РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2017Справа №910/8123/17

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Колоннейд "Україна"

до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія",

третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1

про стягнення 25 161,05 грн, Суддя Спичак О.М.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: не з'явився,

третя особа: не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Колоннейд "Україна" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" про стягнення 25 161,05 грн.

Ухвалою суду від 24.05.2017 порушено провадження у справі №910/8123/17, залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1, розгляд справи призначено на 06.06.2017.

В судовому засіданні 06.06.2017 третя особа надав пояснення по справі, оригінали документів для огляду в судовому засіданні, а також клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, яке судом розглянуто та задоволено.

Представники позивача та відповідача в судове засідання 06.06.2017 не з'явились, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Ухвалою суду від 06.06.2017 розгляд справи відкладено на 26.06.2017.

В судове засідання 26.06.2017 представники позивача, відповідача та третя особа не з'явились, причини неявки суду не повідомили, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Зважаючи на те, що неявка представників позивача, відповідача та третьої особи не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представників позивача, відповідача та третьої особи.

В судовому засіданні 26.06.2017 на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

30.11.2014 на вул. Набережній в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода (зіткнення) між транспортним засобом марки "Toyota Corolla", державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та транспортним засобом марки «Renault», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1

Під час зазначеної ДТП було пошкоджено автомобіль марки "Toyota Corolla", державний номер НОМЕР_1.

Згідно постанови Вишгородського районного суду Київської області від 24.12.2014 у справі №363/5265/14-п, дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм транспортного засобу марки «Renault», державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до договору страхування автотранспорту № CAS0019456 від 25.03.2014 з урахуванням додаткової угоди №1 від 01.05.2014, страховиком автомобіля марки "Toyota Corolla", державний номер НОМЕР_1 є Приватне акціонерне товариство з іноземними інвестиціями «Страхова Компанія К'Ю БІ І Україна», найменування якого було змінено на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Колоннейд Україна» (позивач).

Частиною 2 статті 8 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно з п. 1 ст. 354 Господарського кодексу України, за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній страхувальником у договорі страхування, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу №101-12-14 від 03.12.2014, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки "Toyota Corolla", державний номер НОМЕР_1 становить 270 909,78 грн.

В свою чергу, згідно додаткової угоди №1 від 01.05.2014 до договору страхування автотранспорту № CAS0019456 від 25.03.2014 задекларована вартість автомобіля марки "Toyota Corolla", державний номер НОМЕР_1 становить 211 161,05 грн.

Пунктом 5 договору страхування передбачений страховий ліміт за шкоду: менша сума з двох, ринкової вартості чи зазначеної декларованої вартості.

Згідно страхового акту № до договору страхування автотранспорту № CAS0019456 від 25.03.2014, складеного позивачем, зазначена вище ДТП визнана страховим випадком та визначено розмір страхового відшкодування - 25 161,05 грн (211 161,05 грн (задекларована вартість автомобіля марки "Toyota Corolla", державний номер НОМЕР_1) - 186 000,00 грн (вартість ліквідних складових).

Виплата позивачем страхового відшкодування за договором страхування автотранспорту № CAS0019456 від 25.03.2014 підтверджується платіжним дорученням №000034935 від 29.12.2014 на суму 25 161,05 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Зазначена правова норма також кореспондується зі статтею 993 Цивільного кодексу України.

В пункті 4 постанови пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 визначено, що джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об'єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояві їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля).

Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Як вбачається з матеріалів справи цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Renault», державний номер НОМЕР_2 на дату ДТП була застрахована у Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (відповідач), згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/3450215.

Статтею 29 Закону України «Про страхування» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

За змістом ч. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до частини 9.1 статті 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язковий ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Договором страхування на індивідуальних умовах можуть бути визначені ліміти, вищі, ніж зазначені у цьому Законі ліміти.

Відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про страхування» франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Частиною 12.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Як вбачається, з полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/3450215 ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 000,00 грн, франшиза - 0 грн.

Таким чином, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю в сумі 25 161,05 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 77, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна» (місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ) 25 161 (двадцять п'ять тисяч сто шістдесят одну) грн - страхового відшкодування, 1 600 (одну тисячу шістсот) грн 00 коп. - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

03.07.2017

Суддя О.М. Спичак