ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 року Справа № 910/11964/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Самусенко С.С. - головуючого,
Малетича М.М.,
Плюшка І.А.,
розглянувши касаційну скаргу Заступника прокурора міста Києва
на рішення та постановугосподарського суду міста Києва від 02.11.2016 Київського апеляційного господарського суду від 15.02.2017
у справі№ 910/11964/15
господарського судуміста Києва
за позовомЗаступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
до1. Публічного акціонерного товариства "Ерде Банк", 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Даліз-Експрес"

за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів 1. Приватного акціонерного товариства "Медичний центр "Добробут", 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів "Даліз-Фінанс"
провизнання недійсним рішення та договору про відступлення права вимоги,
за участю представників:
від відповідача-2: від прокуратури: Колісник Ю.І., Томчук М.О.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 12.06.2017 касаційну скаргу заступника прокурора міста Києва прийнято до провадження у складі колегії суддів: Самусенко С.С. - головуючий, Картере В.І., Плюшка І.А. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.06.2017.

Розпорядженням керівника апарату ВГСУ від 19.06.2017 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №910/11964/16 у зв`язку з відпусткою судді Картере В.І.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 19.06.2017 касаційну скаргу заступника прокурора міста Києва прийнято до свого провадження колегією суддів: Самусенко С.С. - головуючий, Малетич М.М., Плюшко І.А. у відповідності до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.06.2017.

1. Зміст позовних вимог та стислий виклад підстав подання позову

Заступник прокурора міста Києва звернувся до господарського суду в інтересах держави в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із позовом до ПАТ "Ерде Банк" та ТОВ "ФК "Даліз-Експрес" про визнання недійсним оформленого протоколом №54 від 30.12.2013 рішення засідання конкурсної комісії з реалізації майна банку щодо визнання ТОВ "ФК "Даліз-Експрес" переможцем конкурсу з продажу права вимоги за кредитним договором №92-КЛ від 29.12.2010 та визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 30.12.2013.

Обгрунтовуючи подання позову, заступник прокурора міста Києва, зокрема, послався на положення Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", ст.ст. 203, 215 ЦК України, ст.121 Конституції України, ст.36-1 Закону України "Про прокуратуру".

Прокурор звертає увагу, що основним завданням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Внаслідок незаконного відступлення права вимоги банк втратив реальну можливість отримати кошти у розмірі понад 24 млн. грн., які могли бути спрямовані на задоволення вимог вкладників, що ускладнює належне виконання Фондом своїх основних завдань.

2. Обставини, які передували прийняттю оскаржуваних судових рішень

Рішенням господарського суду міста Києва від 11.04.2016 у уій справі №910/11964/15, залишеним без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2016 та Вищого господарського суду України від 16.08.2016 позовні вимоги щодо визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №09 від 30.12.2013 задоволено.

У справі №910/11964/15 судами досліджено копії балансу та звіту про фінансові результати ПАТ "Медичний центр "Добробут" за 2012 рік, на підставі яких була здійснена оцінка експертною установою, та встановлено, що юридична особа ПАТ "Медичний центр "Добробут" не була збитковою і активи такого товариства перевищували його пасиви.

Згідно виписок по особових рахунках ПАТ "Медичний центр "Добробут" станом на 10.12.2013 у такої особи на рахунках знаходився залишок грошових коштів у розмірі більше ніж 1,5 мільйони гривень.

Станом на 30.12.2013 також підтверджується наявність коштів на вказаних рахунках ПрАТ "Медичний центр "Добробут".

Господарським судом міста Києва у рішенні від 11.04.2016 у справі №910/11964/15 встановлено, що станом на момент прийняття оформленого протоколом засідання конкурсної комісії з реалізації майна банку рішення №54 від 30.12.2013 на рахунку боржника були наявні грошові кошти, які в два рази перевищували вартість продажу права вимоги за кредитним договором №92-КЛ від 29.12.2010 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Даліз-Експрес" .

Про платоспроможність боржника також свідчать встановлені судами обставини щодо погашення суми заборгованості за кредитним договором №92-КЛ від 29.12.2010 протягом місяця після проведення конкурсу з продажу права вимоги банку. Так у період з 09.01.2014 по 27.01.2014 ПрАТ "Медичний центр "Добробут" на підставі наступного договору №19-12/13 про відступлення прав вимоги від 31.12.2013 перераховано на користь ТОВ "КУА АПФ "Даліз-Фінанс", яке діє в інтересах та за рахунок Закритого недиверсифікованого пайового венчурного інвестиційного фонду "Даліз-Стандарт", грошові кошти у загальному розмірі 24 606 398,27 грн. в якості погашення спірної заборгованості.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.04.2016, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.05.2016 у справі №910/11964/15, клопотання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про припинення провадження у справі задоволено частково, провадження у справі №910/11964/15 припинено в частині позовних вимог про визнання недійсним рішення засідання конкурсної комісії з реалізації майна банку, оформлене протоколом №54 від 30.12.2013 щодо визнання ТОВ "ФК "Даліз-Експрес" переможцем конкурсу з продажу права вимоги за кредитним договором №92-КЛ від 29.12.2010, у зв`язку з непідвідомчістю.

Постановою Вищого господарського суду від 16.08.2016 касаційну скаргу заступника прокурора міста Києва задоволено, ухвалу господарського суду міста Києва від 11.04.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.05.2016 у справі № 910/11964/15 в частині припинення провадження скасовано. Справу №910/11964/15 в цій частині направлено на розгляд до господарського суду міста Києва.

При цьому суд касаційної інстанції послався, зокрема, на п.3.2 постанови Пленуму ВГСУ від 24.10.2011 №10, в якому роз`яснено, що господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб`єктами господарської діяльності, а також спори, пов`язані, зокрема, з визнанням недійсними договорів, укладених суб`єктами господарювання, або між суб`єктами господарювання та органами державної влади і місцевого самоврядування шляхом проведення прилюдних торгів (аукціону), у тому числі договорів купівлі-продажу і оренди землі, а так само визнання недійсними актів про проведення відповідних торгів (аукціону).

3. Стислий виклад суті рішення місцевого та постанови апеляційного господарських судів та мотиви їх прийняття при розгляді

Після повернення справи з ВГСУ та її розгляді рішенням господарського суду міста Києва від 02.11.2016 (суддя: Лиськов М.О.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.02.2017 (судді: Гончаров С.А. - головуючий, Куксов В.В., Яковлєв М.Л.), в задоволені позовних вимог відмовлено повністю.

Судові рішення мотивовано тим, що прокурором неправильно наведено нормативно-правове обґрунтування позовних вимог.

Суди вказали, що Уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку правочинів, вчинених протягом одного року до запровадження в банку тимчасової адміністрації. Спірне рішення комісії не є правочином і дата його прийняття виходить за межі однорічного строку до дня запровадження тимчасової адміністрації.

Також суди зазначили, що торги не тягнуть відчуження майна. Для цього необхідний договір, який є самостійним правочином.

Господарські суди дійшли висновку, що факт продажу права вимоги за кредитним договором №92-КЛ від 29.12.2010 мало наслідком отримання банком прибутку, оскільки останній набув статусу кредитора, а не боржника. Тому посилання прокурора на ч.2 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є необґрунтованим.

Всі рішення щодо реалізації майна банку на стадії тимчасової адміністрації чи ліквідації АТ "Ерде Банк" приймала Уповноважена особа Фонду за погодженням з виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В цій справі прокурор визначив Фонд гарантування вкладів фізичних осіб як позивача, в інтересах якого подав позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу, проте не вказав, яким чином порушено права Фонду.

4. Підстави, з яких оскаржено судові рішення господарських судів

Не погоджуючись із судовими рішеннями, заступник прокурора міста Києва звернувся до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати, прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Скаржник посилається на норми ст.ст. 38, 48, 51 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та звертає увагу, що судами не враховано, що відчуження майнових прав неплатоспроможного банку відбулося за ціною, яка є неспівмірно меншою за ціну боргу.

Після відступлення права вимоги за кредитним договором від 29.12.2010 боржником ПрАТ "Медичний центр "Добробут" перераховано на користь нового кредитора грошові кошти у загальному розмірі 24 606 398,27 грн. в якості погашення спірної заборгованості.

Таким чином, внаслідок відчуження вказаного майнового права за ціною 780 000 грн. банком втрачено реальну можливість отримати кошти у сумі 24 606 398,27 грн. та спрямувати їх на задоволення вимог вкладників.

Також скаржник вказує, що предметом цього позову є оскарження не торгів як процедури, а чітко визначеного та документально оформленого рішення конкурсної комісії як результату конкурсу.

5. Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу

ТОВ "ФК "Даліз-Експрес" у відзиві на касаційну скаргу зазначає, що ч.2 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не може бути застосована у даному випадку, оскільки об`єктом перевірки Уповноваженої особи Фонду можуть бути лише договори (правочини), укладені банком з 29.10.2012 по 29.11.2013. Забезпечити перевірку уповноважена особа Фонду повинна протягом 30 днів з дня початку тимчасової адміністрації.

Торги є спеціальною процедурою, за допомогою якої укладався договір.

Відповідач -2 стверджує, що при вирішенні спорів про визнання прилюдних торгів або аукціону недійсними, необхідно встановити такі факти: чи мало місце порушення вимог законодавства при проведенні прилюдних торгів або аукціону; чи вплинули ці порушення на результати торгів та аукціону; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивача (держави), який оспорює результати торгів або аукціону. Також відповідач -2 зазначає, що було дотримано усіх правил проведення відкритих торгів.

6. Обставини справи, встановлені господарськими судами попередніх інстанцій

29.10.2012 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №25 від 29.10.2012 про виведення ПАТ "Ерде Банк" з ринку та запровадження в ньому тимчасової адміністрації.

Постановою Правління НБУ від 09.01.2013 №4 відкликано банківську ліцензію та розпочато ліквідацію ПАТ "Ерде Банк".

Уповноваженою особою Фонду сформовано ліквідаційну масу станом на 01.05.2013, а рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №073/13 від 18.07.2013 затверджено Акт за результатами інвентаризації та формування ліквідаційної маси.

30.12.2013 конкурсною комісією з реалізації майна ПАТ "Ерде Банк" проведено конкурс з продажу права вимоги за кредитним договором №92-КЛ від 29.12.2010, оформлений протоколом №54 від 30.12.2013.

За наслідками проведення конкурсу визнано переможцем ТОВ "Фінансова компанія "Даліз-Експрес" із пропозицією в сумі 780 000 грн.

На підставі протоколу №54 від 30.12.2013 між ПАТ "Ерде Банк" та ТОВ "ФК Даліз-Експрес" укладено договір про відступлення права вимоги за кредитним договором № 92-КЛ від 29.12.2010.

Відповідно до звіту про незалежну оцінку ринкової вартості права вимоги за кредитним договором № 92-КЛ від 29.12.2010 суб`єкта оціночної діяльності ТОВ "Міжнародна консалтингова компанія-оцінка" ринкова (оціночна) вартість права вимоги за даним кредитним договором складає 0,00 грн.

7. Норми права, на які звертається увага при вирішенні спору

Згідно ст.48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Уповноважена особа Фонду з дня свого призначення, зокрема, виконує повноваження органів управління банку; приймає до свого відання майно (кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу та виконує функції з управління та реалізації майна банку; у встановленому законодавством порядку вживає заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб; здійснює відчуження активів і зобов`язань банку в разі, якщо це було передбачено планом врегулювання, або в інших випадках за рішенням виконавчої дирекції Фонду.

За ст.51 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" в редакції від 09.06.2013, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, після затвердження виконавчою дирекцією Фонду результатів інвентаризації майна банку та формування ліквідаційної маси Уповноважена особа Фонду розпочинає реалізацію майна банку у порядку, встановленому цим Законом та нормативно-правовими актами Фонду, з метою отримання максимальної виручки у найкоротший строк.

Порядок продажу майна банку під час проведення ліквідаційної процедури визначається і регламентується нормативно-правовими актами Фонду.

Майно банку може бути реалізоване:

1) на відкритих торгах (аукціоні);

2) на закритих торгах (щодо майна банку, обмеженого в обігу);

3) шляхом продажу серед заздалегідь визначеного кола осіб (щодо майна, на яке існує обмежений попит);

4) шляхом відступлення права вимоги за кредитами іншим фінансовим установам;

5) шляхом реалізації на організованих місцях продажу (біржах, у торговельних посередників тощо).

У разі якщо реалізувати майно у способи, передбачені пунктами 1 - 5 цієї частини, не вдалося, майно банку може бути реалізоване у будь-який інший спосіб на конкурсній основі.

Уповноважена особа Фонду зобов`язана вживати заходів відповідно до закону для стягнення заборгованості позичальників та інших осіб перед банком.

Згідно п.4.1 Розділу ІІ Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 2 від 05.07.2012, зі змінами і доповненнями станом на 30.04.2013, здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та ліквідації банку здійснює Фонд через призначену виконавчою дирекцією Фонду уповноважену особу Фонду.

За п.1.17 розділу ІІІ Положення протягом здійснення тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду на тимчасову адміністрацію вживає заходів щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку.

Відповідно до п. 2.3 розділу V Положення з дня призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку укладення правочинів, пов`язаних із відчуженням майна банку чи передачею його майна третім особам, допускається у порядку, передбаченому статтею 51 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"

За п.5.5 розділу V Положення вибір способів реалізації майна здійснюється уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку з метою забезпечення його відчуження за найвищою ціною та у найкоротший строк. Обраний спосіб (способи) реалізації майна банку затверджується виконавчою дирекцією Фонду.

Згідно п.9 розділу V Положення реалізація майна банку шляхом відступлення прав вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення виконання зобов`язання здійснюється шляхом проведення конкурсу між фінансовими установами (банками та небанківськими фінансовими установами - юридичними особами, які мають право надавати кредити, крім кредитних спілок). Вибір переможця конкурсу з набуття прав вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення виконання зобов`язання здійснює конкурсна комісія, що створюється наказом уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку. До складу конкурсної комісії в обов`язковому порядку входить директор - розпорядник Фонду або один із його заступників.

За ч.3 ст.35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

8. Норми права та мотиви, з яких виходить касаційна інстанція при прийнятті постанови

Колегія суддів касаційної інстанції вважає передчасними висновки місцевого та апеляційного господарських судів про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Оцінюючи правильність нормативно-правового обґрунтування позовних вимог прокурором, суди залишили поза увагою норми законодавства, які регулюють процедуру проведення продажу майна банку та норми, які встановлюють мету діяльності і обов`язки Уповноваженої особи Фонду.

Висновки господарських судів зводяться до можливості/неможливості застосування в даному випадку ст.36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Судами залишилися поза увагою норми ст.ст. 48, 51 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", п.4.1 розділу ІІ, п.1.17 розділу ІІІ, п.п. 2.3, 5.5 та 9 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 2 від 05.07.2012.

Судам слід звернути увагу, що прокурором визначено Фонд гарантування вкладів фізичних осіб як позивача та подано позов в інтересах держави у відповідності до норм процесуального і матеріального права. Проведення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та ліквідації банку здійснює Фонд через призначену виконавчою дирекцією Фонду Уповноважену особу Фонду. Уповноважена особа Фонду з дня свого призначення, зокрема, виконує повноваження органів управління банку.

Також судами не враховано, що за наведеними вище нормами Уповноважена особа Фонду зобов`язана вживати заходи відповідно до закону для стягнення заборгованості позичальників та інших осіб перед банком, заходи щодо забезпечення збереження активів банку. Реалізацію майна банку уповноважена особа розпочинає з метою отримання максимальної виручки у найкоротший строк, а вибір способів продажу майна (активів) здійснюється уповноваженою особою Фонду з метою забезпечення його відчуження за найвищою ціною з урахуванням вимог законодавства.

При розгляді цієї ж справи №910/11964/15 за позовними вимогами заступника прокурора міста Києва про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 30.12.2013 господарський суд міста Києва у рішенні від 11.04.2016 та Київський апеляційний господарський суд у постанові від 14.06.2016 дійшли висновку про наявність підстав для визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №09 від 30.12.2013, укладеного між ПАТ "Ерде Банк" та ТОВ "ФК "Даліз-Експрес", який укладено за наслідками проведення конкурсу.

З такими висновками погодився Вищий господарський суд України у постанові від 16.08.2016.

Господарські суди у зазначених рішеннях встановили, що відступлення права вимоги за кредитним договором №92-КЛ від 29.12.2010, за яким банк мав реальну можливість отримати 24 606 398,27 грн. в ліквідаційну масу для забезпечення вимог кредиторів, здійснено на умовах, значно гірших за звичайні ринкові умови здійснення відповідних операцій, а саме за ціною 780 000 грн.

Укладення договору про відступлення права вимоги №09 від 30.12.2013 призвело до неспіврозмірного зменшення ліквідаційної маси банку, оскільки здійснено уступку права вимоги банку на умовах, значно гірших за звичайні ринкові умови здійснення відповідних операцій.

Касаційна інстанція звертає увагу, що суди не врахували перелічені встановлені у цій справі обставини, які не підлягають доказуванню в силу ст.35 ГПК України.

Відповідно до вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч.1 ст.47 Господарського процесуального кодексу України судове рішення приймається суддею за результатами обговорення усіх обставин справи.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом; ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

За приписами процесуального законодавства рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного законодавства, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права.

Як вбачається з оскаржуваних судових рішень у справі №910/11964/15, при розгляді позовних вимог заступника прокурора міста Києва про визнання недійсним оформленого протоколом №54 від 30.12.2013 рішення засідання конкурсної комісії з реалізації майна банку, господарські суди наведеного не врахували та прийшли до неправильних висновків.

За ч.2 ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

9. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

З дотриманням передбачених законодавством меж перегляду справи в касаційній інстанції, заслухавши суддю-доповідача, представників прокуратури та відповідача-2, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права господарськими судами попередніх інстанцій, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судами попередніх інстанцій в порушення ст.35 ГПК України не враховано обставини, які встановлено в чинному рішенні господарського суду міста Києва від 11.04.2016 у цій справі, що мають безпосереднє значення для правильного вирішення спору.

У зв`язку з недотриманням наведених вище норм процесуального та матеріального права та з огляду на межі перегляду справи в касаційному порядку рішення та постанова попередніх інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

При новому розгляді цієї справи суду слід дослідити всі наявні в матеріалах справи докази та з урахуванням викладеного вище прийняти законне, обґрунтоване та справедливе рішення щодо наявності/відсутності підстав для задоволення заявленого прокурором позову про визнання недійсним оформленого протоколом №54 від 30.12.2013 рішення конкурсної комісії про визнання ТОВ "ФК "Даліз-Експрес" переможцем конкурсу з продажу права вимоги за кредитним договором №92-КЛ від 29.12.2010.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Заступника прокурора міста Києва задовольнити частково.

Рішення господарського суду міста Києва від 02.11.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.02.2017 у справі №910/11964/15 скасувати.

Справу №910/11964/15 передати на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя С. Самусенко

Судді: М. Малетича

І. Плюшко