КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2017 р. Справа№ 925/1505/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Майданевича А.Г.

Суліма В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Житнікова Т.А. - представник, дов. № 6-01-21 від 03.01.2017;

від відповідача: Єрьоменко В.В. - адвокат, ордер ЧК № 50168 від 12.04.2017;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Агроінвестресурси"

на рішення Господарського суду Черкаської області від 22.02.2017

у справі № 925/1505/16 (суддя Грачов В.М.)

за позовом Черкаської міської ради

до Приватного підприємства "Агроінвестресурси"

про стягнення 53 432,91 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 22.02.2017 у справі № 925/1505/16 позов задоволено частково; підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 26 265,88 грн. боргу з орендної плати за землю та 2 227,34 грн. пені; підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 736,06 грн. судового збору; в задоволені решти вимог, в частині стягнення 23 927,58 грн., 922,14 грн. пені, 641,94 грн. судових витрат - відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням Приватне підприємство "Агроінвестресурси" звернулось до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою в якій просить рішення Господарського суду Черкаської області від 22.02.2017 у справі № 925/1505/16 скасувати, повністю і прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.03.2017 прийнято апеляційну скаргу Приватного підприємства "Агроінвестресурси" прийнято до провадження; розгляд апеляційної скарги призначено на 25.04.2017 у судовому засіданні за участю повноважних представників сторін.

У зв'язку з перебуванням головуючого судді Гаврилюка О.М. на лікарняному, судове засідання, призначене на 25.04.2017, не відбулося.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.05.2017 розгляд апеляційної скарги Приватного підприємства "Агроінвестресурси" на рішення Господарського суду Черкаської області від 22.02.2017 у справі № 925/1505/16 призначено на 30.05.2017.

У зв'язку із відрядженням судді-учасника колегії Коротун О.М., відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 29.05.2017 було визначено склад колегії суддів: Гаврилюк О.М. (головуючий), Майданевич А.Г., Сулім В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.05.2017 прийнято матеріали справи № 925/1505/16 з розгляду апеляційної скарги Приватного підприємства "Агроінвестресурси" на рішення Господарського суду Черкаської області від 22.02.2017 у справі № 925/1505/16 до свого провадження.

На підставі ст.ст. 77, 99 ГПК України ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.05.2017 відкладено розгляд справи № 925/1505/16 на 22.06.2017.

Представник позивача у судовому засіданні 22.06.2017 заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив рішення Господарського суду Черкаської області від 22.02.2017 у справі № 925/1505/16 залишити без змін.

У судовому засіданні 22.06.2017 представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив рішення Господарського суду Черкаської області від 22.02.2017 № 925/1505/16 скасувати та прийняти нове рішення про відмову в позові.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу; апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі; в апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши докази, що є у справі, перевіривши застосування норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду має бути залишено без змін, виходячи із наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, 04.11.2014 позивачем прийнято рішення № 2-256 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, право оренди яких пропонується для продажу на земельних торгах» яким вирішила затвердити проекти із землеустрою щодо відведення земельних ділянок, право оренди яких пропонується для продажу на земельних торгах згідно з додатком, зокрема, земельна ділянка площею 0,3140 га на розі вул. 30-річчя Перемоги та вул. Конєва, кадастровий номер :05:036:0026.

На підставі зазначеного вище рішення, 19.03.2015 позивач, як орендодавець, і відповідач, як орендар, уклали договір оренди землі, згідно із умовами якого позивач на підставі протоколу земельних торгів від 19.03.2015 № 46 зобов'язався надати, а відповідач - прийняти в строкове платне користування земельну ділянку, що за цільовим призначенням відноситься до категорії земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення (для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій), яка знаходиться в м. Черкаси, на розі вул. 30-річчя Перемоги та вул. Конєва (п. 1); в оренду передається земельна ділянка площею 0,3140 га для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій. Кадастровий номер земельної ділянки :05:036:0026 (п. 2); на земельній ділянці відсутні об'єкти нерухомого майна та інфраструктури (п. 3).

Відповідно до п. 5 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки, згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 17.03.2014 становить 655 380,80 грн.

Згідно із п. 9 договору за оренду земельної ділянки відповідач сплачує орендну плату у грошовій формі.

Річна орендна плата за користування земельною ділянкою визначається за результатами проведення земельних торгів і становить 63 011,72 грн.

Пунктом 10 договору оренди визначено, що обчислення розміру грошової оцінки та орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням її цільового призначення, функціонального використання та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженою Кабінетом Міністрів України формою, що заповнюється під час укладення або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.

Відповідно до п. 13 договору в разі проведення щорічної індексації нормативної грошової оцінки землі, внесення інших змін на підставі вимог діючого законодавства, а також в разі будь-яких змін Черкаською міською радою розмірів орендної плати та нормативної грошової оцінки, що діють в м. Черкаси, розмір грошової оцінки земельної ділянки та розмір щорічної орендної плати змінюватиметься без внесення змін та доповнень до цього договору.

Відповідач бере на себе обов'язок уточнення зміни розмірів орендної плати (п. 11 договору).

Пунктом 14 договору сторони погодили, що за несвоєчасне внесення орендної плати у строки, визначені цим договором, стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який стягується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу, але не більше визначеної законом ставки пені за несвоєчасну сплату земельного податку.

Договір посвідчено державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори Починок Ю.В., зареєстровано у реєстрі за № 1-575, номер запису про державну реєстрацію іншого речового права: 9110743.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно із актом приймання-передачі земельної ділянки від 19.03.2015 позивач передав, а відповідач прийняв в оренду земельну ділянку площею 0,3140 га, яка знаходиться в м. Черкаси, на розі вул. 30-річчя Перемоги та вул. Конєва.

Однак відповідачем не виконувались зобов'язання щодо сплати орендної плати належним чином, у зв'язку із чим, у відповідача виникла заборгованість перед позивачем.

Відповідно до розрахунку заборгованості від 24.11.2016 № 1782/78-08, зробленого структурним підрозділом позивача - Департаментом фінансової політики Черкаської міської ради, заборгованість відповідача по Договору становить: 50 193,46 грн. боргу з орендної плати за землю за період з 19.03.2015 по 30.09.2016, на яку нараховані 3 149,48 грн. пені.

Згідно із ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Також в ч. 1 ст. 193 ГК України передбачено, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (ст. ст. 11, 626 ЦК України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (ст. 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За своїм правовим змістом укладений договір є договором найму (оренди) земельної ділянки та відповідає вимогам ст. 792 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України, у відповідності до якої за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ст.ст. 759 ч. 1, 760 ч. 3, 762 ч. 1, 3, 5, 763 ч. 1, ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк; особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом; за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму; договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном; плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором; договір найму укладається на строк, встановлений договором.

За приписами ст. 21 Закону України "Про оренду землі" № 107-17 від 28.12.2007, зі змінами, що набрали чинності з 01.01.2008, річна орендна плата за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності, не може бути меншою трикратного розміру земельного податку, тобто 3% від грошової оцінки землі.

Відповідно до ч. 1 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін; у випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Згідно із ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" істотною умовою договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Статтею 21 Закону України "Про оренду землі" визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою; розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Відповідно до ч. 1 п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України і ч. 1 ст. 13 Закону України "Про оцінку земель" для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід (дохід, який можна отримати із землі як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки), визначений за встановленими та затвердженими нормативами (ст. 1 Закону України "Про оцінку земель").

Згідно з підпунктами 288.5.1, 288.5.2 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки та не може перевищувати, зокрема, для інших земельних ділянок, наданих в оренду, - 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Таким чином, законодавець чітко визначив, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності.

Враховуючи викладене, умови договору передбачають можливість зміни, зокрема, розміру орендної плати на підставі законодавства без необхідності внесення змін до договору.

Київський апеляційний господарський суд частково не погоджується із розрахунком позивача щодо заборгованості за орендною платою, враховуючи викладене та наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач набув право оренди земельної ділянки за результатами проведених земельних торгів, які було проведено 19.03.2015 року, що підтверджується протоколом № 46.

Згідно ч.ч. 1, 2, 4 ст. 135 Земельного кодексу України земельні торги проводяться у формі аукціону, за результатами проведення якого укладається договір купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки з учасником (переможцем) земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, або найвищу плату за користування нею, зафіксовану в ході проведення земельних торгів.

Продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) здійснюється виключно на земельних торгах, крім випадків, встановлених частинами другою і третьою статті 134 цього Кодексу.

Проведення земельних торгів щодо земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них здійснюється за рішенням організатора земельних торгів, у якому зазначаються:

а) перелік земельних ділянок або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами;

б) стартова ціна лота;

в) строк та інші умови користування земельною ділянкою у разі набуття права користування земельною ділянкою на земельних торгах;

г) особа, уповноважена організатором земельних торгів на укладення договору купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки, яка або право на яку виставляється на земельні торги.

Згідно ч. 1 та ч. 4 ст. 136 ЗК України (в редакції чинній станом на час проведення аукціону) організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення.

У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу.

Підготовку лотів до проведення земельних торгів забезпечує організатор земельних торгів.

Підготовка лотів до проведення земельних торгів включає:

а) виготовлення, погодження та затвердження в установленому законодавством порядку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі зміни цільового призначення земельної ділянки та у разі, якщо межі земельної ділянки не встановлені в натурі (на місцевості);

б) державну реєстрацію земельної ділянки;

в) державну реєстрацію речового права на земельну ділянку;

г) отримання витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки відповідно до Закону України "Про оцінку земель" у разі продажу на земельних торгах права оренди на неї;

ґ) проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки відповідно до Закону України "Про оцінку земель", крім випадків продажу на земельних торгах права оренди на неї;

д) встановлення стартової ціни продажу земельної ділянки, яка щодо земель державної та комунальної власності не може бути нижчою за експертну грошову оцінку земельної ділянки;

е) встановлення стартового розміру річної орендної плати, який щодо земель державної та комунальної власності не може бути меншим розміру орендної плати, визначеного Податковим кодексом України;

є) встановлення стартової ціни продажу прав емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки, яка щодо земель державної чи комунальної власності не може бути нижчою за ринкову вартість відповідного права, визначену шляхом проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок;

ж) визначення виконавця земельних торгів, дати та місця проведення земельних торгів.

Підготовка лотів до проведення земельних торгів у разі звернення стягнення на земельну ділянку включає проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки відповідно до Закону України "Про оцінку земель", встановлення стартової ціни лота, яка дорівнює ліквідаційній вартості земельної ділянки, що визначена за результатами експертної грошової оцінки земельної ділянки.

Згідно із довідкою № 01-09/2405 від 18.03.2014 базова вартість одного квадратного метра земельної ділянки земель міста Черкаси станом на 17.03.2014 року становила 127,48 грн., нормативна грошова оцінка земельної ділянки розміром 0,3140 га у 2014 році, з урахуванням індексації за минулі роки, становила 655 380 грн. 80 коп.

Нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору (постанова ВСУ від 03 грудня 2013 року N 5009/3430/12).

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновком господарського суду першої інстанції, що стартовий розмір річної орендної плати всупереч вимог закону складав 19 661,42 грн. без ПДВ., тому, враховуючи, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки на момент проведення земельних торгів становила 818 570,62 грн. (з урахуванням коефіцієнта індексації 1,249), стартовий розмір річної орендної плати на торгах, які проводилися у 2015 році в Черкасах не міг бути меншим 24 557,12 грн.

В пункті 2.19 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" зазначено, що згідно зі статтею 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У визначених законом випадках застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Розмір орендної плати за землю визначається сторонами у договорі, в тому числі може визначатися шляхом встановлення відсоткового відношення до нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що відповідає чинному законодавству України, зокрема, приписам частини першої статті 15, статті 21 Закону України "Про оренду землі".

Розмір орендної плати (у відсотковому відношенні до нормативної грошової оцінки землі) в договорі не зазначено, а встановлено лише суму річної орендної плати станом на 19.03.2015, яка за результатами проведення земельних торгів становила 63 011,72 грн.

Отже розмір орендної плати становить 7,69777% від грошової оцінки землі, визначеної станом на 2015 рік (63 011,72 грн./818 570,62 грн.*100).

Суд апеляційної інстанції, перевіривши розрахунок, погоджується із висновком господарського суду першої інстанції, що місячна орендна плата в 2015 році складала суму у розмірі 5 250,97 грн. (818 570,62 грн.*7,69777%: 12), отже орендна плата за період з 19.03.2015 по 31.12.2015 складає 49 460,75 грн., а саме: за 13 днів березня 2015р. розмір орендної плати склав 2 202,02 грн. (5 250,97 грн./31*13), за період квітень-січень 2015р. 47 258,73 грн. (5 250,97 грн.*9).

В п. 2.19.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" вказано, що якщо у договорі оренди землі сторони визначили, що орендар зобов'язаний самостійно щорічно індексувати розмір орендної плати відповідно до індексації нормативної грошової оцінки земель згідно з чинним законодавством, а він не виконав чи виконав неналежним чином свій обов'язок щодо розрахунку розміру орендної плати і це призвело до виникнення заборгованості, то з урахуванням вимог частини першої статті 15, частин першої і другої статті 21 Закону України "Про оренду землі", статті 526 ЦК України і статті 193 ГК України така заборгованість підлягає стягненню з орендаря за позовом орендодавця.

Як вбачається із матеріалів справи, нормативна грошова оцінка земельної ділянки на 2016р. складала 1 173 011,70 грн. (818 570,62 грн.*1,433 (коефіцієнт індексації), отже річна орендна плата в 2016р. складала 90 295,75 грн. (1 173 011,70 грн.*7,69777%), а місячна орендна плата в 2016р. склала суму у розмірі 7 524,65 грн.

Враховуючи викладене, загальний розмір орендної плати за спірний період з 19.03.2015 по 30.09.2016 складає суму у розмірі 117 182,60 грн.

13.03.2015 відповідачем сплачено гарантійний внесок у розмірі 983,07 грн., а 24.03.2015 відповідачем було сплачено 62 028,62 грн. за оренду згідно із договором від 19.03.2015.

Також у матеріалах справи наявні докази сплати орендної плати за квітень 2016р. - вересень 2016р.

У наданих до матеріалів справи, в якості доказів сплати орендної плати, платіжних дорученнях зазначені суми за оплату двох орендованих відповідачем земельних ділянок згідно із аналогічними договорами від 19.032015 площею 0,3140 га та площею 0,1638 га.

Слід зазначити, що спір щодо стягнення орендної плати за земельну ділянку площею 0,1638 га по договору від 19.03.2015 розглядався у справі № 925/1504/16.

Як встановлено господарським судом першої інстанції та із чим погоджується суд апеляційної інстанції, позивачем та відповідачем по різному зараховувались суми здійсненних проплат за кожним договором.

Відповідно до ст. 534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором:

1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання;

2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка;

3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Київський апеляційний господарський суд зазначає, що оскільки в платіжних документах в призначенні платежу чітко не вказано сум по кожному договору окремо, приймається врахування орендної плати здійснене та зазначене позивачем.

В матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем своїх зобов'язань щодо сплати орендної плати за договором оренди землі належним чином та в повному обсязі.

Враховуючи викладене, те, що відповідачем за період з 19.03.2015 по 30.09.2016 сплачено 90 916,72 грн., суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати саме у розмірі 26 265,88 грн., є такою, що відповідає вимогам ст. 193 ГК України, ст.ст. 526, 629 ЦК України та підтверджена матеріалами справи.

Згідно із ч. 2 ст. 193, ч. 1. ст. 216 ГК України порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

В ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Позивач, у зв'язку із простроченням відповідачем строків оплати нараховує останньому пеню у розмірі 3 149,48 грн.

Пунктом 11 договору сторонами погоджено, що орендна плата за землю вноситься відповідачем щомісячно до 30 числа місяця наступного за звітним.

Згідно із п. 14 договору за несвоєчасне внесення орендної плати у строки, визначені цим договором, стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла в період, за який стягується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, але не більше визначеної законом ставки пені за несвоєчасну сплату земельного податку.

Перевіривши розрахунок, суд апеляційної інстанції встановив, що правильною та такою, що підлягає стягненню з відповідача є сума пені у розмірі 2 227,34 грн.

Київський апеляційний господарський суд не погоджується із доводами апеляційної скарги, враховуючи викладене та наступне.

Твердження скаржника про те, що умовами договору не визначено обов'язку відповідача індексувати орендну плату не відповідає матеріалам справи та спростовується умовами договору, а саме: п. 13 договору, а як вже зазначалось із підпунктами 288.5.1, 288.5.2 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки та не може перевищувати, зокрема, для інших земельних ділянок, наданих в оренду, - 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Скаржник в апеляційній скарзі не вказав на існування обставин, які б свідчили про прийняття судом першої інстанції неправильного рішення.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, скаржника не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли би бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 33, 34, 36, 43, 101 ГПК України.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги, згідно із ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Агроінвестресурси" на рішення Господарського суду Черкаської області від 22.02.2017 у справі № 925/1505/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 22.02.2017 у справі № 925/1505/16 залишити без змін.

3. Справу № 925/1505/16 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Повний текст постанови складено 03.07.2017.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді А.Г. Майданевич

В.В. Сулім