ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.06.2017 р. Справа№ 914/1312/17

Господарський суд Львівської області у складі судді Березяк Н.Є. , при секретарі судових засідань Кравець розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали

за заявою: Фізичної особи СПД ОСОБА_1 м. Сарвар

до осіб, щодо яких просять вжити запобіжний захід: Приватне акціонерне товариство «Ріелексеперт» м.Львів

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТВК Байріс», м.Львів

про вжиття запобіжних заходів шляхом огляду приміщень місця пожежі, що знаходиться за адресою: м.Львів вул. Бузкова, буд 2 та витребування доказів

за участю представників:

від заявника: ОСОБА_2- адвокат

від осіб, щодо яких просять вжити запобіжний захід: ОСОБА_3 - юрисконсульт

Встановив: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Львівської області з заявою про вжиття запобіжних заходів шляхом огляду приміщень місця пожежі, що знаходиться за адресою: м.Львів вул. Бузкова, буд 2 та витребування доказів.

Заява мотивована нормами ст. ст. 43-1, 43-2 Господарського процесуального кодексу України, а також тим, що 14 червня 2017 року в орендованих ТзОВ «ТВК Байріс» приміщеннях, що знаходиться за адресою: м.Львів вул. Бузкова, буд 2 виникла пожежа внаслідок якої знищено майно Фізичної особи СПД ОСОБА_1 продукти харчування та непродовольчі товари орієнтовною вартістю до 1 млн.грн. Як стверджує заявник, причини пожежі встановлюються.

Відповідно до ст.43-1 ГПК України, особа, яка має підстави побоюватись, що подача потрібних для неї доказів стане згодом неможливою або утрудненою, а також підстави вважати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення, має право звернутися до господарського суду з заявою про вжиття, передбачених статтею 43-2 цього Кодексу, запобіжних заходів до подання позову.

Вичерпний перелік запобіжних заходів визначено ст.43-2 ГПК України. Так, запобіжні заходи включають: витребування доказів; огляд приміщень, в яких відбуваються дії, пов'язані з порушенням прав; накладення арешту на майно, що належить особі, щодо якої вжито запобіжні заходи, і знаходиться в неї або в інших осіб.

Заявник звернувся до спеціалістів Львівського державного Університету безпеки життєдіяльності з метою надання технічних висновків причини пожежі в звязку з чим просить вжити запобіжних заходів, а саме забезпечити огляд приміщень місця пожежі, що знаходиться за адресою: м.Львів вул. Бузкова, буд 2 та витребувати докази : лічильник споживання електроенергії, автоматичні вимикачі електромережі, рубильники, електроустаткування, електрообладнання, електричні прилади, розетки, освітлювальні електроприлади, електропроводки, електромережа та інші речові докази, які дозволять встановити причину пожежі) з місця пожежі з метою надання їх спеціалістам Львівського Державного Університету безпеки життєдіяльності для встановлення причини пожежі .

Крім цього, заявник у заяві зазначив, що має намір звернутися до господарського суду із позовом про відшкодування збитків, завданих в результаті пожежі, проте в звязку з намірами ТзОВ «ТВК Байріс» розпочати ремонтні роботи в приміщеннях місця пожежі, що призведе до знищення доказів причини пожежі та встановлення винних осіб. Як стверджує заявник, невжиття запобіжних заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Однак, належні та допустимі докази на підтвердження зазначених обставин у заявника відсутні.

Представник ТзОВ «ТВК Байріс» в судове засідання не зявився, однак подав клопотання про відкладення розгляду заяви в звязку з перебуванням юриста у відпустці.

Суд відмовляє у задоволенні поданого клопотання, оскільки положеннями статті 43-4 Господарського процесуального кодексу України визначено, що заява про вжиття запобіжних заходів розглядається не пізніше двох днів з дня її подання господарським судом. Таким чином, відсутні правові підстави для розгляду такої заяви поза межами строків, визначених процесуальним законом.

Відповідно до ч.1 ст.43-4 ГПК України неявка представників заінтересованої особи не перешкоджає розглядові заяви.

Враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку, що неявка належним чином повідомлених про час, дату та місце судового розгляду заявника та заінтересованої особи не перешкоджає розгляду заяви.

Представник ПАТ «Ріелексперт» проти поданої заяви заперечує з тих підстав, що у огляді приміщення він не відмовляв, а проти витребування та вилучення доказів заперечує з огляду на ті обставини, що зазначені докази можуть бути потрібні для проведення експертиз в кримінальній справі чи судових експертиз. Також заперечує факт проведення ремонтних робіт та знищення доказів причин виникнення пожежі.

Розглянувши подану заяву та додані до неї матеріали, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд встановив:

Відповідно до ст.43-1 ГПК України, особа, яка має підстави побоюватись, що подача потрібних для неї доказів стане згодом неможливою або утрудненою, а також підстави вважати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення, має право звернутися до господарського суду з заявою про вжиття, передбачених статтею 43-2 цього Кодексу, запобіжних заходів до подання позову, до яких, зокрема, відноситься витребування доказів.

В обґрунтування поданої заяви заявник посилається на намір ТзОВ «ТВК Байріс» здійснювати ремонт в приміщеннях, пошкоджених пожежею, що на думку заявника призведе до знищення доказів причини загорання ( пожежі) та встановлення вини відповідачів. Заявник вважає, що його права та інтереси порушені та існують реальні підстави побоюватись, що невжиття запобіжних заходів зробить в подальшому неможливим виконання рішення господарського суду.

Суд відзначає, статтею 43-3 ГПК України передбачено, що запобіжні заходи вживаються до моменту звернення до суду з позовною заявою з метою попередження та збереження доказів правопорушення, а після подання відповідної заяви вжиті запобіжні заходи не припиняються, а діють вже як заходи забезпечення позову.

У пункті 9 інформаційного листа Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вжиття запобіжних заходів» від 20.04.2007р. № 01-8/251 містяться рекомендації стосовно оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності застосування запобіжних заходів: розумність, обґрунтованість і адекватність вимог заявника; наявність зв'язку між конкретним видом запобіжних заходів і предметом відповідної позовної вимоги, яку заявник повинен подати у строк, встановлений частиною третьою статті 433; імовірність настання обставин, зазначених у статті 431; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Крім того, запобіжні заходи повинні застосовуватись з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник та наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Заявником не подано належних та допустимих доказів, вчинення ПАТ «Ріелексперт» та ТзОВ «ТВК Байріс» дій, які перешкоджають зясуванню обставин виникнення пожежі , знищення доказів та не допуску уповноважених осіб на встановлення причин виникнення пожежі до огляду приміщень.

Як вбачається з проведеного судом аналізу підстав застосування запобіжних заходів за поданою заявою, заявником не обґрунтовано належним чином підстав вжиття запобіжного заходу у вигляді витребування доказів, а саме: лічильник споживання електроенергії, автоматичні вимикачі електромережі, рубильники, електроустаткування, електрообладнання, електричні прилади, розетки, освітлювальні електроприлади, електропроводки, електромережа та інші речові докази, а судом не встановлено реальності настання обставин, з якими закон повязує можливість вжиття таких заходів. Як вбачається з ОСОБА_3 про пожежу _ пожежею знищено 2 м.п. електромережі, електролічильник, світильник, вимикач та три розетки. Яким чином витребування всього електроустаткування, електроприладів та електроустановок та інших речових доказів ( яких саме не зазначено) вплине на встановлення причин пожежі заявник не обґрунтував.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ст.32 ГПК України).

Згідно ст.34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п.4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вжиття запобіжних заходів» від 20.04.2007р. N 01-8/251 заявник повинен обґрунтувати підстави для вжиття запобіжних заходів поданням відповідних доказів з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК України.

Проте, в порушення вимог ст. 43-1 ГПК України, заявником не наведено та не обґрунтовано підстав для вжиття обраних запобіжних заходів, не доведено необхідність вжиття зазначеного заходу, не надано суду будь-яких доказів на підтвердження дій, направлених на відчуження майна з метою уникнення відповідальності перед заявником, а також не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження його припущень, які б слугували підставою для вжиття запобіжних заходів.

У відповідності до ч.6 ст.43-4 ГПК України, у разі відсутності підстав, встановлених статтею 43-1 цього Кодексу, господарський суд виносить ухвалу про відмову в задоволенні заяви про вжиття запобіжних заходів.

За відсутності достатніх доказів протиправності дій ПАТ «Ріелексперт» та ТзОВ «ТВК Байріс», з метою запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб, та непорушності права власників на розпорядження своїм майном, відсутні правові підстави для задоволення поданої заяви.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 1, 43, 33, 34, 38, 43, 431, 432, 433, 434 ,86 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1.В задоволенні заяви Фізичної особи СПД ОСОБА_1 про вжиття запобіжних заходів від 27.06.2017 р. №1378 відмовити.

2. Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Березяк Н.Є.