ГОСПОДАРСЬКИЙ С У Д
Кіровоградської області
УХВАЛА

04 липня 2017 року справа № 912/1321/17

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Макаренко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Росія" про забезпечення позову у справі № 912/1321/17

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Росія"

до відповідача ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Кіровоградській області

за участі третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 районної державної адміністрації та ОСОБА_2 міської ради

про визнання поновленим договору, визнання укладеною додаткової угоди

за участі представників сторін:

від позивача - ОСОБА_3 , довіреність № 1564 від 22.09.16;

від відповідача - участі не брали;

від 3-іх осіб - участі не брали;

ВСТАНОВИВ:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Росія" звернулось до Господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою до ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, яка містить наступні вимоги:

- визнати поновленим на той же строк і на тих самих умовах Договір оренди землі, укладений між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Росія" та ОСОБА_2 районною державною адміністрацією Кіровоградської області від 20.04.07, зареєстрований у Кіровоградській регіональній філії ДП "Центр ДЗК при Держкомземі України" за № 529 від 20 квітня 2007 року, загальною площею 30,0693 га ріллі із земель резервного фонду державної власності сільськогосподарського призначення , яка знаходиться на території ОСОБА_2 міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, кадастровий номер :02:002:1845;

- визнати укладеною між ОСОБА_1 управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Росія" додаткову угоду до договору оренди землі, укладеного між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Росія" та ОСОБА_2 районною державною адміністрацією Кіровоградської області від 20.04.07, зареєстрований у Кіровоградській регіональній філії ДП "Центр ДЗК при Держкомземі України" за № 529 від 20 квітня 2007 року, загальною площею 30,0693 га ріллі із земель резервного фонду державної власності сільськогосподарського призначення , яка знаходиться на території ОСОБА_2 міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, кадастровий номер :02:002:1845, у редакції, наведеній у п. 4 прохальної частини позовної заяви.

Також у позовній заяві позивачем викладено вимогу забезпечити позов шляхом заборони ОСОБА_1 управлінню Держгеокадастру у Кіровоградській області вчиняти будь-які дії з приводу відчуження права власності, права користування, зміни цільового призначення, зміни розміру чи кадастрового номера земельної ділянки кадастровий номер :02:002:1845 площе. 30,0693 га до вирішення спору по суті.

Ухвалою від 12.05.17 позовну заяву разом із заявою про забезпечення позову прийнято до розгляду, порушено провадження у справі, залучено третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 районну державну адміністрацію та ОСОБА_2 міську раду, судове засідання призначено на 23.05.17 о 14:00 год, від учасників судового процесу витребувано необхідні для розгляду спору документи.

Ухвалами суду від 23.05.17 та 22.06.17 розгляд справи разом із заявою про забезпечення позову відкладався в порядку норм ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Розглядаючи заяву позивача про забезпечення позову, господарський суд враховує, зокрема, положення статті 66 Господарського процесуального кодексу України, якою встановлено, що господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Частина 1 статті 67 Господарського процесуального кодексу України серед визначених заходів забезпечення позову передбачає такий захід, як заборона відповідачеві вчиняти певні дії.

В пункті 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" (із змінами і доповненнями) роз'яснено, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов'язано вирішення питання про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватись за загальними правилами відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас жодних доказів на підтвердження імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиттях заходів до забезпечення позову позивач до господарського суду не надав.

З огляду на неподання позивачем доказів, які могли б бути підтвердженням наміру відповідача змінити цільове використання земельної ділянки, твердження позивача ґрунтуються виключно на його припущеннях щодо вчинення відповідачем дій стосовно спірної земельної ділянки. Проте саме лише посилання позивача в заяві на потенційну можливість відповідача розпоряджатися спірною земельною ділянкою без наведення відповідного обґрунтування та подання достовірних доказів не є достатньою підставою для задоволення відповідного клопотання.

Крім того, господарський суд враховує, що виконання рішення господарського суду в примусовому порядку відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження" провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Якщо в рішенні господарського суду йдеться виключно про наявність певного цивільного права, а саме такого як право на оренду земельних ділянок, то наказ на виконання такого рішення не видається і таке рішення не підлягає виконанню в порядку Закону України "Про виконавче провадження".

Оскільки предметом спору у даній справі є визнання поновленим договору оренди землі та укладення додаткової угоди до договору оренди землі, рішення з такого господарського спору не підлягає примусовому виконанню в порядку встановленому Законом України "Про виконавче провадження", а тому невжиття заявлених заходів до забезпечення позову не може унеможливити виконання рішення суду у даній справі.

За викладених обставин клопотання позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Судовий збір відповідно до вимог статті 6 Закону України "Про судовий збір" та статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на заявника.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Росія" в задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення позову.

Належним чином засвідчені примірники ухвали направити позивачеві (27100, Кіровоградська область, м. Новоукраїнка, вул. 40 років України, 1); відповідачеві (25006, м. Кіровоград, вул. Академіка Корольова, буд. 26); третім особам ОСОБА_2 районній державній адміністрації (27101, Кіровоградська область, Новоукраїнка, вул. Соборна, 59 ) та ОСОБА_2 міській раді ( 27100, Кіровоградська область, Новоукраїнка, вул. Покровська, 70).

Ухвала набирає законної сили з дня її винесення і не підлягає оскарженню.

Суддя Т. В. Макаренко