шляхом приведення у відповідність водопровідних та каналізаційних мереж будинку №418 по вул.Шевченка в м.Львові та в установленому порядку водопровідно-каналізаційні мережі будинку №418 по вул.Шевченка у .Львові здати в експлуатацію виробнику/виконавцю послуг з централізованого водопостачання та водовідведення - ЛМКП Львівводоканал; здійснити всі необхідні заходи щодо переведення мешканців будинку №418 по вул.Шевченка у м.Львові на прямі розрахунки з підприємством питного водопостачання - ЛМКП Львівводоканал.

За вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції, вказане у п. 2 резолютивної частини рішення, відповідно до ст. 52 Закону України Про захист економічної конкуренції на ПрАт Ірокс накладено штраф у розмірі 60 000,00 грн.

Розгляд справи №1-02-19/2016 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції розпочато згідно з розпорядженням колегії від 15.04.2016 за №22рп/к за результатами розгляду заяви власників багатоквартирного житлового будинку по вул. Шевченка, 418 у м. Львові від 12.01.2016 щодо бездіяльності ПрАТ Ірокс, забудовника житлового будинку за адресою: вул. Шевченка, 418, м.Львів щодо здачі в експлуатацію водопровідно-каналізаційних мереж будинку та в частині переведення мешканців будинку №418 по вул.Шевченка у м.Львові на прямі розрахунки з підприємством питного водопостачання, що призвело до укладення договорів про надання послуг з водопостачання між ЖЕК ПрАТ Ірокс та мешканцями даного будинку, які не відповідають формі Типового договору та суперечать чинному законодавству) із субєктами господарювання, які надають дані послуги.

Оскаржуваним рішенням встановлено, що будинок № 418 на вул. Шевченка у м. Львові здано в експлуатацію 10.07.2014р., про що свідчить Декларація про готовність обєкта до експлуатації (Реконструкція незавершеного будівництва багатоквартирного житлового будинку корпус №25 по генплану) в мкр-1 житлового району Рясне-1 у м. Львові (перша черга-секції 1-2,5,6,7-8) вул. Шевченка, 418, код 1122.1, ІІІ категорія (зареєстрована в Інспекції ДАБК у Львівській області 10.07.2014 за № ЛВ 18).

ПрАТ Ірокс уклало із ЛМКП Львівводоканал договір на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до каналізаційної мережі №305307 від 04.10.2013 по 04.10.2014. Договір № 305307 від 04.10.2013 пролонговано ЛМКП Львівводоканал (лист від 02.02.2016 № 20-259в) до 31.12.2016 на підставі відповідних звернень ПрАТ Ірокс (листи від 27.10.2014 № 934, від 23.10.2015 № 1340). Додатком № 1 до договору № 305307 від 04.10.2013, ПрАТ Ірокс надано перелік обєктів, які використовують воду та від яких приймаються стоки: житловий будинок на вул. Шевченка, 418 у м. Львові та адмінприміщення на вул. Шевченка, 370А у м. Львові.

Відповідно до Положення про житлово-експлуатаційну контору дирекції по будівництву закритого товариства Ірокс, затвердженого Загальними зборами акціонерів (протокол №4 від 02.11.2004) житлово-експлуатаційна контора по будівництву є структурним підрозділом Закритого акціонерного товариства Ірокс, без права юридичної особи.

Житлово - експлуатаційна контора дирекції по будівництву створена з метою досягнення цілей товариства, представництва його інтересів для отримання прибутку від ведення підприємницької діяльності.

Житлово - експлуатаційна контора після погодження з керівництвом ЗАТ Ірокс укладає господарські угоди, контракти, та несе за них відповідальність.

ПрАТ Ірокс надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення мешканцям будинку №418 по вул. Шевченка у м. Львові та виставляє мешканцям вказаного будинку рахунки (квитанції) про оплату за послуги з водопостачання та водовідведення на підставі укладених з ними договорів про надання послуг з електропостачання та водопостачання.

За результатами проведеного аналізу укладених Житлово-експлуатаційною конторою дирекції по будівництву ПрАТ Ірокс договорів із мешканцями будинку № 418 на вул. Шевченка у м. Львові про надання послуг з електропостачання та водопостачання встановлено, що вказані договори не відповідають формі Типового договору.

Відповідачем в оскаржуваному рішенні встановило, що в укладених Житлово-експлуатаційною конторою дирекції по будівництву ПрАТ Ірокс договорах про надання послуг з електропостачання та водопостачання із мешканцями будинку № 418 на вул. Шевченка у м. Львові не містяться умови, які передбачені Типовим договором, а саме: щодо характеристики обєкта та засобів обліку води, прав та обовязків споживача і виконавця послуг, відповідальності сторін, а також відсутні умови щодо порядку встановлення факту неналежного надання або не надання послуг та розвязання спорів.

Крім того, у вказаних договорах (п. 2.2.) між ЖЕК ДпБ ПрАТ Ірокс та мешканцями квартир у будинку №418 по вул.Шевченка у м.Львові містяться наступні умови:

- За взаємною згодою сторони домовились (виконавець, споживач) у разі несплати Споживачем отриманих послуг в межах 2 місяців, Виконавець відєднює від споживання всі можливі послуги до сплати всіх отриманих послуг. При цьому, у першу чергу, погашається заборгованість.

- У разі несплати Споживачем отриманих послуг в межах 3 місяців, Виконавець відєднає від споживання всі можливі послуги до сплати всіх отриманих послуг.

Відповідачем у прийнятому рішенні також зазначено, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено можливості втручання, в даному випадку ПрАТ Ірокс (чи його філія ЖЕК ДпБ ПрАТ Ірокс) у відносини водопостачального підприємства та побутового споживача, а також вчинення дій, які порушують виконання водопостачальною організацією пункту 3 статті 16 Закону України Про житлово-комунальні послуги щодо обовязку забезпечувати безперебійне надання даних послуг.

Як встановлено у рішенні, вищенаведене свідчить про порушення ПрАТ Ірокс вимог Закону України Про питну воду та питне водопостачання, Закону України Про житлово-комунальні послуги та Правил надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення № 630, зокрема, в частині укладення договорів, які не відповідають умовам, що передбачені Типовим договором, що в свою чергу призвело до встановлення у договорах умови стосовно відключення від мереж централізованого водопостачання.

При прийнятті оскаржуваного рішення Територіальним відділенням відповідно до Закону України Про Антимонопольний комітет України, статтей 1, 12 Закону України Про захист економічної конкуренції та Методики визначення монопольного (домінуючого) становища субєктів господарювання на ринку, що затверджена розпорядженням Антимонопольного комітету України від 05.03.2002 №49-р, було проведено аналіз становища ПрАТ Ірокс на ринку надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення мешканцям будинку №418 по вул. Шевченка у м. Львові.

Відповідачем встановлено, що обєктами аналізу щодо визначення становища на зазначеному ринку є: суб'єкт господарювання - ПрАТ Ірокс; послуги з централізованого водопостачання та водовідведення мешканцям будинку № 418 по вул. Шевченка у м. Львові.

При визначенні товарних меж ринку, ЛОТВ АМК України зазначає:

Товарні межі ринку - товар (товарна група), сукупність схожих, однорідних предметів господарського обороту, в межах якої споживач за звичайних умов може перейти від споживання певного виду предметів господарського обороту до споживання іншого.

Товаром, у розумінні абзацу 13 статті 1 Закону України Про захист економічної конкуренції та згідно пункту 4 Методики, є послуги із забезпечення водопостачання та водовідведення споживачів будинку № 418 по вул. Шевченка у м. Львові.

Виходячи з вищенаведеного рішення відповідача встановлено, що мешканці будинку № 418 по вул. Шевченка у м. Львові, забудовником якого є ПрАТ Ірокс, не мають можливості вибору підприємства, яке надавало б аналогічні послуги на території даного будинку, тобто, споживачі можуть скористатися послугами лише ПрАТ Ірокс.

Отже, товарними межами ринку за показниками взаємозамінності, подібності призначення, споживчих властивостей та умов використання товару є надання ПрАТ Ірокс послуг із централізованого водопостачання та водовідведення мешканцям будинку №418 по вул. Шевченка у м. Львові.

Споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення є мешканці будинку №418 по вул. Шевченка у м.Львові, які використовують питну воду для забезпечення фізіологічних, санітарно-гігієнічних, побутових та господарських потреб.

ПрАТ Ірокс надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у територіальних межах будинку №418 по вул.Шевченка у м.Львові, що знаходиться на балансі ПрАТ Ірокс.

Територіальними (географічними) межами ринку вищевказаних послуг є територія будинку № 418 по вул. Шевченка у м. Львові, що знаходиться у володінні (на балансі) ПрАТ Ірокс.

Часовими межами ринку надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення споживачів (мешканців) будинку № 418 по вул. Шевченка у м.Львові визначено період з 10.07.2014 р. по 22.07.2016 р.

При встановленні бар'єрів вступу на ринок територіальне відділення вказує наступне.

Бар'єри вступу на ринок - це обставини, що перешкоджають новим суб'єктам господарювання почати конкурувати на рівних із суб'єктами господарювання, що вже діють на певному товарному ринку.

Бар'єрами вступу на досліджуваний ринок є адміністративні, економічні та організаційні обмеження, пов'язані із необхідністю отримання дозвільних документів, побудови (модернізації) відповідної інфраструктури, що потребує значних капіталовкладень та тривалого часу.

Споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення є мешканці будинку №418 по вул. Шевченка у м. Львові, які не мають можливості вибору субєкта господарювання, який би надавав аналогічні послуги у межах території цього будинку, тобто споживачі можуть скористатися лише послугами ПрАТ Ірокс.

Відтак, відповідач приймаючи рішення за № 27 р/к визначив, що відповідно до статті 12 Закону України Про захист економічної конкуренції становище ПрАТ Ірокс є монопольним (домінуючим) на ринку послуг з централізованого водопостачання та водовідведення мешканців будинку №418 по вул. Шевченка у м. Львові, забудовником якого є ПрАт Ірокс, в межах розташування водопровідно-каналізаційних мереж у будинку, із часткою 100 відсотків у часових межах: з 10.07.2014 р. по 22.07.2016 р.

В силу ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Керуючись вищезазначеним правом, позивач, в межах встановленого строку, звернувся до суду з позовом про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 27 р/к від 22.07.2016 у справі № 1-02-19/2016 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу.

Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 42 Конституції України визначено, що держава забезпечує захист конкуренції у підприємницькій діяльності. Не допускаються зловживання монопольним становищем на ринку, неправомірне обмеження конкуренції та недобросовісна конкуренція. Види і межі монополії визначаються законом.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про засади внутрішньої і зовнішньої політики" однією з основних засад внутрішньої політики в економічній сфері є розвиток конкуренції як основного чинника підвищення ефективності економіки, забезпечення дієвого регулювання діяльності природних монополій, недопущення проявів монополізму на державному та регіональному рівнях.

Відповідно до частини 2 статті 7 Закону України Про Антимонопольний комітет України до повноважень Антимонопольного комітету України та його територіальних органів належать, зокрема, розгляд заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проведення відповідних розслідувань; прийняття передбачених законодавством про захист економічної конкуренції розпоряджень та рішень за заявами і справами.

Згідно із нормами пункту 11 частини 1 і частини 4 статті 7 Закону України Про Антимонопольний комітет України визначення меж товарного ринку, а також становище, в тому числі монопольне (домінуюче), суб'єктів господарювання на цьому ринку належить до виключної компетенції органів Антимонопольного комітету України.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" саме до компетенції Адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України віднесені повноваження щодо дослідження ринку, визначення меж товарного ринку, а також становища, в тому числі монопольного (домінуючого), суб'єктів господарювання на цьому ринку та прийняття відповідних з цих питань рішень (розпоряджень).

Згідно із ст. 1 Закону України Про захист економічної конкуренції конкуренцією є змагання між суб'єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб'єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб'єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб'єкт господарювання не може визначати умови обороту товару на ринку.

Відповідно до частини третьої та четвертої статті 12 Закону України "Про захист економічної конкуренції" монопольним (домінуючим) вважається становище суб'єкта господарювання, частка якого на ринку товару перевищує 35 відсотків, якщо він не доведе, що зазнає значної конкуренції. Монопольним (домінуючим) також може бути визнане становище суб'єкта господарювання, якщо його частка на ринку товару становить 35 або менше відсотків, але він не зазнає значної конкуренції, зокрема внаслідок порівняно невеликого розміру часток ринку, які належать конкурентам.

Водночас за змістом приписів статті 12 Закону України "Про захист економічної конкуренції" суб'єкт господарювання, який заперечує зайняття ним монопольного (домінуючого) становища на ринку товару, має довести, що він зазнає значної конкуренції. Позивачем не подано доказів того, що він зазначає конкуренції на ринку послуг з водопостачання та водовідведення з центральзованого водопостачання та водовідведення мешканцям будинку №418 по вул. Шевченка у м.Львові, забудовником якого є ПрАТ «Ірокс», в межах розташування водопровідно-каналізаційних мереж у будинку із часткою 100 відсотків, у часових межах з 10.07.2014 по 22.07.2016.

Відповідно до п.1 ст.13 Закону України Про захист економічної конкуренції зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб'єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення інтересів інших суб'єктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу (ч.ч.2, 3 ст.56 Закону)

Згідно із ст. 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Частиною 1 статті 25 Господарського кодексу України визначено, що держава підтримує конкуренцію як змагання між суб'єктами господарювання, що забезпечує завдяки їх власним досягненням здобуття ними певних економічних переваг, внаслідок чого споживачі та суб'єкти господарювання отримують можливість вибору необхідного товару і при цьому окремі суб'єкти господарювання не визначають умов реалізації товару на ринку. Аналогічне за своєю суттю поняття відображено і в статті 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Як зазначалось вище, рішенням від 22.07.2016 року №27р/к Адміністративною колегією Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України встановлено, що ПрАТ Ірокс у часових межах 10.07.2014 - 22.07.2016 займало монопольне (домінуюче) становище на ринку надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення мешканцям будинку №418 по вул. Шевченка у м. Львові, забудовником якого є ПрАТ Ірокс, в межах розташування водопровідно-каналізаційних мереж у будинку із часткою 100 відсотків.

Визнано дії позивача зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення у вигляді бездіяльності товариства (не здачі в експлуатацію водопровідно-каналізаційних мереж будинку та не переведення мешканців будинку №418 по вул.Шевченка у м.Львові на прямі розрахунки з підприємством питного водопостачання, що призвело до укладення договорів про надання послуг з водопостачання між ЖЕК ПрАТ Ірокс та мешканцями даного будинку, які не відповідають формі Типового договору про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення та суперечать чинному законодавству), що може призвести до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

У постанові Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" від 26.12.2011 р. №15 розяснено, що господарські суди у розгляді справ мають перевіряти правильність застосування органами Антимонопольного комітету України відповідних правових норм, зокрема, Методики визначення монопольного (домінуючого) становища суб'єктів господарювання на ринку, затвердженої розпорядженням названого Комітету від 05.03.2002 N 49-р. Однак господарські суди не повинні перебирати на себе не притаманні суду функції, які здійснюються виключно органами Антимонопольного комітету України, та знову встановлювати товарні, територіальні (географічні), часові межі певних товарних ринків після того, як це зроблено зазначеними органами, й на підставі цього робити висновки про наявність чи відсутність монопольного (домінуючого) становища суб'єкта господарювання на ринку.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, при проведенні необхідних досліджень для визначення монопольного становища позивача відповідачем дотримано положення Методики визначення монопольного (домінуючого) становища суб'єктів господарювання на ринку.

З матеріалів справи не вбачається та позивачем не доведено, що він зазнавав значної конкуренції на ринку послуг з централізованого водопостачання та водовідведення мешканцям будинку №418 по вул. Шевченка у м. Львові, забудовником якого є ПрАТ Ірокс, в межах розташування водопровідно-каналізаційних мереж у будинку із часткою 100 відсотків.

За таких обставин, судова колегія вважає правомірним висновок суду першої інстанції про обґрунтованість встановлення відповідачем монопольного становища ПрАТ «Ірокс» в товарних, територіальних (географічних) та часових межах товарного ринку.

У відповідності до вимог ст. 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність (ч.2 ст.22 Закону).

За приписами ст.221 Закону суб'єкти господарювання, об'єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю, інші юридичні особи, їх структурні підрозділи, філії, представництва, їх посадові особи та працівники, фізичні особи зобов'язані на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання Комітетом завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції (аналогічна правова позиція викладена у постанові ВСУ від 14.08.2012 року у справі №08/03/26/64/2011).

Так, судом першої інстанції правомірно встановлено, що для зясування обставин викладених у заяві власників багатоквартирного житлового будинку по вул. Шевченка, 418 у м. Львові відповідачем було надіслано такі вимоги про надання інформації: ПрАТ Ірокс від 29.01.2016 за №13/03-60, ПрАТ Ірокс від 25.02.2016 за №13/03-147, ЖЕК дирекції по будівництву ПрАТ Ірокс від 25.02.2016 за №13/03-148, ЛМКП Львівводоканал від 24.03.2016 за №13/03-270, ПрАТ Ірокс від 05.04.2016 за №13/03-309,

З отриманих відповідей, за результатами проведеного аналізу отриманих документів та матеріалів відділення встановило наступне.

Між ЖЕК ДпБ ПрАТ Ірокс та мешканцями квартир у будинку №418 по вул.Шевченка у м.Львові укладені договори про надання послуг з електропостачання та водовідведення.

Обєкт будівництва за зазначеною адресою м. Львів, вул. Шевченка, 418 (корпус 25) прийнятий в експлуатацію, що підтверджується декларацією про готовність обєкта до експлуатації.

Прийняття в експлуатацію обєктів будівництва, що належать до 1-3 категорії складності, здійснюється у відповідності до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 (надалі Порядок).

В пункті 13 Порядку вказано, що зареєстрована декларація або сертифікат є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об'єкт необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий об'єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього. Підключення об'єкта, прийнятого в експлуатацію, до інженерних мереж здійснюється відповідно до Закону України Про регулювання містобудівної діяльності протягом десяти днів з дня відповідного звернення замовника до осіб, які є власниками відповідних елементів інженерної інфраструктури або здійснюють їх експлуатацію.

ЛМКП Львівводоканал листом від 01.04.2016 №10-1540 повідомило про те, що договори про надання послуг водопостачання та водовідведення з мешканцями багатоквартирного будинку по вул. Шевченка, 418 у м. Львові не укладались, оскільки водопровідні та каналізаційні мережі будинку не пред`явлені ПрАТ Ірокс до здачі в експлуатацію; попередній договір №305307 від 04.10.2013. між ПрАТ Ірокс та ЛМКП Львівводоканал пролонговано до 31.12.2016 і станом на 28.03.2016 на адресу ЛМКП Львівводоканал не надходило жодних відомостей від ПрАТ Ірокс щодо показань квартирних приладів обліку холодної та гарячої води по буд.418 по вул. Шевченка; між ЛМКП Львівводоканал та ПрАТ Ірокс відсутні акти приймання-передачі квартирних приладів обліку холодної та гарячої води оскільки водопровідні та каналізаційні мережі будинку №418 по вул. Шевченка в м. Львові станом на квітень 2016 р. в експлуатацію не здані. Від ПрАТ Ірокс не надходило жодних звернень щодо надання актів звірянь взаємних розрахунків за попереднім договором №305307 між ЛМКП Львівводоканал та ПрАТ Ірокс.

01.02.2016 власники багатоквартирного житлового будинку по вул. Шевченка, 418 у м. Львові звернулись до Генерального директора ПрАТ Ірокс та директора ЖЕК ДпБ ПрАТ Ірокс з проханням надати необхідну інформацію про надання комунальних послуг та 27.07.2016 із заявою з вимогою щодо проведення усіх необхідних робіт для підготовки прямих договорів мешканців-власників квартир з ЛМКП Львівводоканал на надання послуг з водовідведення. В матеріалах справи відсутні докази відповіді на вказані листи.

За таких обставин відповідач правомірно стверджує, що бездіяльність ПрАТ Ірокс, яка полягає у нездачі в експлуатацію водопровідно-каналізаційних мереж в житловому будинку №418 по вул. Шевченка у м. Львові та не переведенні мешканців вказаного будинку на прямі розрахунки з підприємством питного водопостачання, призвело до надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення мешканцям даного будинку у відповідності до договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення між ЖЕК ДпБ ПрАТ Ірокс та мешканцями квартир у будинку №418 по вул. Шевченка, які укладені всупереч вимог нормативно-правових актів, зокрема Закону України Про питну воду та питне водопостачання.

З огляду на викладене, судова колегія прийшла до висновку, що приймаючи своє рішення адміністративна колегія ЛОТВ АМК України враховувала положення Закону України Про Антимонопольний комітет України, положення Закону України Про захист економічної конкуренції та положення Методики визначення монопольного (домінуючого) становища суб'єктів господарювання на ринку, що затверджена розпорядженням Антимонопольного комітету України від 05.03.2002 № 49-р, яке зареєстроване у Міністерстві юстиції України 01.04.2002 за № 317/6605.

Як зазначалось вище, відділенням було проведено аналіз становища ПрАТ Ірокс на ринку надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення мешканців будинку №418 по вул.Шевченка у м. Львові.

При встановленні об'єкту аналізу щодо визначення ознак монопольного (домінуючого) становища відповідач визначив, що об'єктами аналізу щодо визначення становища на зазначеному ринку є: суб'єкт господарювання - ПрАТ Ірокс та послуги з централізованого водопостачання та водовідведення мешканцям будинку № 418 по вул. Шевченка у м. Львові.

Товарними межами ринку за показниками взаємозамінності, подібності призначення, споживчих властивостей та умов використання товару є надання ПрАТ Ірокс послуг з централізованого водопостачання та водовідведення мешканцям будинку №418 по вул. Шевченка у м. Львові.

Територіальними (географічними) межами ринку вищевказаних послуг є територія будинку № 418 по вул. Шевченка у м. Львові, що знаходиться у володінні (на балансі) ПрАТ Ірокс.

Часовими межами ринку надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення мешканцям будинку № 418 по вул. Шевченка у м. Львові визначено період 10.07.2014 р. по 22.07.2016 р.

Споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення є мешканці будинку №418 по вул. Шевченка у м. Львові.

Отже, судом першої інстанції правомірно зроблено висновок, що у рішенні № 27р/к відповідача обґрунтовано визнано, що позивач у часових межах 10.07.2014 - 22.07.2016 займає монопольне (домінуюче) становище на ринку послуг з централізованого водопостачання та водовідведення мешканцям будинку №418 по вул. Шевченка у м. Львові, забудовником якого є ПрАТ Ірокс, в межах розташування водопровідно-каналізаційних мереж у будинку із часткою 100 відсотків.

Обов'язок з доведення в суді факту зайняття суб'єктом господарювання монопольного (домінуючого) становища на ринку покладається на Антимонопольний комітет України або його територіальне відділення, яке є стороною у справі. Водночас за змістом приписів статті 12 Закону України Про захист економічної конкуренції суб'єкт господарювання, який заперечує зайняття ним монопольного (домінуючого) становища на ринку товару, має довести, що він зазнає значної конкуренції (п. 15.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства від 26.12.2011 р. №15).

Пунктом другим статті 50 Закону України Про захист економічної конкуренції встановлено, що порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є зловживання монопольним (домінуючим) становищем.

Відповідно до пункту 14 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства від 26.12.2011 р. №15 для кваліфікації дій суб'єктів господарювання як зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку, достатнім є встановлення самого факту вчинення дій, визначених законом як зловживання монопольним (домінуючим) становищем (частина друга статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції"), або як антиконкурентні узгоджені дії (частина друга статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції"), або як недобросовісна конкуренція (статті 5, 7, 9, 11, 13 - 15 і 19 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції"), або можливості настання зазначених наслідків у зв'язку з відповідними діями таких суб'єктів господарювання (частина перша статей 6 і 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", статті 4, 6, 8, 15, 16, 17 і 18 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції").

Відповідно до вимог ст. 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу.

Відповідно до ст. 59 Закону України Про захист економічної конкуренції підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" від 26.12.2011 р. №15 стаття 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" не містить положень стосовно мінімальної кількості фактів (подій), яка вважалася б достатньою для кваліфікації дій суб'єктів господарювання за ознаками зловживання монопольним (домінуючим) становищем. Отже, навіть одноразове відповідне порушення, належним чином встановлене й доведене, може бути підставою для здійснення такої кваліфікації.

Згідно із ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Доводи наведені скаржником в апеляційній скарзі не спростовують встановлених фактів, викладених у оскаржуваному рішенні відповідача та не доводять, що судом прийнято рішення в результаті неправильної оцінки обставин справи, неврахування ряду фактів, що мають істотне значення для справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права. Зокрема, скаржником не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин щодо наявності правових підстав передбачених ст. 59 Закону України Про захист економічної конкуренції для визнання недійсним рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 22.07.2016 №27 р/к.

За таких обставин рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 22.07.2016. №27 р/к є обґрунтованим, а доводи позивача з посиланням на статтю 59 Закону України Про захист економічної конкуренції - безпідставними.

Встановлений матеріалами справи факт бездіяльності (не здачі в експлуатацію водопровідно-каналізаційних мереж будинку за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 418 (корпус №25) та не переведення мешканців вказаного будинку на прямі розрахунки з підприємством питного водопостачання), що призвело до укладення договорів Про надання послуг з електропостачання та водопостачання між ЖЕК ПрАТ Ірокс та мешканцями будинку №418 по вул. Шевченка, у м. Львові, які суперечать чинному законодавству, зокрема Закону України Про питну воду та питне водопостачання та Типовому договору про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення) свідчить про те, що у діях позивача наявні ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає рішення місцевого господарського суду таким, що прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення не вбачає.

У відповідності до приписів ст.49 ГПК України судові витрати у справі покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України,

Львівський апеляційний господарський суди ПОСТАНОВИВ :

1.Рішення Господарського суду Львівської області від 08.02.2017 у справі № 914/2350/16 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

2.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.Матеріали справи повернути до Господарського суду Львівської області.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

Суддя Костів Т.С.

Суддя Орищин Г.В.