ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"27" червня 2017 р. Справа № 926/1754/17

За позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк, м. Київ

до підприємства споживчої кооперації Колос, м. Заставна Чернівецької області

про зобовязання включити кредиторські вимоги до проміжного ліквідаційного балансу

Суддя Ковальчук Т. І.

За участю представників:

Позивача ОСОБА_1, дов. № 8502-К-О від 30.12.2016 р.

Відповідача не зявився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про зобовязання включити до проміжного ліквідаційного балансу ПСК Колос кредиторські вимоги у розмірі 31789,47 грн. заборгованості за договором банківського обслуговування б/н від 17.03.2011 р., у тому числі 5689,61 грн. коштів кредиту, 13624,51 грн. процентів за користування кредитом, 1354,81 грн. комісії за користування кредитом та 11120,54 грн. пені.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в звязку з процедурою припинення ПСК Колос банк звернувся до ліквідаційної комісії відповідача із заявою з кредиторськими вимогами, які виникли з договору банківського обслуговування б/н від 17.03.2011 р., щодо повернення коштів кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісії і пені. Однак, вказав позивач у позові, відповіді за результатами розгляду кредиторських вимог від ліквідаційної комісії банк не отримав, тому просить зобовязати відповідача включити до проміжного ліквідаційного балансу ПСК Колос кредиторські вимоги у розмірі 31789,47 грн.

Провадження у справі порушено ухвалою господарського суду Чернівецької області від 23.05.2017 р., розгляд справи в судовому засіданні призначено на 13.06.2017 р. за участю представників сторін, позивача зобовязано надати додаткові докази і розрахунки, відповідача зобовязано надати відзив на позов та докази на його обґрунтування.

До початку судового засідання 13.06.2017 р. від позивача надійшли документи на виконання ухвали від 23.05.2017 р.

Ухвалою від 13.06.2017 р. розгляд справи в судовому засіданні відкладено на 27.06.2017 р. у звязку з неявкою представника відповідача і відсутністю відзиву на позов, позивача зобовязано надати розрахунок пені за кожним видом простроченого платежу протягом періоду нарахування неустойки відповідно до вимог ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України з урахуванням умов договору банківського обслуговування б/н від 17.03.2011 р.

У судовому засіданні 27.06.2017 р. представник позивача подав додаткові документи і розрахунки та заяву про виправлення помилки в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання 27.06.2017 р. не зявився без повідомлення причин неявки, надіслана на адресу ПСК Колос ухвала суду від 13.06.2017 р. повернулася без вручення з відміткою підприємства звязку, що підприємство ліквідоване, відзиву на позов не надійшло.

Відповідно до ст. 64 Господарського процесуального кодексу України суддя, прийнявши позовну заяву, не пізніше трьох днів з дня її надходження виносить і надсилає сторонам, прокурору, якщо він є заявником, ухвалу про порушення провадження у справі, в якій вказується про прийняття позовної заяви, призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, необхідні дії щодо підготовки справи до розгляду в засіданні. Ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Враховуючи, що ухвали про порушення провадження у справі від 23.05.2017 р. та про відкладення розгляду справи від 13.06.2017 р. надіслані відповідачеві на його адресу, зазначену в ЄДРПОУ (а.с. 98-102), відповідач ПСК Колос вважається таким, що належним чином повідомлений про місце, дату і час розгляду справи, тому неявка його представника в судове засідання і неподання відзиву на позов не перешкоджають вирішенню спору.

У відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Представник позивача в судовому засіданні 27.06.2017 р. просив задовольнити позов, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини і доводи, пояснив, що в позовній заяві допущено технічну помилку в розмірі ліміту кредиту: замість 8000 грн. вказано 6000 грн., просив врахувати цю помилку.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд встановив наступне.

17.03.2011 р. підприємство споживчої кооперації Колос підписало заяву про відкриття поточного рахунку та картку зі зразками підпису і відбитка печатки (а.с. 47).

Відповідно до цієї заяви ПСК Колос приєдналося до Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ ПриватБанк, ОСОБА_1, що розміщені в мережі Інтернет, на сайті http://privatbank.ua, які разом із заявою від 17.03.2011 р. складають Договір банківського обслуговування № б/н від 03.03.2011 р. (далі Договір), та прийняло на себе зобовязання виконувати умови цього Договору. Судом установлено, що Умови та правила надання банківських послуг, до яких приєднався відповідач, затверджені наказом ПАТ КБ ПриватБанк № СП-2011-85 від 28.01.2011 р. (а.с. 48-68).

Відповідно до заяви про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підпису і відбитка печатки ПСК Колос та Договору відповідачеві було відкрито поточний рахунок 2448 та встановлено кредитний ліміт у розмірі 8000,00 грн., про що відповідача повідомлено в електронному вигляді через встановлені засоби електронного звязку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших) системи інтернет банкінгу Приват24, що визначено і врегульовано Умовами та правилами надання банківських послуг (далі Умови, а.с. 75). Згідно з пунктами 3.18.1.1, 3.18.1.3 Умов кредит на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів Клієнта та здійснення поточних платежів у межах кредиту в обмін на зобовязання Клієнта з повернення кредиту, сплати відсотків та винагороди.

Пунктом 3.18.1.16 Умов передбачено, що при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до Умов та правил надання банківських послуг (або у формі Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт банк, або у формі обміну паперовій або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований Банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом першого підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Зазначене не суперечить положенням ст. 3 Закону України Про електронний цифровий підпис, ст. 634 (договір приєднання) та ч. 2 ст. 639 Цивільного кодексу України, в якій зазначено, що якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно з пунктом 3.18.1.5 Умов кредитний ліміт це сума грошових коштів, у межах яких Банк здійснює оплату розрахункових документів Клієнта понад залишок грошових коштів на його поточному рахунку.

Умовами встановлено наступні правила розрахунку Клієнта з Банком та обовязки і права сторін Договору :

- кредит надається в обмін на зобовязання Клієнта з повернення кредиту, сплаті відсотків і винагороди (п. 3.18.1.3);

- проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту проводиться Банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до Умов та правил надання банківських послуг та при належному виконанні Клієнтом своїх зобовязань може бути продовжене (п. 3.18.1.8);

- періодом безперервного користування кредитом є період часу, протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку. Початком періоду безперервного користування кредитом вважається перший день, починаючи з якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня. Зменшення або збільшення заборгованості за кредитом в цей період не впливають на зміну дати закінчення періоду безперервного користування кредитом. Датою закінчення періоду безперервного користування кредитом вважається день, по закінченні якого на поточному рахунку зафіксовано нульове дебетове сальдо. Період безперервного користування кредитним лімітом на поточному рахунку - не більше 35 днів (п. 3.18.1.11);

- для розрахунку відсотків за користування кредитним лімітом встановлюється диференційована процентна ставка (п. 3.18.1.12);

- Клієнт зобовязується сплатити відсотки за весь час користування кредитом (п. 3.18.2.2.2) та повернути кредит у строки, встановлені Умовами, зокрема по закінченні строку дії договору (п. 3.18.2.2.5), сплатити Банку винагороду, яка також в тексті наказу банку іменується комісією (а.с. 49, п. 3.18.2.2.7). Винагорода за використання ліміту встановлена в розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць (п. 3.18.4.4);

- для пільгового користування лімітом (розрахунок відсотків здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості) Клієнт повинен:

у разі, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця, то обнулення повинно проводитися по кінцю дня в будь-який з днів по 25-е число поточного місяця,

у разі, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 21-го до кінцевого числа поточного місяця, то обнулення повинно проводитися по кінцю дня в будь-який з днів по 25-е число наступного місяця,

якщо дебетове сальдо не було обнулене згідно умов описаних вище, то з 26 числа на залишок заборгованості починають нараховуватися відсотки за користування кредитом за ставкою 24%, а з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулення 48% річних (пункт 3.18.4.1-3.18.4.1.3);

- за взаємною згодою сторін установлено, що процентна ставка за користування кредитом може бути підвищена Банком за певних визначених умов, при цьому збільшена процентна ставка починає діяти після того, як Банк повідомить клієнта про настання відповідної події, а Клієнт не погасить наявну перед Банком заборгованість в порядку і строки, передбачені Умовами (п. 3.18.2.3.1). Про підвищення ставки за користування кредитним лімітом позивач повідомив відповідача 05.06.2014 р. шляхом надіслання повідомлення через систему інтернет банкінгу Приват-24 (а.с. 76);

- Банк має право списувати грошові кошти з поточних рахунків Клієнта при настанні термінів будь-якого з платежів, в межах, що підлягають сплаті Банку сум (п. 3.18.2.3.6);

- при порушенні будь-якого зобовязання зі сплати відсотків, термінів повернення кредиту, винагороди Клієнт виплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченного платежу за кожний день прострочення платежу; нарахування неустойки здійснюється протягом трьох років з дня, коли відповідне зобовязання мало бути виконане Клієнтом; терміни позовної давності щодо вимоги про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів, встановлюються сторонами протягом 5 років (пункти 3.18.5.1, 3.18.5.4, 3.18.5.7).

Як видно з доданих до позовної заяви документів, на виконання умов Договору позивач відкрив відповідачеві поточний рахунок № 2448 у національній валюті та надав йому кредитний ліміт на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів у розмірі 8000,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку відповідача № 2448 за період з 17.03.2011 р. по 28.03.2017 р. та повідомленням про встановлення кредитного ліміту від 17.03.2011 р. (а.с. 17-34, 75).

Позивач стверджує і доводить це згаданою випискою по рахунку і розрахунком заборгованості (а.с. 69-74), що відповідач порушив взяті на себе за Договором зобовязання, не повернув кредит, не сплатив у повному розмірі відсотки за користування кредитом і винагороду (комісію), у звязку з чим станом на 28.03.2017 р. заборгованість відповідача становила:

- 5689,61 грн. - заборгованість за кредитом, починаючи з 20.09.2012 р.;

- 13624,51 грн. - заборгованість за відсотками (процентами) за користування кредитом за період з 27.08.2012 р. по 28.03.2017 р.;

- 1354,81 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом за період з 01.09.2012 р. по 28.03.2017 р.

Розрахунок відсотків позивачем проведений за ставкою 24% річних з 27.08.2012 р. по 26.11.2012 р., а з 27.11.2012 р. у звязку із простроченням нараховано по подвійній ставці 48% річних по 30.06.2014 р. включно, з 01.07.2014 року нарахування відсотків проводилось за ставкою 56% річних згідно з повідомленням ПАТ КБ Приватбанк від 04.06.2014 р. про встановлення ставки по простроченому кредиту 56% річних, як це передбачено п. 3.18.2.3.1 Умов і про що 24.06.2014 р. повідомлено відповідача через систему інтернет банкінгу Приват24 (а.с. 76, 94).

Так, згідно з пунктом 3.18.2.3.1 Умов сторони в порядку ч. 1 ст. 212 Цивільного кодексу прийшли до взаємної згоди про те, що процентна ставка за користування кредитом може бути підвищена Банком, у разі якщо збільшиться облікова ставка НБУ на 1 або більше пунктів, та/або курс гривні до іноземної валюти 1 групи класифікатора іноземних валют збільшиться на 5 або більше відсотків, та/або вартість ресурсів на міжбанківському грошовому ринку збільшиться на 5 або більше відсотків. Сторони погодилися, що збільшена відсоткова ставка починає діяти після того, як Банк повідомить Клієнта про настання подій, закріплених у даному пункті, а Клієнт не погасить наявну перед банком заборгованість в порядку і строки, передбачені Умовами та Правилами надання банківських послуг. ОСОБА_1 повідомляє клієнта про настання подій, закріплених цим пунктом, на свій вибір або в письмовій формі, або за допомогою встановлених засобів електронного звязку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, ems-повідомлення або інших).

Позивачем надано виписку із системи Приват-24 від 24.06.2014 року по клієнту ПСК Колос, якою відповідача повідомлено, що у звязку із різкою зміною вартості ресурсів на міжбанківському грошовому ринку з 01.07.2014 року збільшиться відсоткова ставка при неповерненні кредиту до 36% річних та ставка при прострочці більше 90 днів до 56% річних (а.с. 76). У свою чергу відповідач не погасив наявну перед банком заборгованість на вказану дату (5689,61 грн. кредиту, 4765,15 грн. процентів та 1252,39 грн. комісії станом на 01.07.2014 р. згідно розрахунку, а.с. 74), отже, умова щодо збільшення відсоткової ставки при прострочці більше 90 днів до 56% річних набрала чинності.

Відповідно до викладеного позивачем правомірно нараховано відсотки за користування кредитом, виходячи зі ставки 24% річних за період з 27.08.2012 р. по 26.11.2012 р., 48% річних за період з 27.11.2012 р. по 30.06.2014 р. та 56% річних за період з 01.07.2014 р. по 28.03.2017 р. на загальну суму 13624,51 грн. згідно з відомостями про рух коштів на рахунку відповідача, відображеними у виписці (а.с. 17-34, 69-74, 77-85).

За прострочення повернення кредиту і сплати відсотків та комісії позивач згідно з п. 3.18.5.1 Умов нарахував відповідачеві пеню в розмірі 11120,54 грн. за період з 05.09.2012 р. по 28.03.2017 р., однак не врахував, що відповідно до п. 3.18.5.4 цих Умов нарахування пені здійснюється протягом 3-х років з дня, коли відповідне зобовязання мало бути виконане клієнтом.

Відповідно до розрахунку, виконаного позивачем на вимогу ухвали суду від 13.06.2017 р. для виконання вимог ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, пеня за три роки з 05.09.2012 р. по 05.09.2015 р. за несвоєчасну сплату коштів кредиту, процентів та винагороди складає 5956,96 грн. і в такому розмірі є обґрунтованою (а.с. 95).

Будь-яких доводів на спростування суми заборгованості чи доказів її повного або часткового погашення від відповідача не надійшло.

За приписами статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобовязується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу (ст. 1069 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 1069 Цивільного кодексу України права та обовязки сторін, повязані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України (параграф 2 глави 71 ЦК) встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, які регулюють відносини позики (ст.ст. 1046-1052 Цивільного кодексу).

Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості, а ч. 1 ст. 1048 ЦК встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено обовязок позичальника повернути позику в строк та в порядку, що встановлені договором.

Судовим розглядом справи встановлено невиконання відповідачем своїх зобовязань по поверненню коштів кредиту, своєчасній сплаті процентів і комісії за користування кредитом згідно з договором банківського обслуговування № б/н від 17.03.2011 р. на загальну суму 20668,93 грн. (у тому числі 5689,61 грн. боргу за кредитом, 13624,51 грн. процентів за користування кредитом, 1354,81 грн. комісії за користування кредитом) та наявність у позивача правових підстав вимагати від відповідача погашення всієї суми боргу і сплати пені в розмірі 5956,96 грн.

Як видно з вміщених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей, ПСК Колос з 24.07.2012 р. перебуває в стані припинення, строк для заявлення кредиторами вимог визначений до 28.09.2012 р., головою комісії з припинення підприємства є ОСОБА_2 (а.с. 98-102).

30.03.2017 р. ПАТ КБ Приватбанк надіслав голові комісії з припинення ПСК Колос ОСОБА_2 заяву з кредиторськими вимогами до боржника, в якій просив визнати і включити до проміжного ліквідаційного балансу ПСК Колос кредиторські вимоги банку в розмірі 31789,47 грн. згідно з договором банківського обслуговування від 17.03.2011 р., у тому числі 5689,61 грн. боргу за кредитом, 13624,51 грн. заборгованості за відсотками та 1354,81 грн. комісії, а також 11120,54 грн. пені.

Дану заяву ПСК Колос отримало 04.04.2017 р. (а.с. 37-39), однак, за поясненнями представника позивача, відповіді на неї до банку не надіслало.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Згідно з ч. 1 ст. 110 ЦК України юридична особа ліквідується, зокрема, за рішенням її учасника або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами.

У ст. 105 ЦК України вказано, що учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобовязані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію. Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється (ч. 3 ст. 105 ЦК України).

У частинах 4, 5, 6 ст. 105 ЦК України встановлено, що до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня опублікування повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Отже, законодавством передбачено, що у разі прийняття рішення про припинення в обовязковому порядку здійснюється публікація відповідного повідомлення у якому встановлюється строк на заявлення кредиторами своїх вимог. При цьому, цей строк становить від двох до шести місяців з дня такого опублікування. Позивач не був позбавлений можливості бути обізнаним стосовно відомостей про перебування відповідача в стані припинення з 24.07.2012 р., інформації щодо публікації оголошення про припинення відповідача та встановлення іншого строку для предявлення вимог кредиторів матеріали справи не містять, а тому, враховуючи наведені вище норми законодавства, граничний строк подачі заяв кредиторів відповідача сплинув 28.09.2012 р.

За приписами ч. 6 ст. 105 ЦК України кожна окрема вимога кредитора розглядається комісією з припинення, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора. Таким чином, вимоги кредиторів не повинні залишатися ліквідаційною комісією без розгляду.

Відповідно до ч.ч. 3-5 ст. 112 ЦК України у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову, звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Вимоги кредитора, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх предявлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно.

Враховуючи те, що заборгованість ПСК Колос за договором банківського обслуговування від 17.03.2011 р. у розмірі 26625,89 грн., у тому числі 5689,61 грн. боргу за кредитом, 13624,51 грн. процентів за користування кредитом, 1354,81 грн. комісії за користування кредитом, 5956,96 грн. пені підтверджена матеріалами справи, відповідач перебуває в стані припинення і ухилився від розгляду кредиторських вимог банку, а Цивільний кодекс не містить норм, які визнають припиненими зобовязання особи, яка припиняється, в звязку з пропуском кредитором строку для заявлення цих вимог, суд доходить висновку, що позов є обгрунтованим і підлягає частковому задоволенню з урахуванням зменшення розміру нарахованої відповідачеві пені.

При цьому, суд зазначає, що позивачем обрано правильний спосіб захисту порушеного права, оскільки відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обовязку в натурі, а обовязок розглянути і включити визнані вимоги кредиторів до проміжного балансу юридичної особи, яка припиняється, передбачено ч. 1 ст. 111 ЦК, в якій унормовано, що ліквідаційна комісія після закінчення строку для предявлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, який містить відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік предявлених кредиторами вимог, а також про результати їх розгляду.

Враховуючи, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, суд вважає, що судовий збір належить покласти на відповідача в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 12, 49, 82, 84, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Зобовязати підприємство споживчої кооперації Колос в особі голови комісії з припинення (59400, Чернівецька область, Заставнівський район, м. Заставна, вул. Незалежності, буд. 91, ) включити до проміжного ліквідаційного балансу ПСК Колос грошові вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) в сумі 26625,89 грн. заборгованості за договором банківського обслуговування б/н від 17.03.2011 року, з яких 5689,61 грн. боргу за кредитом, 13624,51 грн. процентів за користування кредитом, 1354,81 грн. комісії за користування кредитом, 5956,96 грн. пені.

3. У решті вимог у позові відмовити.

4. Стягнути з підприємства споживчої кооперації Колос (59400, Чернівецька область, Заставнівський район, м. Заставна, вул. Незалежності, буд. 91, ) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) судовий збір у сумі 1600,00 грн.

З набранням судовим рішенням законної сили видати наказ.

У судовому засіданні 27.06.2017 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст підписано 27 червня 2017 року.

Суддя Т.І. Ковальчук