КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2017 р. Справа№ 910/16770/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Зеленіна В.О.

Смірнової Л.Г.

За участю секретаря судового засідання Москаленко Г.С.

представників сторін:

від позивача - Петроченко С.О., дов. № 45 від 18.05.2017 р.;

від відповідача-1 - не прибув;

від відповідача-2 - не прибув;

від третьої особи на стороні відповідачів-1 - Андрюхін Д.В., дов. № 0110-01 від 10.01.17 р.;

від третьої особи на стороні відповідачів-2 - ОСОБА_4, дов. № б/н від 01.10.15 р.;

від третьої особи на стороні відповідачів-3 - Молдавська О.В., дов. № 02-36/37 від 10.01.17 р.;

від третьої особи на стороні позивача-1 - не прибув;

від третьої особи на стороні позивача-2 - Музичук Л.В., дов. № 27-6896/17 від 28.12.16 р.

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Златобанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Златобанк» Славінського Валерія Івановича

на рішення Господарського суду міста Києва

від 22.09.2016 р.

у справі №910/16770/15 (головуючий судя: Ващенко Т.М.

судді: Андреїшина І.О., Паламар П.І.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Златобанк»

до 1. Дочірнього підприємства «Укрінвестпроект»

2. Департаменту реєстрації Харківської міської ради

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів:

1.Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім

«Агрохімхолдинг»

2. Фізична особа ОСОБА_9

3. Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1. Національний банк України

2. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання договору недійсним, визнання іпотекодержателем,

скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.09.2016 у справі № 910/16770/16 в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Публічне акціонерне товариство «Златобанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Славінського Валерія Івановича звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 22.09.2016 у справі № 910/16770/16 скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.11.2016 року апеляційну скаргу прийнято до провадження у складі колегії суддів головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Коршун Н.М., Зеленін В.О. та призначено до розгляду в судовому засіданні.

06.12.2016 року через Відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Агрохімхолдинг» надійшли письмові пояснення, в яких третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.

06.12.2016 року через Відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від Дочірнього підприємства «Укрінвестпроект» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповдіач-1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.

17.01.2017 року через Відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшли письмові пояснення, в яких третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача підтримала вимоги та доводи апеляційної скарги та просить її задовольнити.

06.03.2017 року через Відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від представника ОСОБА_9 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.

03.04.2017 року через Відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від Департаменту реєстрації Харківської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач-2 зазначає, що належним відповідачем є не він, а приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковтун О.Д.

Розгляд справи неодноразово відкладався, склад колегії суддів неодноразово змінювався.

Остаточний склад колегії суддів для розгляду апеляційної скарги у справі № 910/16770/15 сформовано Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 10.05.2017 року, яким визначено колегію суддів у складі головуючого судді: Ткаченка Б.О., суддів: Зеленіна В.О., Смірнової В.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.05.2017 року справу прийнято до провадження у зазначеному вище складі колегії суддів.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.05.2017 року розгляд справи в режимі відеоконференції відкладено на 14.06.2017 року.

14.06.2017 року через Відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від Публічного акціонерного товариства «Златобанк» надійшли письмові пояснення, в яких позивач надав тексти постанов Верховного Суду України від 17.05.2017 року у справах № 910/22664/15 (№ 3-1295гс16), № 910/22662/15 (№ 3-1487гс16), якими вирішувалися аналогічні спори про визнання недійсним правочинів, скасування державної реєстрації та їх обтяжень на нерухоме майно. Зазначені спори виникли з одного кредитного договору укладеного між Публічним акціонерним товариством «Златобанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Агрохімхолдинг» та договорів іпотеки, укладених в забезпечення виконання кредитного договору з Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Агрохімхолдинг».

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного судового рішення.

Представник Публічного акціонерного товариства «Златобанк» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив суд рішення Господарського суду міста Києва від 22.09.2016 у справі № 910/16770/16 скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Агрохімхолдинг» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, заперечував проти доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити в задоволенні скарги та залишити без змін оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду як таке, що прийняте з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи.

Представник ОСОБА_9 у поясненнях, наданих у судовому засіданні, заперечував проти доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити в задоволенні скарги та залишити без змін оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду як таке, що прийняте з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи.

Представник Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, заперечував проти доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити в задоволенні скарги та залишити без змін оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду як таке, що прийняте з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи.

Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у поясненнях, наданих у судовому засіданні, підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив суд рішення Господарського суду міста Києва від 22.09.2016 у справі № 910/16770/16 скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представники інших сторін у судове засідання не прибули, про розгляд спору повідомлені належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників присутніх сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

16.05.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Златобанк» (далі - позивач, кредитодавець, ПАТ «Златобанк») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Агрохімхолдинг» (далі - третя особа-1, позичальник, ТОВ «ТД «Агрохімхолдинг») було укладено кредитний договір № 106/12-KL (далі - Кредитний договір).

За умовами Кредитного договору кредитодавець надає позичальнику кредит, а позичальник зобов'язується в повному обсязі повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші умови кредитного договору.

Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору максимальний ліміт заборгованості за кредитною лінією становить 15 000 000 дол. США.

Положеннями п.п. 1.3, 1.4 Кредитного договору встановлено, що кінцева дата повернення кредиту не пізніше 15.05.2013 року включно. За користування кредитом позичальником сплачуються проценти у вигляді фіксованої процентної ставки, яка встановлюється на рівні 14% річних.

Згідно з п. 7.6 Кредитного договору, він набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін, скріплення печатками і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

25.05.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Златобанк» (далі - іпотекодержатель) та Дочірнім підприємством «Укрінвестпроект» (далі - відповідач-1, іпотекодавець, ДП «Укрінвестпроект») було укладено договір іпотеки, який посвідчено 25.05.2012 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковтун О.Д. та зареєстровано в реєстрі за № 504 (далі - Договір іпотеки).

За умовами Договору іпотеки, ним забезпечується виконання ТОВ «ТД «Агрохімхолдинг» зобов'язань, що випливають з укладеного між боржником та іпотекодерджателем Кредитного договору №106/12-KL від 16.05.2012 р. та з додаткових угод до нього, які можуть бути укладені в майбутньому, у тому числі, стосовно будь-яких збільшень основного зобов'язання та (або) процентів за основним зобов'язанням, за умовами якого боржник зобов'язаний повернути іпотекодержателю кредитні кошти у формі відкличної кредитної лінії з цільовим призначенням для поповнення обігових коштів, з максимальним лімітом заборгованості, що становить 15 000 000 доларів США, з кінцевим терміном повернення не пізніше 15.05.2013 р. включно, сплачувати проценти за користування кредитними коштами в розмірах та у випадках, передбачених кредитним договором і цим договором, а також інші витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги.

Згідно з п.1.2 Договору іпотеки предметом іпотеки є наступне нерухоме майно:

- квартири в житловому будинку, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, за номерами наведеними у п. 1.2.1, зокрема за № 84 однокімнатна квартира житловою площею 47,5 кв.м, загальною площею 114,9 кв.м;

- квартири в житловому будинку, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2, за номерами наведеними у п. 1.2.2.

Відповідно до п. 1.4 Договору іпотеки заставна вартість предмета іпотеки дорівнює ринковій вартості та становить 74 095 797,81 грн.

Як передбачено п.п. 7.3, 7.5 Договору іпотеки, він набирає чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання основного зобов'язання, враховуючи можливу наявність додаткових угод, в тому числі, про пролонгацію, збільшення та ін. Усі зміни та доповнення до цього договору набувають чинності за умови їх нотаріального посвідчення. Відповідні відомості про зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою підлягають державній реєстрації.

07.11.2014 року між ПАТ «Златобанк» та ДП «Укрінвестпроект» було укладено договір про внесення змін до Договору іпотеки, який посвідчено 07.11.2014 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковтун О.Д. та зареєстровано в реєстрі за № 844 (далі - Договір про винесення змін до Договору іпотеки).

За умовами Договору про винесення змін до Договору іпотеки, сторонами погоджено зміну переліку предметів іпотеки та виключено з останнього квартиру АДРЕСА_1.

05.03.2014 року між Національним банком України (далі - НБУ) та ПАТ «Златобанк» був укладений Договір застави майнових прав № 12/ЗМП (далі - Договір застави).

За умовами Договору застави, предметом застави є майнові права за кредитними договорами, що укладені між заставодавцем (ПАТ «Златобанк») і юридичними та фізичними особами, перелік яких наведений у Додатку № 1 до цього договору, що є його невід'ємною частиною (надалі всі вищезазначені кредитні договори та генеральні кредитні договори, договори про відкриття кредитної лінії, договори про кредитування, чи інша назва договору про надання кредитних коштів на умовах повернення, платності, строковості, забезпеченості та цільового характеру використання разом та/або окремо іменуються - кредитні договори). Станом на 26.02.2014 заборгованість за кредитними договорами становить 3 082 025 020,89 грн. Зобов'язання, що випливають з укладених кредитних договорів, забезпечуються договорами застави, іпотеки, поруки тощо.

Згідно з п. 1.3 Договору надана застава забезпечує належне виконання заставодавцем (ПАТ «Златобанк») вимог заставодержателя (НБУ), що випливають (та/або випливатимуть), зокрема, з Кредитного договору від 05.03.2014 № 12, укладеного між заставодавцем та заставодержателем, а також усіх додаткових договорів (угод), що будуть укладені до нього.

Відповідно до копії Реєстру укладених банком-позичальником договорів з юридичними та фізичними особами, який є Додатком № 1 до Договору застави, у забезпечення надано, зокрема, майнові права за Кредитним договором № 106/12-KL від 16.05.2012, який було укладено із ТОВ «ТД «Агрохімхолдинг».

Згідно з п. 2.1 Договору застави кредити за кредитними договорами, що укладені між заставодавцем (ПАТ «Златобанк») і юридичними та фізичними особами, є забезпеченими та забезпечення за ними відповідає вимогам нормативно-правових актів НБУ з питань формування та використання резервів для відшкодування можливих втрат за активними банківськими операціями.

Пунктами 3.4.2, 3.4.5 Договору застави передбачено, що заставодавець (ПАТ «Златобанк») зобов'язаний: не відчужувати майнові права в будь-якій спосіб та не обтяжувати їх зобов'язаннями на користь третіх осіб без отримання попередньої письмової згоди заставодержателя (НБУ); не вносити надалі змін до кредитних договорів та забезпечувальних договорів без отримання попередньої письмової згоди заставодержателя.

В електронному листі від 13.05.2015 № 20-02012/32318 НБУ підтвердив ненадання ним згоди на відчуження заставленого за договором застави № 12/ЗМП у забезпечення кредитного договору майна.

На підставі Постанови Правління Національного банку України від 13.02.2015 № 105 «Про віднесення ПАТ «Златобанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 13.02.2015 прийнято Рішення № 30 щодо запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію в банку. Тимчасову адміністрацію в банку запроваджено строком на три місяці з 14.02.2015 по 13.05.2015 включно.

Відповідно до Постанови Правління НБУ від 12.05.2015 № 310 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Златобанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято Рішення від 13.05.2015 № 9, згідно якого було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Златобанк».

08.06.2015, посилаючись на приписи п. 1 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було направлено ТОВ «ТД «Агрохімхолдинг» та ДП «Укрінвестпроект» повідомлення про нікчемність правочину № 1175 - Договору від 07.11.2014 про внесення змін до Договору іпотеки, посвідченого 25.05.2012 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковтун О.Д. за реєстр. № 504, який посвідчений цим же нотаріусом 07.11.2014 р. за реєстр. № 844.

Враховуючи зазначене, з огляду на положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та ч. 1 ст. 203 та ч.ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України, позивач вважає зазначений Договір про внесення змін до Договору іпотеки недійсним.

Позовні вимоги ПАТ «Златобанк» зводяться до:

- визнання недійсним Договору про внесення змін до Договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковтун О.Д. 25.05.2012 р. під реєстровим номером 504, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковтун О.Д. 07.11.2014р. за № 844;

- визнання ПАТ «Златобанк» іпотекодержателем нерухомого майна - що є предметом іпотеки згідно з договором, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковтун О.Д. 25.05.2012р. під реєстровим номером 504, а саме: квартири АДРЕСА_1;

- скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень про припинення іпотеки і обтяжень обтяжувача ПАТ «Златобанк».

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Враховуючи правову природу іпотеки та з огляду на те, що у даному випадку майнові права на квартиру, яку було виключено з переліку майна, переданого в якості забезпечення виконання боржником зобов'язань за Кредитним договором № 106/12-KL від 16.05.2012 р. залишаються саме у іпотекодавця, у суду відсутні підстави вважати, що з укладанням оспорюваного правочину банк відмовився від власних майнових вимог, оскільки у даному випадку під майновими вимогами слід мати на увазі вимоги за основним (кредитним договором), а не акцесорним зобов'язанням. Аналогічну правову позицію підтримано Вищим господарським судом у постанові від 29.08.2016р. по справі № 910/22662/15.

Договір застави укладено у простій письмовій формі, що вказує на волю його сторін щодо передання в якості забезпечення лише прав вимоги за кредитними договорами, а не нерухомого майна.

До переліку договорів, право вимоги за якими передано в заставу, включено Кредитний договір № 106/12-KL від 16.05.2012р., укладений між ПАТ «Златобанк» та ТОВ «ТД «Агрохімхолдинг».

Проте, жодних відомостей, за якими можливо було б ідентифікувати договори забезпечення у вказаному додатку не наведено, а отже, у суду відсутні підстави вважати, що позивачем передано в заставу Національному банку України майнові права за Договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковтун О.Д. 25.05.2012 р. під реєстровим номером 504. Аналогічну правову позицію наведено у постанові від 29.08.2016р. Вищого господарського суду України по справі №90/22662/15.

Таким чином, посилання заявника у даному випадку на п. 3.4.5 Договору застави № 12/ЗМП від 05.03.2014р., яким передбачено обов'язок заставодавця не вносити надалі змін до кредитних договорів та забезпечувальних договорів без отримання попередньої письмової згоди заставодержателя, в якості обґрунтування позовних вимог, є безпідставними та юридично неспроможними, а укладання оспорюваного правочину у даному випадку не потребувало попередньої згоди Національного банку України як заставодержателя.

Судом також прийнято до уваги, що у Додатку № 1 до Договору застави № 12/ЗМП від 05.03.2014 р. вказано, що сума забезпечення за Кредитним договором № 106/12-KL від 16.05.2012 р. становить 205 510 711,42 грн., тоді як, зазначена в ньому заборгованість за Кредитним договором визначена на рівні 114 742 639,20 грн., тобто майже в два рази вища ніж борг.

Постанова № 506/БТ від 19.08.2014 р. правління Національного банку України була прийнята стосовно ПАТ «Златобанк», а отже, та ніяких правових наслідків для відповідачів не може породжувати.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ «Златобанк» до ДП «Укрінвестпроект» про визнання недійсним вказаного правочину не підлягають задоволенню.

В задоволенні вимог про визнання ПАТ «Златобанк» іпотекодержателем нерухомого майна та скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень відмовлено оскільки вони є похідними.

Колегія суддів не може погодитися із підсумковим висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

За змістом ст. 3, 7, 33 Закону України «Про іпотеку» від 5 червня 2003 року № 898-IV (у редакції, чинній на час укладення договору іпотеки) іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки. За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

З аналізу наведених норм вбачається, що іпотекодержатель набуває права майнової вимоги на підставі іпотечного договору з моменту його нотаріального посвідчення/державної реєстрації. Реалізація цього права іпотекодержателем (задоволення забезпеченої іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки) у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання відбувається шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Загальні підстави визнання недійсними угод і настання відповідних наслідків встановлено статтями 215, 216 ЦК.

Відповідно до статей 215, 216 ЦК України, статті 207 Господарського кодексу України суди розглядають справи за позовами про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності. Про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, є недійсним незалежно від наявності чи відсутності відповідного рішення суду. Однак це не виключає можливості подання та задоволення позову про визнання нікчемного правочину (господарського договору) недійсним.

Відповідно до статті 38 Закону № 4452-VI (у редакції, чинній на момент укладення спірних договорів) уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку (частина 1 статті 38). Протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною 3 цієї статті (частина 2 статті 38).

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з таких підстав: банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог (пункт 1 частини 3 статті 38).

У справі, що розглядається, судом встановлено, що за спірним Договором про внесення змін від 07.11.2014 до Договору іпотеки від 25.05.2012 кредитор відмовився від квартири, переданої в іпотеку на забезпечення зобов'язання за Кредитним договором № 106/12-KL від 16.05.2012 , що призвело до втрати права у разі неповернення кредитних коштів задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки. Тобто уклавши оспорюваний Договір про внесення змін до Договору іпотеки, ПАТ «Златобанк» фактично відмовилося від майнового права.

Така відмова відбулася протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Златобанк».

Аналіз наведених норм матеріального права та встановлені судом у справі, яка розглядається, обставини дають підстави для висновку, що суд першої інстанцій дійшов помилкового висновку про те, що положення частини 2, пункту 1 частини 3 статті 38 Закону України № 4452-VI не підлягають застосуванню до спірних правовідносин та не є підставою для визнання спірних договорів недійсними.

Крім того, за змістом статей 11, 509, 626, 629 ЦК зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають, зокрема, з договорів та інших правочинів. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 546, 574 ЦК виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, заставою. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (стаття 572 ЦК, стаття 1 Закону № 2654-XII).

Предметом застави можуть бути майно та майнові права. У договорі застави визначаються суть, розмір та строк виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, опис предмета застави, а також інші умови, відносно яких за заявою однієї із сторін повинна бути досягнута угода (стаття 584 ЦК, статті 4, 12 Закону № 2654-ХII).

Заміна предмета застави може здійснюватися тільки за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя (статті 579, 586 ЦК, статті 7, 17 Закону № 2654-ХII).

ПАТ «Златобанк», уклавши спірний договір, порушило умови Договору застави № 12/ЗМП.

Виходячи із викладеного, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог в частині визнання спірного Договору недійсним, допустив порушення наведених норм матеріального права, у зв'язку з чим рішення Господарського суду міста Києва від 22.09.2016 у справі № 910/16770/16 в цій частині підлягає скасуванню.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд України у постановах від 17.05.2017 року по справам № 910/22662/15 (№ 3-1487гс16), № 910/22664/15 (№ 3-1295гс16) у яких вирішувалися аналогічні спори про визнання недійсним правочинів, які виникли з одного Договору іпотеки укладеного між ПАТ «Златобанк» та ТОВ «ТД «Агрохімхолдинг».

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції мотивував своє рішення, зокрема постановою ВГСУ у справі № 910/22662/15, яка була скасована Верховним Судом України постановою від 17.05.2017 року.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про задоволення вимог позивача в частині визнання недійсним Договору про внесення змін до Договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковтун О.Д. 25.05.2012 р. під реєстровим номером 504, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковтун О.Д. 07.11.2014р. за № 844.

Щодо вимог про визнання ПАТ «Златобанк» іпотекодержателем з 25.05.2012 р. нерухомого майна, що є предметом договору іпотеки за Договором іпотеки, а саме квартири АДРЕСА_1, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону.

Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав (ч. ч. 1, 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень здійснюється, зокрема, на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Згідно з ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Якщо правочин скасовано, то він не породжує жодних правових наслідків.

Тобто, у разі визнання недійсними Договору про внесення змін від 07.11.2014 до Договору іпотеки, на підставі якого з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно були виключені записи про іпотеку та обтяження, дія іпотеки та обтяження підлягає відновленню з моменту вчинення первинного запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, які виключено на підставі недійсних договорів, оскільки відпала підстава виключення цих записів.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у справах № 6-53цс15 від 13.05.2015, № 6-332цс15 від 27.15.2015.

З огляду на зазначені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що вимога позивача про визнання ПАТ «Златобанк» іпотекодержателем нерухомого майна - що є предметом іпотеки згідно з Договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковтун О.Д. 25.05.2012 р. під реєстровим номером 504, а саме квартири АДРЕСА_1, є похідною, а отже вона також підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги позивача про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень про припинення іпотеки і обтяжень обтяжувача ПАТ «Златобанк» щодо квартири АДРЕСА_1, а саме записи № 2087855 та 2087839, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів.

Визнання недійсною підстави внесення запису щодо державної реєстрації прав є підставою для скасування такої державної реєстрації державним реєстратором.

Таким чином, скасування державної реєстрації є обов'язком органу державної реєстрації прав, який покладено на нього нормами законодавства України, та який виникає у відповідності до них.

Вимоги позивача до Департаменту реєстрації Харківської міської ради є фактично похідними від вимог про визнання недійсним правочину та визнання позивача іпотекодержателем.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що вказана вимога відновлює порушені права позивача.

За таких обставин, підлягають задоволенню вимоги позивача про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень про припинення іпотеки і обтяжень обтяжувача ПАТ «Златобанк» щодо квартири АДРЕСА_1, а саме записи № 2087855 та 2087839.

Колегія суддів врахувала доводи ТОВ «ТД «Агрохімхолдинг» та ОСОБА_9 викладені у відзиві та поясненнях про те, що власником спірної квартири є ОСОБА_9, що також підтверджується рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.11.2015 за цивільною справою № 638/17364/15-ц. Проте факт переходу права власності на квартиру АДРЕСА_1 не припиняє дію договору застави щодо вказаних об'єктів нерухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про заставу», вона зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи.

Пунктом 4.3.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів» № 1 від 24.11.2014 роз'яснено, що застава зберігає свою силу незалежно від того, чи знала особа, до якої перейшло майно або майнові права, що складають предмет застави, про існування права застави третіх осіб на таке майно. Якщо особі не було відомо про існування застави, дана обставина має значення для правовідносин між цією особою і заставодавцем. Зокрема, відповідно до приписів статті 659 ЦК України невиконання заставодавцем під час укладення договору купівлі-продажу обов'язку попередити покупця про існування права застави третіх осіб на товар, що продається, дає покупцеві право вимагати зменшення ціни або розірвання договору.

За таких обставин, в межах даного спору вирішується питання щодо права бути іпотекодержателем, отже ОСОБА_9 не позбавляється права власності за даним рішенням суду.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Обставини, викладені Публічним акціонерним товариством «Златобанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Златобанк» Славінського Валерія Івановича в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 22.09.2016 року у справі № 910/16770/15 прийнято з неповним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з порушенням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Златобанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Златобанк» Славінського Валерія Івановича підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Златобанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Златобанк» Славінського Валерія Івановича задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 22.09.2016 року у справі № 910/16770/15 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Златобанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Златобанк» Славінського Валерія Івановича задовольнити повністю.

4. Визнати недійсним укладений між Публічним акціонерним товариством «Златобанк» (01030, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 17/52, ) та Дочірнім підприємством «Укрінвестпроект» (01030, м. Київ, вул. Чапаєва, буд. 12-Б, літ. Б, ) Договір про внесення змін до Договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковтун О.Д. 25.05.2012 року під реєстр. № 504, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковтун О.Д. 07.11.2014 року за реєстр. № 844.

5. Визнати Публічне акціонерне товариство «Златобанк» (01030, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 17/52, ) іпотекодержателем з 25.05.2012 року нерухомого майна - що є предметом іпотеки згідно з Договором іпотеки, посвідченим 25.02.2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковтун О.Д. під реєстр. № 504, а саме квартири АДРЕСА_1.

6. Скасувати державну реєстрацію прав та їх обтяжень про припинення іпотеки і обтяжень обтяжувача Публічного акціонерного товариства «Златобанк» 01030, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 17/52, ) щодо квартири АДРЕСА_1:

- запис від 07.11.2014, 11:44:46 про припинення іпотеки номер 2087855 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 17037018 від 07.11.2014, 11:46:27;

- запис від 07.11.2014, 11:54:01 про припинення іпотеки номер 2087839 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 17037443 від 07.11.2014, 11:52:16.

7. Видачу відповідного наказу доручити Господарському суду міста Києва.

8. Матеріали справи № 910/16770/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

9. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді В.О. Зеленін

Л.Г. Смірнова

Повний текст рішення складено 16.06.2017 року.