ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2017 р. Справа № 925/498/17

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Спаських Н.М. з секретарем судового засідання Волна С.В., за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корсунь"

до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області

про визнання договору оренди поновленим та зобов'язання укласти додаткову угоду

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов з вимогами :

- визнати договір оренди землі від 13.05.2003, який укладений між Тальнівською районною державною адміністрацією та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Здобуток", правонаступником якого є СТОВ "Агрофірма "Корсунь" та зареєстрований у Тальнівському районному відділі земельних ресурсів за № 16 від 15.05.2003 та в Здобутківській сільській раді за № 19 від 15.05.2003 року, поновленим на той самий строк на тих самих умовах;

- зобов'язати ГУ Держгеокадастру у Черкаській області укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 13.05.2003, зареєстрованого у Тальнівському районному відділі земельних ресурсів за № 16 від 15.05.2003 та в Здобутківській сільській раді за № 19 від 15.05.2003 року, на той самий строк на тих самих умовах;

Заявою від 19.06.2017 (а.с. 108) позивач уточнив формулювання обох позовних вимог, виключивши з їх тексту останні слова "на той самий строк на тих самих умовах". Дану заяву суд прийняв до розгляду, оскільки вона не змінює предмет та підставу позову і відповідає ст. 22 ГПК України щодо повноважень учасника судового процесу вчиняти процесуальні дії на реалізацію своїх прав.

В ході розгляду справи представник позивача свої вимоги підтримував повністю та просить суд їх задовольнити. На запитання суду представник позивача уточнив, що він просить задовольнити позов на підставі п. 1-5 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі", а зобов"язанню до укладення підлягає та додаткова угода, яка додавалася до звернення № 42 від 24.02.2017 до ГУ Держгеокадастру у Черкаській області (а.с. 79,80).

Відповідач проти позову заперечує повністю і просить суд відмовити позивачу в його задоволенні, оскільки позивач намагається змінити істотні умови договору оренди землі, а тому проект додаткової угоди в редакції позивача суперечить принципу поновлення договору на тих самих умовах і на той же строк.

У відповідності до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Заслухавши доводи та пояснення представників сторін, які надавалися в ході розгляду справи, оцінивши наявні у справі докази та положення ЗУ "Про оренду землі", суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити повністю, виходячи з такого:

Відповідно до статті 13 Конституції України земля є об'єктом права власності українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

За змістом статті 12 Земельного кодексу України, розпорядження землями територіальної громади міста, у тому числі надання їх у користування, належить до повноважень міської ради та здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної чи комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

За частиною першою статті 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

З матеріалів справи вбачається, що 13 травня 2003 року між СТОВ "Здобуток" (орендар) та Тальнівською районною державною адміністрацією (Орендодавець) було укладено договір оренди землі № 188/4 (а.с. 48), у відповідності до якого Орендодавець надає для ведення товарного виробництва, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку площею 121,93 га, в т.ч. земель державного запасу 46,4 га, резервного фонду 59,1 га, земель під міжпайовими шляхами 16,43 га за межами села в адмінмежах Здобутківської сільської ради (п. 1.1 договору).

Земельна ділянка передається в оренду терміном до 30 вересня 2007 року.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 13), позивач є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю "Здобуток".

Останньою додатковою угодою № 796 від 29.12.2011 року (а.с. 72) сторони по справі домовилися про поновлення дії договору оренди земельної ділянки від 13.05.2003 року № 188/4 із врахуванням доповнень до неї від 13.10.2006 № 557, від 04.04.2007 № 138, від 06.11.2008 № 286/1, від 29.04.2009 № 149.

За умовами цієї додаткової угоди в оренду позивачу передаються земельні ділянки загальною площею 115,49 га (рілля) терміном з 01.01.2011 року по 31.12.2011 року та загальною площею 96,7144 га (рілля) терміном з 01.01.2012 по 31.03.2017 з для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Земельні ділянки розташовані за межами населеного пункту в адмінмежах Здобутківської сільської ради.

Згідно п. 9 додаткової угоди № 796 орендна плата за ділянки визначена позивачу у розмірі 4,5% від її нормативної грошової оцінки, з урахуванням щорічної індексації, визначеної постановою КМУ.

Пунктом 8 додаткової угоди № 796 передбачено, що після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк при підтвердженні виконання обов'язків по договору. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Додаткову угоду № 796 від 29.12.2011 зареєстровано у відділі Держкомзему у Тальнівському районі Черкаської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 24.05.2012 за № 03409.

На запитання суду представник позивача уточнив, що позовні вимоги стосуються поновлення терміну дії договору оренди в частині користування лише земельною ділянкою площею 96,7144 га ріллі, в т.ч. землі резервного фонду площею 59,1 га, землі державного земельного запасу площею 43,96 га, проектні польові шляхи площею 12,43 га.

Також заявою від 03.07.2017 представник позивач вказав, що позовні вимоги він просить задовольнити на підставі ч. 1-5 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі", а зобов'язанню до укладення підлягає та додаткова угода, проект якої було прикладено до клопотання на адресу відповідача № 42 від 24.02.2017, що містяться в матеріалах справи.

Згідно із частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 Цивільного кодексу України).

За змістом частини другої статті 792 Цивільного кодексу України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору найму регулюються актами земельного законодавства - Земельним Кодексом України, Законом України "Про оренду землі".

Законом України Про оренду землі від 06.10.1998 визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі, які повинні враховуватися обома сторонами в договірних зобов'язаннях.

Згідно із статтею 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 2 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Об'єктом оренди є земельна ділянка.

Стаття 764 ЦК України передбачає таку правову конструкцію, як поновлення договору найму, яка зводиться по суті до автоматичного продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови, по-перше, що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, та, по-друге, відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця.

У ч. 1 статті 777 ЦК України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов'язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.

Як зазначено в Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 р. № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин", у вирішенні спорів, пов'язаних з поновленням (пролонгацією) договорів оренди земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, судам слід враховувати положення ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Згідно частини 2 статті 33 Закону України "Про оренду землі" орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

Згідно положень Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності №5245-VI від 06.09.2012, з 01.01.2013р. повноваження по розпорядженню земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності відносяться до компетенції центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів.

Центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів є Державне агентство земельних ресурсів України. Відповідно адміністративно-територіального поділу, на місцях діють відповідні територіальні органи (у Черкаській області - Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області).

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 10.05.2012 N258, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.05.2012 за N852/21164, затверджено Положення про Головне управління Держземагенства в області, яке є територіальним органом Державного агентства земельних ресурсів України та йому підпорядковане, і яке, серед іншого, розпоряджається земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності.

З цих підстав відповідач у справі обраний правильно.

За доводами позивача, він двічі звертався до відповідача із клопотаннями про використання переважного права на поновлення договору оренди № 188/4 від 13.05.2003 року, при чому в обох випадках було дотримано 30денний термін для такого звернення згідно п. 8 додаткової угоди № 796 від 29.12.2011, що також підтверджує і представник відповідача.

Проект додаткової угоди для поновлення договору оренди землі позивач приклав лише до другого звернення № 42 від 24.02.2017 року (а.с. 79).

Клопотання і проект додаткової угоди стосувався поновлення оренди лише щодо земельної ділянки площею 96,7144 га (рілля).

Листами від 13.03.2017 № 2578/2-17 ; від 04.04.2017 № 27-23-0.32-3518/2-17 та від 20.04.2017 № 4013/2-17 (а.с. 105-107) відповідача відмовив позивачу у поновленні договору оренди з підстав порушення норм ст. 15,33 ЗУ "Про оренду землі" та ст. 18 ЗУ "Про оцінку земель" і вимагав повернути орендовану земельну ділянку.

При цьому ч. 1 та 6 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" в аспекті поновлення договору оренди говорять лише про можливість його поновлення на тих же умовах і на той же строк. Позивач же при зверненні до відповідача намагався змінити умови свого договору оренди, зокрема в частині збільшення терміну дії договору та збільшення ставки оренди, на що також звертає увагу і представник відповідача.

Так, остання додаткова угода № 796 від 29.12.2011 до договору оренди встановила термін оренди на 5 років 3 місяці. Натомість додатковою угодою на поновлення дії договору оренди позивач пропонує збільшити термін дії оренди до 31.03.2024 року, тобто на 7 років, що на думку позивача відповідає положенням чинного законодавства.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2016 р. N 843 було внесено зміни до Типового договору оренди землі (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 березня 2004 р. N 220), в якому п. 8 містить умову про те, що у разі оренди земельної ділянки (земельних ділянок) сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства строк оренди не може бути меншим як сім років.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеній у Постановах ВСУ від 25.02.2015 у справах №№6-219цс14, 6-10цс15, від 18.03.2015 у справах №№6-3цс15, 6-4цс15, від 15.04.2015 у справі №6-55цс15, якими визначено, що стаття 33 Закону України "Про оренду землі" фактично обєднує два випадки пролонгації договору оренди земельної ділянки, а саме:

- для застосування частини першої статті 33 цього Закону та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідні такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обовязки за договором, орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатись переважним правом укладення договору на новий строк, до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення;

- для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі" необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою, орендар належно виконує свої обовязки за договором, відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди.

Отже, порушення переважного права орендаря, яке підлягає судовому захисту, матиме місце при укладенні договору оренди з новим орендарем при отриманні письмового повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати своє переважне право.

Відповідно до приписів статті 111-28 ГПК України, рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Ч.4 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" передбачає, що при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

З матеріалів справи, зокрема, з тексту додаткової угоди № 796 від 29.12.2011 (а.с. 72), з проекту додаткової угоди про поновлення договору оренди (а.с. 80, 104) вбачається, що Позивач має намір змінити умови договору оренди між сторонами. Так, зміни стосуються збільшення орендної плати до 8% від нормативної грошової оцінки (замість 4,5% по додатковій угоді) та збільшення строку оренди до 7 років замість попередніх 5 років 3 місяці.

З матеріалів справи не вбачається, що сторони дійшли до згоди змінити умови договору оренди між сторонами на бажаних позивачу умовах, оскільки спір передано на вирішення суду.

Намір позивача змінити умови договору оренди суперечить принципу поновлення договору на тих же умовах і на той же строк, закладеному у ч. 1-5 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі", яку позивач просить застосувати для задоволення позову.

Відповідно до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Таким чином правомірність підстав своїх позовних вимог позивач не довів, договір оренди землі між сторонами не є поновленим, а додаткова угода у запропонованій позивачем редакції зобов'язанню до укладення не підлягає. З цих підстав у позові слід відмовити повністю.

При відмові в позові судові витрати покладаються на позивача і відшкодуванню за рахунок відповідача не підлягають.

Керуючись ст. 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом 10 днів.

Повне рішення складено 04 липня 2017 року

Суддя Н.М. Спаських