ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2017 р.Справа № 916/859/17

Господарський суд Одеської області у складі :

судді Никифорчука М.І.

при секретареві Аганіні В.Ю.

за участю представників сторін :

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

від 3-ої особи: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №916/859/17:

За позовом: ОСОБА_1;

до відповідача: ОСОБА_2

за участю третьої особи: не з'явився;

про визнання недійсним рішення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до ОСОБА_2 (далі - Відповідач ), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - товариства з обмеженою відповідальністю „Каса-Бланка" (далі - Товариство) із позовом про визнання недійсним рішень загальних зборів учасників Товариства посилаючись на те, що відповідач не вносила до статутного капіталу товариства вкладу, але у рішенні Товариства оформленого протоколом № 1/15 від 08.07.2015 р. зазначено про виплату її частки з статутного капіталу товариства.

З підстав ст. 64 Закону України „Про господарські товариства" позивач просить позов задовольнити.

Представники сторін в засідання суду не з'явились, повідомлялись належним чином про час та місце розгляду справи за наявною у позові адресою (поштові повідомлення із позначкою „за закінченням терміну зберігання").

Відповідно до п.3.9.1 Постанови Пленум Вищого Господарського Суду України від 26 грудня 2011 року N 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", - 3.9.1. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 811 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідач відзив на позов не надав.

Таким чином, суд розглядує справу за наявними в ній матеріалами за приписами ст.75 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.06.2017р. строк розгляду справи продовжено до 27.06.2017р.

В засіданні суду 26 червня 2017 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення в порядку ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, проаналізувавши приписи законодавства, що регулює правовідносини по даному спору, господарський суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів.

Як встановлено судом та випливає з матеріалів справи, 08.07.2015 р. відбулись загальні збори учасників Товариства, на яких були присутні учасники Товариства яким належать 90 % статутного капіталу.

Рішенням загальних зборів Товариства від 08.07.2015р., оформленого протоколом №1/15 загальних зборів Товариства, вирішено питання про виключення із складу учасників Товариства ОСОБА_2 за систематичне невиконання обов'язків учасника Товариства з виплатою їй статутної частки у статутному капіталі.

Відповідно до п.п. 17, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2008р. N 13 „Про практику розгляду судами корпоративних спорів", - рішення загальних зборів учасників (акціонерів) та інших органів господарського товариства є актами, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

У зв'язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути:

- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства;

- позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах;

- порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

При розгляді справ судам слід враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів господарського товариства, є підставою для визнання недійсними прийнятих на них рішень.

За статтею 64 Закону України „Про господарські товариства", із змінами, внесеними Законом N 3095-III від 07.03.2002р., - учасника товариства з обмеженою відповідальністю, який систематично не виконує або неналежним чином виконує обов'язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей товариства, може бути виключено з товариства на основі рішення, за яке проголосували учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства. При цьому цей учасник (його представник) у голосуванні участі не бере.

Виключення учасника з товариства призводить до наслідків, передбачених статтями 54 і 55 цього Закону.

Відповідно до ст. 54 Закону України „Про господарські товариства", в редакції Закону N 3263-VI ( 3263-17 ) від 21.04.2011р., на яку посилається позивач в обґрунтування своїх вимог, - при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі.

З приведених статей випливає право учасника товариства отримати вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі як при виході так і при виключення з товариства.

У даному випадку йдеться про визнання вказаного рішення загальних зборів недійсним в частині виплати ОСОБА_2 вартості частини майна товариства, пропорційно його частці у статутному капіталі з тих підстав, що вона не вносила до статутного капіталу товариства свій внесок.

Згідно п.2 змін (доповнень ) № 1 до Статуту товариства, затверджених протоколом №10 загальних зборів товариства 11.04.2014 р., п.6.2 Статуту товариства викладений у новій редакції, за яким учасники товариства, у т.ч. ОСОБА_2 здійснили внесок до статутного капіталу товариства.

Згідно п.2 змін № 2 до Статуту товариства, затверджених протоколом № 1/15 загальних зборів товариства 08.07.2015р., п.6.2 Статуту товариства викладений у новій редакції, за яким серед учасників товариства, які здійснили внесок до статутного капіталу товариства, учасник товариства ОСОБА_2 відсутня.

З приведеного суд робить висновок, що учасник товариства ОСОБА_2 не робила свій внесок до статутного капіталу товариства і, отже, вказане рішення загальних зборів дійсно слід визнати в частині сплати їй частки статутного капіталу товариства недійсним.

Отже, у даному випадку, підставою для визнання вказаного рішення частково недійсним, на думку суду, є порушення вимог установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства.

За таких підстав аналізуючи приведене господарський суд вважає вимоги позивача обгрунтованними ті підлягаючими задоволенню повністю

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійним рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю „Каса-Бланка" (65020, м. Одеса, вул. Тираспольська, 27/29, код 35696567), оформленого протоколом № 1/15 від 08 липня 2015р. в частині виплати ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) її частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю „Каса-Бланка".

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст. 85 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 03 липня 2017 р.

Суддя М.І. Никифорчук