ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"03" липня 2017 р. Справа № 922/1353/16

вх. № 347

Суддя господарського суду: Ольшанченко В.І.

при секретарі судового засідання: Чернова В.О.

розглянувши скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на дії заступника начальника Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області (вх.№347 від 24.11.2016 р.) по справі

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (м. Харків)

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (м. Харків)

про стягнення коштів,

за участю представників:

стягувача - не з'явився,

боржника - не з'явився,

Орджонікідзевського відділу Державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області - заступника начальника Звєздіна В.В. (довіреність №14160 від 25.04.2017 р.),

ВСТАНОВИВ:

24.11.2016 р. до господарського суду Харківської області надійшла скарга фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (вх.№347), в якій боржник просить суд: визнати дії заступника начальника Орджонікідзевського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області Звездіна Валерія Володимировича по винесенню постанови про стягнення виконавчого збору від 10.10.2016 р. з виконання наказу господарського суду Харківської області від 29.07.2016 р. №922/1353/16 протиправними та скасувати постанову заступника начальника Орджонікідзевського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області Звездіна Валерія Володимировича від 10.10.2016 р. про стягнення виконавчого збору з виконання наказу господарського суду Харківської області від 29.07.2016 р. №922/1353/16.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.11.2016 р. (суддя Денисюк Т.С.), зокрема, була прийнята скарга фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на дії заступника начальника Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області (вх.№347 від 24.11.2016 р.) до розгляду.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.12.2016 р. (суддя Денисюк Т.С.) в задоволенні скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на дії заступника начальника Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області по справі №922/1353/16 було відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 24.01.2017 р. ухвалу господарського суду Харківської області від 20.12.2016 р. по справі №922/1353/16 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.04.2017 р. ухвалу господарського суду Харківської області від 20.12.2016 р. та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 24.01.2017 р. у справі №922/1353/16 скасовано, справу №922/1353/16 передано на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

В обґрунтування своїх висновків ВГСУ послався на правову позицію ВСУ, викладену у постанові від 28.01.2015 р., а також на положення статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» №606- XIV в редакції 21.04.1999 р. Також, у постанові ВГСУ вказав, що при новому розгляді, суду слід з'ясувати наведені в його постанові обставини справи, дослідити наявні у справі докази, дати їм, та доводам сторін належну правову оцінку і ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Розпорядженням керівника апарату суду від 10.05.2017 р. у зв'язку із відсутністю повноважень судді Денисюк Т.С. був призначений повторний автоматичний розподіл скарги по справі №922/1353/16 та згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.05.2017 р. для розгляду даної скарги призначено суддю Ольшанченко В.І.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.05.2017 р. розгляд скарги по даній справі був призначений на 29.05.2017 р. о 15:00 год.

Стягувач надав письмові пояснення щодо поданої скарги боржника, в якому вказав, що на даний час судове рішення виконано в повному обсязі. Інформації щодо дати направлення або підтвердження фактів не направлення органом ДВС будь-яких постанов цього виконавчого провадження, в тому числі і про відкриття виконавчого провадження, на адресу ФОП ОСОБА_1 у КП "Харківські теплові мережі" немає.

У зазначеному поясненні стягувач просить розглядати заяву боржника за відсутності повноважного представника стягувача та вирішити справу на розсуд суду на підставі наявних документальних доказів, оскільки в даному випадку мова йде про стягнення виконавчого збору і відповідно заява відповідача не стосується питань, пов'язаних з майновими інтересами КП "ХТМ".

Клопотання стягувача, викладене у письмовому поясненні, щодо поданої скарги боржника, про розгляд заяви боржника за відсутності повноважного представника стягувача, було задоволено ухвалою господарського суду Харківської області від 29.05.2017 р.

Орджонікідзевський ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області (надалі - ВДВС) у письмових запереченнях на скаргу боржника, просить суд відмовити в повному обсязі у задоволенні скарги по даній справі, посилаючись на те, що державним виконавцем під час виконання наказу, виданого 29.07.2016 р. господарським судом Харківської області по справі №922/1353/16 про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь КП "ХТМ" були в повному обсязі дотримані всі вимоги Закону України "Про виконавче провадження". Також, ВДВС вказує, що Вищим господарським судом України у постанові від 11.04.2017 р. по справі №922/1353/16 були застосовані норми Закону України "Про виконавче провадження" в редакції від 21.04.1999 р. №606-ХІV, які не діяли на момент винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №52287804, у зв'язку з чим не могли бути застосовані.

29.05.2017 р. розгляд скарги по даній справі був відкладений на 07.06.2017 р. о 16:00 год. за усним клопотанням представника боржника.

07.06.2017 р. боржником був заявлений відвід судді, який відхилено як необґрунтований та недоведений.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.06.2017 р. було: задоволено заяву боржника про здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, задоволено заяву боржника про проведення засідання в залі засідань та про долучення документів, вирішити заяву боржника про розподіл судових витрат у кінцевій ухвалі, та розгляд скарги по справі відкласти на 21.06.2017 р. о 12:30 год.

21.06.2017 р. розгляд скарги по даній справі був відкладений на 03.07.2017 р. о 11:30 год. в зв'язку з необхідністю витребування нових доказів.

Представник боржника у судове засідання не з'явився.

Боржник надав клопотання про розгляд його позову без його участі, в зв'язку з призначеним адміністративним судом Харківської області на цей час судовим засіданням.

Розглянувши це клопотання боржника, суд вважає за можливе задовольнити його.

Також, представник боржника надав заяву про доручення доказів, в якій просить суд долучити до матеріалів справи копію квитанції від 01.11.2016 р. №0.0.644028267.1 про сплату ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 5239,71 грн.

Розглянувши клопотання представника боржника, суд вважає за можливе задовольнити його.

Представник стягувача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча стягувач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення 670.

Представник ВДВС надав клопотання про проведення судового засідання без застосування звукозапису технічними засобами.

Розглянувши це клопотання, суд вважає за можливе задовольнити його.

Також, представник ВДВС надав клопотання про доручення до матеріалів справи засвідченої копії постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 10.10.2016 р. ВП №52287804, супровідного листа та журналу реєстрації вихідної кореспонденції Орджонікідзевського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області за 2016 р.

Розглянувши це клопотання, суд вважає за можливе задовольнити його.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Харківської області від 11.07.2016 р. позовні вимоги КП "Харківські теплові мережі" були задоволені в повному обсязі та стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" 42720,42 грн. основної заборгованості за тимчасовим договором №8897 про постачання теплової енергії, 5685,77 грн. інфляційних втрат, 787,21 грн. - 3% річних, 1465,65 грн. пені та 1378,00 грн. судового збору.

25.07.2016 р. рішення господарського суду було отримано боржником, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення 880.

29.07.2016 р. на примусове виконання вказаного рішення господарським судом Харківської області був виданий наказ по справі №922/1353/16.

Оскільки боржником не виконувалося рішення в добровільному порядку, стягувач надіслав до ВДВС заяву №649/юр від 08.09.2016 р. про примусове виконання рішення, яку 12.09.2016 р. отримав ВДВС, про що свідчить відмітка ВДВС на заяві (вх. №6256 від 12.09.2016).

19.09.2016 р. на підставі заяви стягувача від 15.09.2016 р. ВДВС виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №896/4 (ЄДРВП №52287804), якою надав боржнику строк для добровільного виконання рішення суду до 26.09.2016 р.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла на момент винесення ВДВС постанови про відкриття виконавчого провадження, визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла на момент винесення ВДВС постанови про відкриття виконавчого провадження, державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

20.09.2016 р. дана постанова була надіслана боржнику разом з супровідним листом №22-30/18065 від 19.09.2016 р. рекомендованим листом за адресою, вказаною у наказі господарського суду Харківської області (АДРЕСА_1, 61007), що підтверджується копіями касового чеку Укрпошти та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Однак, цей рекомендований лист повернувся до ВДВС без вручення адресату з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, що діяла на день відправки боржнику ВДВС постанови про відкриття виконавчого провадження, копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Отже, боржник є належним чином повідомленим про відкриття виконавчого провадження, оскільки йому було надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі, що підтверджується матеріалами справи та виконавчого провадження.

26.09.2016 р. держаний виконавець отримав інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта №68983383. Також державний виконавець надіслав запит до Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо боржника та отримав результати аналітичного пошуку ТЗ по «НАІС ДДАІ» МВС України.

Згідно з ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII, в редакції від 02.06.2016 р., виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Частиною 1 статі 28 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції, що діяла до набрання чинності Закону від 02.06.2016 р. №1404-VIII, у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

05.10.2016 р. набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 р. згідно з ч. 7 Прикінцевих та перехідних положень якого, виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 р., у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

З аналізу даної норми убачається, що за новою редакцією Закону виконавчий збір стягується з боржника одночасно з відкриттям виконавчого провадження незалежно від строку виконання ним рішення або вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання рішення.

Як пояснив представник ВДВС, 10.10.2016 р., тобто після повернення рекомендованого листа з постановою про відкриття виконавчого провадження до ВДВС та у зв'язку з невиконанням боржником рішення суду у добровільному порядку, ВДВС виніс постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 5203,71 грн., а також постанови про розшук майна боржника та про арешт майна боржника, якою наклав арешт на транспортні засоби боржника.

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 р., заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 р. винесення ВДВС постанови про відкриття виконавчого провадження є початком примусового виконання рішення суду.

17.10.2016 р. ВДВС винесено постанову про арешт коштів боржника, яку було надіслано боржнику, а також отримано відповіді з адресно-довідкової служби та з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України.

Таким чином, державним виконавцем були вжиті заходи примусового виконання рішення.

26.10.2016 р. боржник надав до ВДВС заяву, в якій вказав, що він 26.10.2016 р. виявив у своєму поштовому ящику постанову ВДВС про арешт майна, ніяких повідомлень не отримував і просив надати йому реквізити рахунків для погашення заборгованості.

Боржник не скористався наданим йому статтею 32 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. №1404-VIII правом на відкладення проведення виконавчих дій, з відповідною заявою до ВДВС не звертався.

27.10.2016 р. представник боржника ознайомився з матеріалами виконавчого провадження, про що свідчить його відмітка про це та підпис на обкладинці виконавчого провадження.

27.10.2016 р. боржник надав начальнику ВДВС заяву, в якій просив припинити виконавче провадження і зняти арешт з його майна в зв'язку з добровільним виконанням рішення суду. Також боржник зазначав, що він збирається продавати майно, на яке накладено арешт, і ним вже отриманий завдаток.

До заяви боржник додав квитанцію №0.0.641838496.1 від 27.10.2016 р. про сплату ним на рахунок ВДВС заборгованості в сумі 52037,05 грн.

28.10.2016 р. ВДВС виніс постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, якою постановив стягнути з боржника витрати на проведення виконавчих дій в сумі 36,00 грн.

У зв'язку з сплатою боржником боргу у повному обсязі, 28.10.2016 р. ВДВС виніс постанову про закінчення виконавчого провадження №52287804, яка була надіслана боржнику, що підтверджується матеріалами справи та виконавчого провадження.

31.10.2016 р. ОСОБА_1 надав начальнику ВДВС скаргу, в якій просив роз'яснити йому на яких підставах не знімається арешт з його майна.

Через те, що боржник не сплатив виконавчий збір та витрати виконавчого провадження, 31.10.2016 р. ВДВС виніс постанови про відкриття виконавчого провадження за виконавчим провадженням №946/4 (ЄДРВП 52780823) по стягненню з боржника виконавчого збору за постановою ВДВС від 10.10.2016 р. та за виконавчим провадженням №947/4 (ЄДРВП 52781122) по стягненню з боржника витрат виконавчого провадження за постановою ВДВС від 28.10.2016 р.

Також, 31.10.2016 р. ВДВС виніс постанову у ВП №52780823 про виправлення помилки у процесуальному документі, якою вніс виправлення до постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 10.10.2016 р., а саме замість назви «постанова про стягнення з боржника виконавчого збору» замінив на назву «Постанова про стягнення виконавчого збору» та ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» замінив на ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження».

01.11.2016 р. копії постанов про відкриття виконавчого провадження від 31.10.2016 р. отримав особисто представник боржника, про що свідчить його відмітки та підписи на обкладинках виконавчих проваджень. Вказані постанови не оскаржувалися боржником.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Виходячи із змісту вищенаведеної норми, суд дійшов висновку про правомірність дій ВДВС щодо відкриття окремих виконавчих проваджень на виконання винесених ним постанов про стягнення боржника виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

01.11.2016 р. боржник сплатив виконавчий збір та витрати виконавчого провадження, про що свідчить копія квитанції №0.0.644028267.1 від 01.11.2016 р. на суму 5239,71 грн.

Також, цього ж дня боржник подав начальнику ВДВС заяву, в якій просив терміново зняти арешт з його майна у зв'язку з оплатою ним виконавчого збору.

03.11.2016 р. ВДВС виніс постанови про закінчення обох виконавчих проваджень, у зв'язку зі сплатою боржником виконавчого збору та витрат виконавчого провадження у повному обсязі, а також зняв арешт з майна боржника, припинив чинність розшуку майна боржника та арешту коштів боржника, накладені постановами від 10.10.2016 р. і від 17.10.2016 р.

Ці постанови в той же день отримав особисто представник боржника, про що свідчить його відмітки та підписи на обкладинках виконавчих проваджень.

04.11.2016 р. ОСОБА_1 було подано до Харківського окружного адміністративного суду адміністративний позов про скасування постанови, в якій він просив визнати протиправною та скасувати постанову від 10.10.2016 р. про стягнення виконавчого збору, винесену у рамках ВП №52287804 заступником начальника Орджонікідзевського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області Звездіним В.В.

Ухвалою від 07.11.2016 р. Харківський окружний адміністративний суд відмовив ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі за його позовом в зв'язку з тим, що оскарження рішень, дій, бездіяльності органів ДВС під час виконання рішень у господарських справах розглядаються у порядку, передбаченому відповідно ГПК України місцевим господарським судом.

Посилання боржника на тлумачення Вищим господарським судом України положень ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» щодо обов'язку державного виконавця, починаючи виконання рішення, пересвідчитися, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк, як на вказівку для суду, суд вважає безпідставною, оскільки: по-перше, це не є вказівкою у розумінні статті 111-12 ГПК України; по-друге, Вищим господарським судом України помилково здійснено цитування положень статті 30 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції від 21.04.1999 р. №606-XIV, яка втратила чинність на час винесення ВДВС постанови про відкриття виконавчого провадження №52287804, у зв'язку з чим та відповідно до ст. 4 ГПК України не могла бути застосована.

Посилання у постанові ВГСУ від 11.04.2017 р. на постанову ВСУ від 28.01.2015 р., суд вважає недоречним, оскільки спірні правовідносини регулюються новою редакцією Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р., яка набула чинності з 05.10.2016 р.

Також, ВГСУ у своїй постанові від 11.04.2017 р. помилково посилається на те, що на момент винесення постанови про стягнення виконавчого збору була чинною ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 23.12.2015 р., оскільки постанова про стягнення виконавчого збору була винесена ВДВС 10.10.2016 р., а нова редакція Закону України «Про виконавче провадження», як вже зазначалося вище, набула чинності з 05.10.2017 р. і відповідно до п. 7 Прикінцевих та перехідних положень після набрання чинності цим Законом виконавчі дії мають здійснюватися відповідно вже до цього Закону.

Відповідно до п. 9.13 постанови Пленуму ВГСУ №9 від 17.10.2012 р., із змінами та доповненнями станом на час винесення даної ухвали, за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Відтак, вимоги боржника щодо скасування постанови заступника начальника Орджонікідзевського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області Звєздіна Валерія Володимировича від 10.10.2016 р. про стягнення виконавчого збору з виконання наказу господарського суду Харківської області від 29.07.2016 р. №922/1353/16 є неправомірними та безпідставними, оскільки суд не скасовує постанови ВДВС. Згідно з ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р., в редакції станом на час ухвалення даної ухвали, скасовувати постанови державних виконавців, вносити в них виправлення, має право лише начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

За таких обставин, суд вважає доводи боржника неправомірними, а дії заступника начальника Орджонікідзевського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області Звєздіна Валерія Володимировича по винесенню постанови про стягнення виконавчого збору від 10.10.2016 р. з виконання наказу господарського суду Харківської області від 29.07.2016 р. по справі №922/1353/16 та постанову заступника начальника Орджонікідзевського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області Звєздіна Валерія Володимировича від 10.10.2016 р. про стягнення виконавчого збору з виконання наказу господарського суду Харківської області від 29.07.2016 р. по справі №922/1353/16 правомірними, вчиненими на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Законом України «Про виконавче провадження».

До того ж, суд зазначає, що відповідно до ст. 121-2 ГПК України господарський суд розглядає скарги на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, а не державних виконавців чи посадових осіб ВДВС, які згідно ст. 3 Закону України «Про державну виконавчу службу» не є органом державної виконавчої служби.

Таким чином, скарга фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на дії заступника начальника Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області (вх.№347 від 24.11.2016 р.) підлягає відхиленню повністю.

Крім того, боржником була надана заява про розподіл судових витрат, в якій він просить при прийнятті рішення за результатами нового розгляду, вирішити питання про розподіл судових витрат, зокрема судового збору, сплаченого ОСОБА_1 за подання апеляційного та касаційної скарг у відповідній справі.

Розглянувши заяву боржника про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне: по-перше, згідно Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду скарги на дії органу ДВС не сплачується судовий збір. Судовий збір сплачував боржник за подачу апеляційної та касаційної скарг. Однак, суд касаційної інстанції, який задовольнив скаргу боржника, не вирішив питання розподілу судових витрат та не доручив суду першої інстанції зробити це. По-друге, при новому розгляді судом відхилена повністю дана скарга боржника.

Виходячи з вищевикладеного та відповідно до ст. 49 ГПК України, сплачений боржником судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Харківської області від 20.12.2016 р. в сумі 1378,00 грн. та касаційної скарги на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 24.01.2017 р. по справі №922/1353/16 в сумі 1600,00 грн. покладається на боржника.

Керуючись ст.ст. 86, 1212 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Відхилити скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на дії заступника начальника Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області (вх.№347 від 24.11.2016 р.) повністю.

Суддя Ольшанченко В.І.