ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"27" червня 2017 р. Справа № 902/468/17

Господарський суд Вінницької області у складі судді Колбасова Ф.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Селищанське", (23316, Вінницька область, Тиврівський район, с. Селище, вул. Шевченка, 135В)

до: Селищенської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, (23316, Вінницька область, Тиврівський район, с. Селище, вул. Жовтнева, 6)

та до: державного реєстратора Тиврівської районної державної адміністрації Вінницької області (23300, Вінницька область, смт. Тиврів, вул. Леніна, 32)

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: ОСОБА_1 (23310, Вінницька область, Тиврівський район, м. Гнівань, пров. Побужський, 7)

про визнання недійсним договору оренди землі та скасування рішення про державну реєстрацію речового права,

за участю секретаря судового засідання Вознюк К.В.,

представники сторін:

позивача: ОСОБА_2 - довіреність № 9 від 30.05.2017р.;

відповідача 1 (Селищенської сільської ради Тиврівського району Вінницької області): ОСОБА_3 - голова сільської ради;

відповідача 2: ОСОБА_4 - державний реєстратор;

третьої особи: не з'явився

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Селищанське" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Селищенської сільської ради Тиврівського району Вінницької області та Державного реєстратора Тиврівської районної державної адміністрації Вінницької області про визнання недійсним договору оренди б/н від 03.04.2017р. земельної ділянки, розташованої на території Селищанської сільської ради за межами с. Селище Тиврівського району Вінницької області, площею 2,9657 га, з кадастровим номером :01:006:0251, призначену для ведення сільськогосподарського виробництва, укладеного між ОСОБА_1 та Селищенською сільською радою Тиврівського району Вінницької області, а також про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 34666154 від 07.04.2017р., прийнятого державним реєстратором Тиврівської районної державної адміністрації Вінницької області ОСОБА_4.

Ухвалою суду від 19.05.2017р. за вказаним позовом порушено провадження у справі № 902/468/17 та призначено до розгляду в судовому засіданні на 27.06.2017р.

Одночасно даною ухвалою відповідно до ст. 27 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів фізичну особу ОСОБА_1.

В судове засідання 27.06.2017р. прибули представники позивача та відповідачів. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - фізична особа ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, шляхом направлення на його адресу рекомендованого відправлення з ухвалою суду з повідомленням про вручення.

В судовому засіданні 27.06.2017р. представником позивача подано клопотання про припинення провадження у справі №902/468/17 на підставі п. 1 ст. 80 ГПК України в зв'язку з тим, що предмет спору стосується прав і обов'язків фізичної особи ОСОБА_1, оскільки він є стороною оспорюваного договору оренди земельної ділянки.

Розглядом матеріалів справи встановлено, що оспорюваний позивачем договір оренди б/н від 03.04.2017р. земельної ділянки, розташованої на території Селищенської сільської ради за межами с. Селище Тиврівського району Вінницької області, площею 2,9657 га, з кадастровим номером :01:006:0251, призначеної для ведення сільськогосподарського виробництва, був укладений між відповідачем - Селищенською сільською радою Тиврівського району Вінницької області та третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - фізичною особою - громадянином ОСОБА_1.

Згідно ч. 1 ст. 24 ГПК України господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача. Відповідно до п. 4 інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про деякі питання, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів України" № 01-08/369 від 29.06.2010р. зазначено, що залучення у разі необхідності підприємства, організації чи громадянина, що виступав у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, відповідачем у тій же справі здійснюється на загальних підставах та в порядку, визначених статтею 24 ГПК України. У такому разі відповідне підприємство, організація чи громадянин втрачає статус третьої особи у даній справі, при цьому прийняття якогось окремого судового рішення з приводу виключення його з числа третіх осіб не вимагається.

Також пунктом 8 інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2007 р." зазначено, що відповідно до ст. 24 ГПК України господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача. Згода позивача чи інших учасників процесу на таке залучення, здійснене за ініціативою господарського суду, не потрібна, а тому й за відсутності такої згоди господарський суд вправі продовжити розгляд справи по суті.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про необхідність виключення фізичної особи - громадянина ОСОБА_1 зі складу третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів у справі №902/468/17 та залучення фізичної особи - громадянина ОСОБА_1 в якості іншого відповідача (відповідача - 3) у справі № 902/468/17.

Відтак відповідачем 3 у справі № 902/468/17 слід вважати фізичну особу - громадянина ОСОБА_1.

Враховуючи, що числа відповідачів у даній справі входить фізична особа - громадянин ОСОБА_1, даний спір розгляду в господарських судах України не підлягає з огляду на наступне.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що система судів загальної юрисдикції в Україні будується за принципами територіальності і спеціалізації.

Згідно зі статтею 18 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ Постанова Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. № 7 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2) (далі - Постанова) за загальним правилом розмежування компетенції судів з розгляду земельних та повязаних із земельними відносинами майнових спорів відбувається залежно від субєктного складу їх учасників. Ті земельні та повязані із земельними відносинами майнові спори, сторонами в яких є юридичні особи, а також громадяни, що здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статус субєкта підприємницької діяльності, розглядаються господарськими судами, а всі інші в порядку цивільного судочинства, крім спорів, зокрема, щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень при реалізації ними управлінських функцій у сфері земельних правовідносин, вирішення яких згідно з пунктами 1, 3 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства віднесено до компетенції адміністративних судів.

Земельні спори громадян з органами державної влади та органами місцевого самоврядування з питань надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства у випадках, передбачених законодавством, а також спори з майнових питань, повязаних із земельними відносинами, за участю громадян, що є членами фермерського господарства, їхніх спадкоємців тощо розглядаються за правилами цивільного судочинства (п. 3 Постанови) .

Крім того, п. 1.1 Постанови Пленуму "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" № 6 від 17.05.2011 р. (із змінами і доповненнями) передбачено, що питання про те, чи підвідомча господарському суду справа у спорі, що виник із земельних правовідносин, повинно вирішуватись залежно від того, який характер мають спірні правовідносини, тобто чи є вони приватноправовими чи публічно-правовими, та чи відповідає склад сторін у справі статті 1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК).

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України, правом на звернення до господарського суду користуються підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності.

Стаття 21 Господарського процесуального кодексу України визначає, що сторонами в судовому процесі - позивачем і відповідачем - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього кодексу.

А тому, в силу положень ст. 12 ГПК України даний спір не підвідомчий господарським судам, оскільки предмет спору безпосередньо стосується прав і обовязків фізичної особи - громадянина ОСОБА_1.

Відповідно до пункту 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, в тому числі, якщо спір за предметною ознакою підвідомчий господарському суду, але одна із сторін не може бути учасником господарського процесу.

Згідно роз'яснень, наданих у п. 4.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р., припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Існування норм, що регулюють припинення провадження у справі, викликано необхідністю вилучати з процесу судочинства справи, порушені за позовами, що подані на підставі помилкового уявлення особи про її право на звернення до господарського суду або внаслідок розпорядчих дій сторін. У разі виявлення встановлених законодавством обставин немає необхідності в розгляді справи по суті та винесенні рішення. Припинення провадження у справі відбувається у випадках, коли судовий захист особи у господарському суді є неможливим.

Провадження у справі підлягає припиненню з посиланням на пункт 1 частини першої статті 80 ГПК України, якщо при розгляді справи буде встановлено, що позов подано позивачем або до відповідача, який не має статусу юридичної особи або громадянина - суб'єкта підприємницької діяльності тощо (п.п. 4.2.5).

Враховуючи викладене, провадження у даній справі підлягає припиненню.

Про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету, а також можуть бути розв'язані питання про стягнення штрафів, передбачених у пунктах 4 і 5 частини другої статті 83 цього Кодексу.

При винесенні ухвали про припинення провадження у справі судом враховано положення ч.3 ст.80 ГПК України згідно з якою при припиненні провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету, а також можуть бути розв'язані питання про стягнення штрафів, передбачених у пунктах 4 і 5 частини другої статті 83 цього Кодексу.

Зокрема судом враховано положення норм чинного законодавства якими регулюється питання повернення позивачу з Державного бюджету України сплаченого судового збору в разі припинення провадження у справі.

Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом) сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Питання щодо повернення сплаченого судового збору судом не вирішується з огляду на відсутність відповідного клопотання позивача.

Керуючись ст. 24, п.1 ч.1 ст. 80, ст. ст. 49, 80, 86 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

1. Залучити фізичну особу - громадянина ОСОБА_1 в якості іншого відповідача (відповідача-3) у справі № 902/468/17.

2. Провадження у справі № 902/468/17 припинити на підставі п.1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

3. Копію ухвали направити на адресу фізичної особи - громадянина ОСОБА_1 (23310, Вінницька область, Тиврівський район, м.Гнівань, пров. Побужський, 7).

Суддя Колбасов Ф.Ф.

віддрук. 2 прим.:

1 - до справи

2 - фізичній особі - громадянину ОСОБА_1 (23310, Вінницька область, Тиврівський район, м. Гнівань, пров. Побужський, 7).