ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2017 р. Справа № 917/640/17

за позовом Державної екологічної інспекції в Полтавській області, вул.Коцюбинського, 6, м.Полтава, 36039

до Публічного акціонерного товариства "Кременчуцьке кар`єроуправління "Кварц", вул. Київська, 85, м.Кременчук, Полтавська область, 39631

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Мале колективне підприємство "Екогаз", 3627, м.Кременчук, вул.Молодогвардійців, 5

про стягнення 201 069,08 грн.

Суддя Киричук О.А.

Представники :

від позивача: ОСОБА_1, дов. № 05/01-14/02-19 від 03.01.17р.;

від відповідача: ОСОБА_2, дов. № 4/264 від 17.05.2017р.

від третьої особи: не з"явився

Розглядається позов про стягнення 201 069,08 грн. збитків за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

В обгрунтування позову позивач посилається на те, що Держекоінспекцією в ході перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних та земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами встановлене здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря за відсутності дозволу за період з 23.09.2014 по 21.12.2014р., чим заподіяно шкоду державі на загальну суму 201 069,08 грн.

18.05.2017р. відповідачем надано відзив на позовну заяву (вх. № 6421), в якому він проти позову заперечує.

Позивачем на виконання вимог суду надавалися пояснення ( від 25.05.2017р. за вх. № 6690).

Відповідачем також надавалися пояснення в обгрунтування заперечень на позов (вх. № 7086 від 06.06.2017р., вх. № 7838 від 20.06.2017р.).

Ухвалою суду від 06.06.2017р. суд залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Мале колективне підприємство "Екогаз".

06.06.2017р. та 16.06.2017р. третьою особою надані письмові пояснення по суті заявленого позову (вх. № 7085, 7698).

Представник позивача в судовому засіданні 20.06.2017р. наполягає на задоволенні позовних вимог за обґрунтуванням, наведеним у позовній заяві та поясненнях.

Представник відповідача в судовому засіданні 20.06.2017р. проти позову заперечує за обґрунтуванням, наведеним у відзиві та поясненнях.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

В судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази, суд, встановив:

Як вбачається з матеріалів справи, протягом 29.07.-18.08.2016 Держекоінспекцією здійснено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Публічного акціонерного товариства "Кременчуцьке кар`єроуправління "Кварц" (далі - відповідач), за результатом якої складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних та земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами № 103//01-01-14.

З Акту перевірки Державної екологічної інспекції у Полтавській області № 103//01-01-14 вбачається, що під час перевірки відповідачем представлено дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами відповідача № -227 від 22.12.2014, строком дії до 22.12.2024. Попередній дозвіл на викиди № -96 від 06.05.2011 та дозвіл № -134 від 10.01.2012 про внесення змін до дозволу № -96 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами закінчили термін дії 22.09.2014.

Таким чином, позивачем під час перевірки зроблено висновок, що в період з 23.09.2014 по 21.12.2014р. відповідачем здійснювались викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря за відсутності відповідного дозволу.

Відомості про час роботи стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря в період з 23.09.2014 по 21.12.2014 відповідачем були надані позивачу у таблиці «Кількість годин роботи джерел утворення викидів забруднюючих речовин ПАТ «ККУ «Кварц» в період з 23.09.2014 по 21.12.2014», що є додатком до листа ПАТ «ККУ «Кварц» від 13.08.2015 № 3/571.

Відповідно до наданих відповідачем відомостей щодо часу роботи стаціонарних джерел, інспектором Держекоінспекції здійснений розрахунок збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Нарахування збитків здійснено позивачем на підставі Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря з використанням даних відповідача щодо фактичного часу роботи стаціонарних джерел, які здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря за період відсутності дозволу.

Держекоінспекцією на адресу відповідача було направлено претензію № 34/02-08 від 23.02.2016 та розрахунок до неї щодо відшкодування заподіяних державі збитків у розмірі 201 069,08 грн.

З наведеного позивачем розрахунку вбачається, що він проведений відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Мінприроди України від 10.12.2008 № 639, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21.01.2009 № 48/16064.

Позивач вказує, що відповідач звернувся до Держекоінспекції з клопотанням здійснити сплату збитків з розстрочкою протягом 10 місяців.

З огляду на відсутність відомостей щодо сплати суми збитків, позивач звернувся до господарського суду Полтавської області з даним позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Кременчуцьке кар`єроуправління "Кварц" 201 069,08 грн. збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього середовища. В обґрунтування правових підстав позову позивач посилається на приписи Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", Закону України "Про охорону атмосферного повітря" та ст. 1166 Цивільного кодексу України.

Відповідач, заперечуючи проти позову, посилається, зокрема, на наступні обставини:

- з квітня 2014р. та станом на вересень 2014 року механізму отримання висновків від органів Держсанепідслужби на отримання дозволу не було визначено, що унеможливило отримання в період з 23.09.2014 по 21.12.2014р. відповідного дозволу;

- Вина підприємства у несвоєчасному отриманні дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами відсутня, що виключає застосування адміністративно-господарських санкцій.

- згідно з п.3.11. Методики (в редакції, діючої на період роботи ПАТ «ККУ «Кварц» без дозволу, а також на час проведення перевірки) - час роботи джерела в режимі наднормативного викиду визначається з моменту виявлення порушення до моменту його усунення, з урахуванням фактично відпрацьованого часу,

Факт усунення порушення може бути підтверджений, зокрема, отриманням дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (п.3.12. Методики).

Порушення ПАТ «»ККУ «Кварц» вимог Закону України «Про охорону атмосферного повітря», яке виявилося в роботі підприємства без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами в період з 23.09.2014р. по 21.12.2014р., зафіксовано в Акті перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами № 103/01-01-14 від 18.08.2015р.

Зазначене порушення було усунено 22.12.2014р. (дата отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами).

Таким чином, оскільки розрахунок маси викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря здійснюється за встановленою Методикою формулою з урахуванням часу роботи джерела в режимі наднормативного викиду, а такий час визначається саме з моменту виявлення порушення до моменту його усунення, Позивач не мав законних підстав для здійснення розрахунку збитків.

Третя особа, яка фактично на підставі договору № 52 від 28.03.2014р. виконувала роботи з оформлення документів для отримання ПАТ "ККУ "Кварц" дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, у поясненнях повідомила, що вказані роботи проводилися поетапно у відповідності до "Інструкції про загальні вимоги до оформлення документів, у яких обґрунтовуються обсяги викидів, для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами для підприємств, установ, організацій та громадян-підприємців", затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України 09.03.2006 № 108, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29 березня 2006 р. за № 341/12215, та надані відповідачу на розгляд та підпис 05.08.2014р. Подальші дії для отримання дозволу здійснював еколог відповідача.

Відповідач у додаткових поясненнях повідомив суд, що в серпні 2014 року звернувся до Центру надання адміністративних послуг (дозвільного центру) при Виконавчому комітеті Кременчуцької міської ради з метою отримання дозвільного документу - Висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи на отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, який до цього часу видавався Кременчуцькою міською санітарно-епідеміологічною станцією через ЦНАП (дозвільний центр) Виконкому Кременчуцької міської ради відповідно до Закону України «Про адміністративні послуги», Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

При зверненні ПАТ "ККУ "Кварц" було повідомлено (в усній формі), що документи не можуть бути прийняті, оскільки на час звернення така адміністративна послуга не надається у зв'язку із змінами в діючому законодавстві, які стосуються процедури отримання вищевказаного дозвільного документу.

На запит ПАТ "ККУ "Кварц" № 3/316 від 08.06.2017р. до Виконкому Кременчуцької міської ради отримано відповідь № 01-19/181 від 13.06.2017р., про те що дійсно в період з 26.08.2014р. по 03.10.2017р. відбувалася процедура з виключення з "Реєстру адміністративних та неадміністративних послуг, що надаються у виконавчому комітеті Кременчуцької міської ради" адміністративної послуги 38-04 з "Надання висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи щодо видачі дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами".

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Статтею 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" визначено, що державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Згідно зі статтею 10 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані, зокрема, здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб'єкту господарювання.

Згідно акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних та земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами №103/01-01-14 від 18.08.2015р. в період з 23.09.2014р. по 21.12.2014р. відповідач здійснював викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря за відсутності дозволу.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" особи, винні у викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади відповідно до закону, несуть відповідальність згідно з законом.

Стаття 41 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачає відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

У відповідності до приписів статей 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

На спірні правовідносини, пов'язані з нарахуванням позивачем збитків, завданих внаслідок наднормативних викидів відповідачем забруднюючих речовин в атмосферне повітря, поширюється дія Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 10.12.2008 №639 (далі - Методика №639).

За змістом п. 2.1.2 Методики, наднормативними викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря вважаються, у тому числі, викиди забруднюючих речовин, на які відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, уключаючи окремі забруднюючі речовини, викиди яких підлягають регулюванню відповідно до законодавства.

Розрахунок маси викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря здійснюється за встановленою Методикою формулою з урахуванням часу роботи джерела в режимі наднормативного викиду.

В свою чергу, відповідно до п. 3.11 Методики час роботи джерела в режимі наднормативного викиду визначається з моменту виявлення порушення до моменту його усунення, з урахуванням фактично відпрацьованого часу.

Факт усунення порушення може бути підтверджений, зокрема отриманням дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (п. 3.12 Методики). Розрахунок розмірів відшкодування збитків здійснюється за формулою з урахуванням часу роботи джерела в режимі наднормативного викиду (п. 4 Методики).

Судом встановлено, що порушення відповідачем вимог Закону України «Про охорону атмосферного повітря» зафіксовано в акті перевірки від 18.08.2015р.

Зазначене порушення було усунено Публічним акціонерним товариством «Судноплавна компанія «Укррічфлот» 21.12.2014р. (дата отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами), тобто до моменту виявлення порушення.

Таким чином, оскільки розрахунок маси викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря здійснюється за встановленою Методикою формулою з урахуванням часу роботи джерела в режимі наднормативного викиду, а такий час визначається саме з моменту виявлення порушення до моменту його усунення (з урахуванням фактично відпрацьованого часу), суд дійшов висновку, що нарахування збитків, завданих відповідачем, за період з 23.09.2014р. по 21.12.2014р. є неправомірним, так як на момент виявлення порушення воно вже було усунуте відповідачем.

За приписами статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд, у визначеному законом порядку, встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість позову, а тому в його задоволенні слід відмовити.

У відповідності до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача, в зв'язку із відмовою у позові.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 26.06.2017р.

Суддя Киричук О.А.