КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" червня 2017 р. Справа№ 910/10209/13
Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: Тарасенко К.В.
суддів: Суліма В.В.
Іоннікової І.А.
За участі представників:
від прокуратури: Толстореброва О.О. прокурор;
Козлов А.І. прокурор
від позивача-1: Скляров Д.М. представник;
Северин Р.І. представник
від відповідача: Івашін Є.В. представник
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Стокмастер» на рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2013 року у справі № 910/10209/13 (суддя Трофименко Т.Ю.)

за позовом Заступника Дарницького прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави в особі:
1. Головного управління Національної гвардії України
2. Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стокмастер»
про витребування майна

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.09.2013 року по справі № 910/10209/13 позовні вимоги задоволено повністю.
Витребувано майно із чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Стокмастер» майновий комплекс за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 67, до складу якого входять: будівля № 59 - штаб їдальня (літера Т) площею 514,10 кв. м., будівля № 62 - казарма (літера Р) площею 589,20 кв. м., будівля № 63 - казарма (літера С) площею 983, 70 кв. м., будівля № 73 - туалет (літера Ф) площею 59, 40 кв. м., будівля № 96 - клуб (літера П) площею 478, 40 кв. м., будівля № 97 - сховище для техніки, склад (літера X) площею 245, 00 кв. м., будівля № 105 - контрольно-пропускний пункт (літера О) площею 51, 30 кв. м., будівля № 106 - пункт технічного обслуговування, лазня (літера Ц) площею 552, 40 кв. м., будівлі №№ 117, 119 - гараж, свинарник (літера Ш) площею 370, 90 кв. м., будівля № 118 - склад (літера Ч) площею 95, 10 кв. м., будівля № 6 - насосна станція водопостачання (літера В) площею 37, 10 кв. м. до державної власності в особі Головного управління внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України у повне господарське відання Військової частини 3030 внутрішніх військ МВС України.
Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стокмастер» до Державного бюджету України судовий збір в розмірі 1147 грн. 00 коп.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.09.2014 здійснено заміну Головного управління внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України на його правонаступника Головне управління Національної гвардії України.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, ТОВ «Стокмастер» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2013 року по справі № 910/10209/13 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню, оскільки воно не відповідає дійсним обставинам справи та є таким, що було винесено з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріально і процесуального права.
Представник Головне управління Національної гвардії України 07.12.2016 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду надав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечував проти доводів апеляційної скарги відповідача, просив залишити її без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.
Представник Військової прокуратури центрального регіону України 07.12.2016 надав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечував проти доводів апеляційної скарги відповідача, просив залишити її без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.
07.12.2016 представником відповідача подано клопотання, в якому зазначено, що ним в апеляційній скарзі допущено описку в прохальній частині, а саме неправильно зазначено вимоги про розподіл судових витрат.
17.01.2017 представником позивача-1 подано письмові пояснення щодо безпідставності заявленої апеляційної скарги.
18.01.2017 подано письмові пояснення представником в.ч. 3030 Національної гвардії України, в яких зазначено, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
06.02.2017 від Головного управління Національної гвардії України надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу.
22.03.2017 представником відповідача подано письмові пояснення щодо обставин справи, з урахуванням пояснень, що були надані іншими учасниками процесу.
24.03.2017 від Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України надійшла заява про заміну сторони її правонаступником. Заява мотивована тим, що у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну гвардію України» та реорганізацією внутрішніх військ МВС, на підставі наказу МВС України № 445 від 08.05.2014, з урахуванням змін внесених Наказом № 764 від 01.080.2014, Військову частину 3030 внутрішніх військ МВС України припинено шляхом перетворення у Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України. На підтвердження вказаних фактів, також було надано копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.
Розгляд справи неодноразово відкладався.
Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 26.04.2017 у зв`язку з перебування суддів Разіної Т.І. та Чорної Л.В., які не є головуючими суддями (суддею-доповідачем), у відпустці, на підставі розпорядження № 09-53/1706/17 від 26.04.2017 для розгляду справи № 5002-5/3242-2011 визначено колегію суддів у складі головуючого судді: Тарасенко К.В., суддів: Іоннікової І.А., Суліма В.В.
Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.04.2017 апеляційну скаргу прийнято до провадження колегією суддів у складі головуючого судді: Тарасенко К.В., суддів: Іоннікової І.А., Суліма В.В. та призначено до розгляду на 07.06.2017.
Представники сторін та прокуратури у судове засідання з`явились та надали пояснення по суті спору.
Розглянувши заяву Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про заміну сторони її правонаступником, колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 25 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб`єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу.
З матеріалів справи вбачається, що після прийняття рішення судом першої інстанції, Військову частину 3030 внутрішніх військ МВС України припинено шляхом перетворення у Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України, при цьому ідентифікаційний код юридичної особи не змінився.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що заява представника Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про заміну позивача Військову частину НОМЕР_1 внутрішніх військ МВС України на Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Дослідивши доводи апеляційної скарги, відзивів та письмових пояснень, заслухавши пояснення представників сторін та прокуратури, перевіривши матеріали справи, наявні в ній докази та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.
07.07.2004 Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було посвідчено (видано свідоцтво про право власності серія НОМЕР_2 , копія додається), що майновий комплекс площею 3976,60 кв. м., який розташований в м. Києві за адресою: вул. Бориспільська, 67 належить державі та враховується на балансі військової частини 3030 внутрішніх військ МВС України. При цьому визначено, що до складу комплексу входять: будівля № 59 - штаб їдальня (літера Т) площею 514,10 кв. м., будівля № 62 - казарма (літера Р) площею 589,20 кв. м., будівля № 63 - казарма (літера С) площею 983, 70 кв. м., будівля № 73 - туалет (літера Ф) площею 59, 40 кв. м., будівля № 96 - клуб (літера П) площею 478, 40 кв. м., будівля № 97 - сховище для техніки, склад (літера X) площею 245, 00 кв. м., будівля № 105 - контрольно-пропускний пункт (літера О) площею 51, 30 кв. м., будівля № 106 - пункт технічного обслуговування, лазня (літера Ц) площею 552, 40 кв. м., будівлі №№ 117, 119 - гараж, свинарник (літера Ш) площею 370, 90 кв. м., будівля № 118 - склад (літера Ч) площею 95, 10 кв. м., будівля № 6 - насосна станція водопостачання (літера В) площею 37, 10 кв. м. (далі - Майновий комплекс).
09.07.2004 Комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» (далі - БТІ) на згаданому свідоцтві було здійснено реєстраційний напис на правовстановлюючому документі про те, що в БТІ зареєстровано право державної власності за державою Україна на Майновий комплекс, який враховується на балансі військової частини 3030 внутрішніх військ МВС України.
06.07.2004 між Головним управлінням внутрішніх військ МВС України (комітент) і Державним підприємством МВС України «Спецсервіс» (комісіонер) було укладено договір № 3/21/1-59Д про порядок реалізації нерухомого військового майна (договір комісії), відповідно до якого комітент доручає, а комісіонер бере на себе зобов`язання за комісійну винагороду вчинити в інтересах комітента і за рахунок останнього від свого імені угоду з третьою особою на реалізацію нерухомого військового майна, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 67, військові містечка № 181/2 та № 181/1.
05.10.2004р. Головне управління внутрішніх військ МВС України та Державне підприємство МВС України «Спецсервіс» уклали додаткову угоду № 1 про зміни і доповнення до договору № 317/2-№3/21/1-59Д від 06.07.2004р., відповідно до якої домовились викласти п. 3.1.5. договору у наступній редакції: «Протягом 180 календарних днів з моменту підписання договору укласти на користь комітента угоду з третіми особами на реалізацію майна, з проведенням повних взаєморозрахунків з комітентом».
29.12.2004р. між Державним підприємством МВС України «Спецсервіс» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ідеальна Лінія» (покупець) було укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого продавець на підставі Розпорядження Кабінету Міністрів України про затвердження переліку нерухомого військового майна внутрішніх військ МВС України, яке пропонується до відчуження від 12.04.2002р. № 214-р та на підставі договору про порядок реалізації нерухомого військового майна (Договір комісії) від 04.06.2004р. № 317/2 з додатковою угодою № 1 до договору від 05.10.2004р. з Головним управлінням Внутрішніх Військ МВС України, продав майновий комплекс військових містечок № 181/1 та № 181/2, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, № 67, а покупець купив та зобов`язався вплатити за вказане майно ціну продажу та прийняти по акту приймання-передачі і виконати умови передбачені договором.
11.04.2005р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ідеальна Лінія» (продавець) і Товариством з обмеженою відповідальністю «Стокмастер» (покупець) було укладено договір купівлі-продажу за умовами якого продавець зобов`язався передати майновий комплекс у власність покупця, а покупець зобов`язався сплатити за нього грошову суму зазначену у договорі.
Відповідно до умов договору, майновий комплекс загальною площею 3976,60 кв.м. складається з будівель та споруд, а саме: будівля № 59 - штаб їдальня (літера Т) площею 514,10 кв. м., будівля № 62 - казарма (літера Р) площею 589,20 кв. м., будівля № 63 - казарма (літера С) площею 983, 70 кв. м., будівля № 73 - туалет (літера Ф) площею 59, 40 кв. м., будівля № 96 - клуб (літера П) площею 478, 40 кв. м., будівля № 97 - сховище для техніки, склад (літера X) площею 245, 00 кв. м., будівля № 105 - контрольно-пропускний пункт (літера О) площею 51, 30 кв. м., будівля № 106 - пункт технічного обслуговування, лазня (літера Ц) площею 552, 40 кв. м., будівлі №№ 117, 119 - гараж, свинарник (літера Ш) площею 370, 90 кв. м., будівля № 118 - склад (літера Ч) площею 95, 10 кв. м., будівля № 6 - насосна станція водопостачання (літера В) площею 37, 10 кв. м.
Рішенням Господарського суду м. Києва від 18.07.2007 у справі № 6/533 за позовом Військового прокурора Дарницького гарнізону в інтересах держави в особі 1) Міністерства внутрішніх справ України 2) Головного управління внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України до Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Спецсервіс», визнано договір про порядок реалізації нерухомого військового майна № 3/21/1-59Д від 06.07.2004, укладений між Головним управлінням внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України та державним підприємством МВС України «Спецсервіс», недійсним з моменту укладення.
Рішенням Господарського суду м. Києва від 18.12.2012 у справі № 50/214 за позовом військового прокурора Дарницького гарнізону в інтересах держави в особі: 1) Міністерства внутрішніх справ України; 2) Головного управління внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України до 1) Державного підприємства МВС України «Спецсервіс»; 2) товариства з обмеженою відповідальністю`Ідеальна Лінія» , третя особа-1 військова частина НОМЕР_1 , третя особа-2 товариство з обмеженою відповідальністю «Стокмастер» про визнання недійсним договору купівлі продажу майнового комплексу від 29.12.2004, визнано недійсним з моменту укладання Договір купівлі - продажу майнового комплексу військових містечок № 181/1 та 181/2 по вул. Бориспільській, 67 у м. Києві від 29.12.2004, укладений між Державним підприємством МВС України «Спецсервіс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ідеальна Лінія».
Постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.02.2013 рішення Господарського суду м. Києва викладено в новій редакції, при цьому рішення щодо визнання договору купівлі-продажу Майнового комплексу від 29.12.2004 між Державним підприємством МВС України «Спецсервіс» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Ідеальна Лінія» залишено без змін.
Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 236 Цивільного кодексу України правочин визнаний судом недійсним є недійсним з моменту його вчинення.
Згідно ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
Згідно ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частина 1 ст. 321 Цивільного кодексу України визначає непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно вимог ст. 346 Цивільного кодексу України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Стаття 386 Цивільного кодексу України визначає засади захисту права власності. Так, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою по вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Згідно вимог ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Зазначений засіб захисту права власності застосовується в тому випадку, коли власник фактично позбавлений можливості володіти й користуватися належною йому річчю, тобто коли річ незаконно вибуває з його володіння.
Вищий Господарський суд України в рекомендаціях від 27.06.2007 (п. 27.3) виходить з того, що права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захисту шляхом задоволення позову про визнання недійсною угоди, в якій така особа не є стороною. Захист прав такої особи можливий шляхом подання віндикаційного позову.
Аналогічна позиція викладена в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про практику розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними». Реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 Цивільного кодексу) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв`язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред`явлена тільки стороні недійсного правочину.
Норма частини першої статті 216 Цивільного кодексу не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину.
У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 Цивільного кодексу.
Рішеннями Господарського суду м. Києва від 18.07.2007 у справі № 6/533 та від 10.03.2010 у справі № 50/214 і було визначено, що Майновий комплекс вибув з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом, а правочини на підставі яких Майновий комплекс вибув із державної власності визнані недійсними з моменту укладення.
Наведеними обставинами підтверджується, що Майновий комплекс вибув із державної власності на підставі недійсних договорів, що підтверджується рішеннями Господарського суду м. Києва від 18.07.2007 у справі № 6/533 та від 18.12.2012 у справі № 50/214, подальший продаж Майнового комплексу Відповідачу є безпідставним, у зв`язку із чим спірний Майновий комплекс правомірно витребуваний у відповідача судом першої інстанції.
За таких обставин, вимоги Заступника Дарницького прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави в особі Головного управління внутрішніх військ МВС України (правонаступником якого є Головне управління Національної гвардії України) та Військової частини 3030 внутрішніх військ МВС України правонаступником якої є (Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України) про повернення майна, а саме: майновий комплекс за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 67, до складу якого входять: будівля № 59 - штаб їдальня (літера Т) площею 514,10 кв. м., будівля № 62 - казарма (літера Р) площею 589,20 кв. м., будівля № 63 - казарма (літера С) площею 983, 70 кв. м., будівля № 73 - туалет (літера Ф) площею 59, 40 кв. м., будівля № 96 - клуб (літера П) площею 478, 40 кв. м., будівля № 97 - сховище для техніки, склад (літера X) площею 245, 00 кв. м., будівля № 105 - контрольно-пропускний пункт (літера О) площею 51, ЗО кв. м., будівля № 106 - пункт технічного обслуговування, лазня (літера Ц) площею 552, 40 кв. м., будівлі №№ 117, 119 - гараж, свинарник (літера Ш) площею 370, 90 кв. м., будівля № 118 - склад (літера Ч) площею 95, 10 кв. м., будівля № 6 - насосна станція водопостачання (літера В) площею 37, 10 кв. м. до державної власності в особі Головного управління внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України у повне господарське відання Військової частини 3030 внутрішніх військ МВС України є обґрунтованим та таким, що правомірно задоволені судом першої інстанції.
Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймається колегією суддів до уваги, оскільки не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції по даній справі обґрунтованим та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається, апеляційна скарга відповідача є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву представника Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про заміну сторони її правонаступником задовольнити.
2. Здійснити заміну позивача-2, Військову частину 3030 внутрішніх військ МВС України, її правонаступником Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).
3. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Стокмастер» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2013 року по справі № 910/10209/13 залишити без змін.
4 Матеріали справи № 910/10209/13 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді В.В. Сулім

І.А. Іоннікова