ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.06.2017 Справа № 920/496/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агріка-М» (с. Вільхуватка, Великобурлуцький район, харківська область)

до - Приватного підприємства «Куземин-Агро» (с. Куземин, Охтирський район, Сумська область)

про стягнення 199 079 грн. 86 коп.

Суддя О.Ю. Резніченко

Представники:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність від 01.04.2017,

від відповідача - ОСОБА_2, довіреність від 12.06.2017.

У засіданні брав участь секретар судового засідання Сидорук А.І.

Суть спору: Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 181899 грн. 12 коп. боргу, 11043 грн. 52 коп. пені, 4911 грн. 27 коп. інфляційних втрат, 1225 грн. 95 коп. 3% річних за неналежне виконання відповідачем укладеного між сторонами 13.03.2017 договору № 13/03-17 на виконання сільськогосподарських робіт.

Відповідач у відзиві зазначає, що заборгованість фактично визнає, однак перерахував на рахунок позивача 35000 грн. боргу, що підтверджується платіжним дорученням № 323 від 16.06.2017 та платіжним дорученням № 338 від 19.06.2017.

Представник відповідача усно зазначив, що підтримує позицію, яка викладена у відзиві на позовну заяву.

Представник позивача в судовому засіданні усно зазначив, що дійсно частина заборгованості в розмірі 35000 грн. добровільно перерахована відповідачем. Крім того, представник позивача усно зазначив, що ним допущена технічна помилка при визначенні періоду для нарахування пені, інфляційних збитків та 3 % річних.

Представник відповідача у відзиві зазначає, що звертався до позивача з клопотанням про зменшення пені, 3% річних та інфляційних збитків, однак письмових клопотань адресованих суду від відповідача не надходило.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

13.03.2017 між сторонами було укладено договір № 13/03-17 на виконання сільськогосподарських робіт (надалі Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору відповідач доручає, а позивач приймає на себе зобовязання виконати сільськогосподарські роботи по збиранню сільськогосподарських культур.

Згідно до додатку № 1 до Договору площа робіт складає 130 га, вартісь 1166 грн. 02 коп. за один гектар, орієнтовна загальна вартість виконаних робіт 181899 грн. 12 коп.

Протягом березня 2017 року позивач надав відповідачу роботи (130 га) на загальну суму 181899 грн. 12 коп., що підтверджується підписаним сторонами без заперечень та скріпленим печатками актом приймання-передачі виконаних робіт по Договору від 29.03.2017, який відповідно до п. 3.1 Договору фіксує кінцеву загальну вартість сільськогосподарських робіт.

Відповідно до п. 3.2 Договору відповідач зобовязаний здійснювати оплату виконаних робіт на протязі трьох календарних днів із дня підписання сторонами акту прийому-передачі виконаних робіт.

Як вбачається з акту, він складений та підписаний 29.03.2017, а тому відповідач повинен був сплатити позивачу 181899 грн. 12 коп. протягом 3 днів - до 01.04.2017 включно.

Позивач звернувся до відповідача з претензією про сплату боргу, однак, оскільки відповідач борг не сплатив, то позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Відповідач у відзиві зазначає, що заборгованість фактично визнає та однак перерахував на рахунок позивача 35000 грн. боргу, що підтверджується платіжними дорученням № 323 від 16.06.2017 та № 338 від 19.06.2017. Вищезазначений факт підтвердив і позивач.

Оскільки відповідач після порушення провадження у справі сплатив 35000 грн. заборгованості, то суд припиняє провадження у справі в цій частині на підставі п.1-1 ст. 80 ГПК України, в зв'язку з відсутністю предмету спору.

Відповідно до ст. 526, ст. 530 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що зішчайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Заборгованість відповідача в розмірі 146899 грн. 12 коп. підтверджується матеріалами справи, відповідач доказів сплати боргу не надав, заборгованість визнав, а тому позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача вищезазначеної суми є правомірною, обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 11043 грн. 52 коп. пені (за загальний період з 02.03.2017 по 24.05.2017).

Відповідно до ст. 230 ГК України у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання до учасника господарських відносин застосовуються штрафні санкції, які, відповідно до ст. 231 ГК України, застосовуються у розмірі встановленому законом або договором.

Пунктом 4.2 Договору передбачено, що за несвоєчасну оплату відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Позивач розраховує пеню за період з 02.03.2017 по 24.05.2017, однак, як встановлено судом, відповідачем було прострочене грошове зобовязання, починаючи з 02.04.2017.

Представник позивача усно зазначив, що ним була допущена технічна помилка, а вірний період нарахування - з 02.04.2017 по 24.05.2017.

Враховуючи вищезазначене, суд здійснив перерахунок суми пені за період з 02.04.2017 по 24.05.2017 та дійшов висновку, що вимога про стягнення пені підлягає частковому задоволенню, а саме в сумі 6986 грн. 92 коп., оскільки позивачем невірно визначено період нарахування. В іншій частині пені суд відмовляє, оскільки вимога є неправомірною.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача 4911 грн. 27 коп. інфляційних втрат (за березень-квітень 2017 року) та 1225 грн. 95 коп. 3 % річних (за загальний період з 02.03.2017 по 24.05.2017).

Положеннями ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вже було встановлено вище, прострочення відповідача у зобовязанні настає з 02.04.2017.

Суд здійснив перерахунок починаючи з 02.04.2017, а тому суд вважає, що вимога про стягнення з відповідача інфляційних збитків і 3% річних підлягає частковому задоволенню, а саме 1637 інфляційних збитків (за квітень 2017) та 792 грн. 38 коп. 3% річних (з 02.04.2017 по 24.05.2017). В іншій частині інфляційних збитків та 3% річних суд відмовляє у їх задоволенні, оскільки такі вимоги є неправомірними.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 44, 49, 80, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Куземин-Агро» (вул. Леніна, буд. 24, с. Куземин, Охтирський район, Сумська область, 42752, код 35603928) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агріка-М» (вул. Синько, 28, с. Вільхуватка, Великобурлуцький район, Харківська область, 62620, код 34173466) 146899 грн. 12 коп. боргу, 6986 грн. 92 коп. пені, 792 грн. 38 коп. 3% річних, 1637 грн. 04 коп. інфляційних втрат, 2869 грн. 73 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В частині боргу в розмірі 35000 грн. провадження у справі - припинити.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 23.06.2017.

Суддя ОСОБА_3