РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2017 р. Справа № 918/882/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Гудак А.В.

судді Філіпова Т.Л. ,

судді Олексюк Г.Є.

секретар судового засідання Драчук В.М.

за участю представників:

позивача ОСОБА_1 довіреність в справі;

відповідача ОСОБА_2 довіреність в справі.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу господарського суду Рівненської області від 03.05.2017 за результатами розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі у справі № 918/882/15 (суддя Войтюк В.Р.)

за позовом ОСОБА_3 акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго"

про стягнення в сумі 4 689 265 грн. 60 коп., з яких 285 483 грн. 98 коп. - 3% річних, 4 403 781 грн. 62 коп. - інфляційних втрат.

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 03.05.2017 у справі №918/882/15 (суддя Войтюк В.Р.) задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" №03-05/643/643 від 27.02.2017 та визнано наказ господарського суду Рівненської області № 918/882/15 від 06.11.2015 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення інфляційних втрат в сумі 4400747 грн. 18 коп. та 3 процента річних в сумі 285 287 грн. 27 коп.

Не погоджуючись з даною ухвалою Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить апеляційну скаргу задовольнити та скасувати ухвалу господарського суду Рівненської області від 03.05.2017 у справі №918/882/15 в частині визнання таким, що не підлягає виконанню, наказу господарського суду Рівненської області від 06.11.2015 №918/882/15 щодо стягнення: 4400747 грн.18 коп. інфляційних втрат, 285287 грн. 27 коп. 3% річних, 73028 грн.84 коп. витрат по оплаті судового збору. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" №03-05/643/643 від 27.02.2017 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі №918/882/15 в частині стягнення: 4400747 грн.18 коп. інфляційних втрат, 285287 грн. 27 коп. 3% річних, 73028 грн.84 коп. витрат по оплаті судового збору.

Вважає, що ухвала господарського суду Рівненської області від 03.05.2017 є необґрунтованою, винесеною безпідставно при неповному з`ясуванні та недоведеності фактичних обставин, що мають значення для справи які суд першої інстанції визнав встановленими та з порушенням норм матеріального, та процесуального права.

В обґрунтування своїх доводів скаржник посилається, зокрема, на те, що нормами Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" передбачено, що учасниками процедури врегулювання заборгованості є виключно ті теплопостачальні та теплогенеруючі організації і підприємства централізованого водопостачання і водовідведення, які включені до реєстру, а отже, подали до відповідного центрального органу виконавчої влади заяву та документи, згідно визначеного Законом переліку та щодо яких органом центральної виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства прийнято рішення про включення до реєстру. Разом з тим, заявником не надано суду доказів участі підприємства у процедурі врегулювання заборгованості у визначеному Законом порядку та відповідно не надано доказів включення підприємства боржника до відповідного реєстру.

Відповідно, апелянт переконаний, що у суду відсутні підстави вважати відповідача учасником процедури врегулювання заборгованості перед стягувачем як постачальником природного газу, тоді як неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування та проценти річних підлягають списанню лише за умови виконання вимог Закону щодо участі у процедурі врегулювання заборгованості.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 30.05.2017 відновлено ОСОБА_3 акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" пропущений процесуальний строк на подання апеляційної скарги, апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено її розгляд на 13.06.2017. Зобов`язано Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до 09.06.2017 надати суду уточнення, яку ухвалу господарського суду Рівненської області по справі №918/882/15 оскаржує апелянт, а саме: від якої дати 03.05.2017 або 04.05.2017.

09.06.2017 на адресу суду засобами електронного зв`язку від ОСОБА_3 акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" надійшли пояснення на виконання вимог ухвали суду від 30.05.2017 в яких стягувач переконаний, що оскаржується саме ухвала господарського суду Рівненської області від 03.05.2017 №918/882/15. Посилається на те, що ухвалою господарського суду Рівненської області від 12.04.2017 по справі №918/882/15 відкладено розгляд справи на 03.05.2017 на 09:50 год. засідання відбудеться в приміщенні господарського суду Рівненської області (м.Рівне, вул. Набережна, 26-А, зал судових засідань каб.№15). Таким чином, вважає, що судове засідання відбулось саме 03.05.2017 і при виготовленні тексту ухвали було допущено судом описку.

13.06.2017 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" клопотання про долучення документів до матеріалів справи, а саме: копію листа Міністерства Регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №8/10-1042-17 від 12.06.2017 з додатком - повідомлення про включення Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії відповідно до Закону України "про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" станом на 08.06.2017.

Представник позивача в судовому засіданні 13.06.2017 підтримав доводи апеляційної скарги та надав пояснення на обґрунтування своєї позиції. Вважає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, а тому просить її скасувати, а апеляційну скаргу задоволити, з мотивів наведених в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судовому засіданні 13.06.2017 заперечив доводи апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Крім того, 13.06.2017 у судовому засіданні представник позивача подав заяву про продовження строку розгляду апеляційної скарги у справі №918/882/15 та розглядати її у більш тривалий строк, ніж передбачено ч. 2 ст.102 ГПК України.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 13.06.2017 продовжено строк розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3 акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу господарського суду Рівненської області від 03.05.2017 у справі № 918/882/15 по 29 червня 2017 включно. Розгляд справи відкладено на 22.06.2017 о 11:30 год. Витребувано у господарського суду Рівненської області судову справу №918/882/15 за позовом ОСОБА_3 акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" про стягнення в сумі 4 689 265 грн. 60 коп., з яких 285 483 грн. 98 коп. - 3% річних, 4 403 781 грн. 62 коп. - інфляційних втрат. Витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" належним чином засвідчений витяг з реєстру про включення Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" до реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії з відображенням даних про підприємство відповідно до пункту 14 Порядку ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, та користування зазначеним реєстром, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2017 р. № 93.

21.06.2017 на адресу суду від господарського суду Рівненської області надішли матеріали справи №918/882/15 за позовом ОСОБА_3 акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" про стягнення в сумі 4 689 265 грн. 60 коп., з яких 285 483 грн. 98 коп. - 3% річних, 4 403 781 грн. 62 коп. - інфляційних втрат.

Під час огляду матеріалів даної судової справи, колегією суддів встановлено, що ухвалою господарського суду Рівненської області від 13.03.2017 виправлено описку, допущену в ухвалі від 03.05.2017 зазначивши вірну дату ухвали 03.05.2017, отже в даному випадку оскаржується ухвала господарського суду Рівненської області від 03.05.2017, якою задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" №03-05/643/643 від 27.02.2017 та визнано наказ господарського суду Рівненської області № 918/882/15 від 06.11.2015 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення інфляційних втрат в сумі 4400747 грн. 18 коп. та 3 процента річних в сумі 285 287 грн. 27 коп.

21.06.2017 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи на виконання вимог ухвали суду від 13.06.2017, а саме: копію наказу від 08.06.2017 №142 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарство України, заяви №03-05/1503/1507 від 15.05.2017; та реєстр, яким в пункті 14 включено до переліку суб`єктів господарювання які включаються до реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії; доповнення до заяви №03-05/1503/1507 від №03-05/1503/1507 від 15.05.2017; акту звіряння розрахунків від 31.01.2017; акту звіряння розрахунків від 15.03.2017.

Представник позивача в судовому засіданні 22.06.2017 підтримав доводи апеляційної скарги та надав пояснення на обґрунтування своєї позиції. Вважає, що ухвала суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, а тому просить її скасувати, а апеляційну скаргу - задоволити, з мотивів наведених в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судовому засіданні 22.06.2017 заперечив доводи апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду. Окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду, зокрема, про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Статтею 99 ГПК України визначено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно з ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що ухвалу господарського суду Рівненської області від 03.05.2017 по даній справі слід залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3 акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням господарського суду Рівненської області від 19.10.2015 по справі №918/882/15 позов ОСОБА_3 акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" про стягнення в сумі 4 689 265 грн. 60 коп., з яких 285 483 грн. 98 коп. - 3% річних, 4 403 781 грн. 62 коп. - інфляційних втрат, задоволено частково. Вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" на користь ОСОБА_3 акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" - 4 400 747 грн. 18 коп. інфляційних втрат, - 285 287 грн. 27 коп. 3% річних, - 73 028 грн. 84 коп. витрат по оплаті судового збору. У решті позовних вимог відмовлено (а.с. 109-111 т.1).

06.11.2015 на виконання рішення господарського суду Рівненської області від 19.10.2015 було видано наказ №918/882/15 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" на користь публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - 4400747 грн. 18 коп. інфляційних втрат; - 285287 грн. 27 коп. 3% річних; - 73028 грн. 84 коп. витрат по оплаті судового збору (а.с. 112 т.1).

Станом на 02.03.2017 суми інфляційних втрат та 3% річних за наказом господарського суду Рівненської області від 06.11.2015 №918/882/15 товариством з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" перед ОСОБА_3 акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" не погашені. Даний факт не заперечується представниками боржника і стягувача.

02.03.2017 року до господарського суду Рівненської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" від 27.02.2017 № 03-05/643/643 про визнання наказу господарського суду Рівненської області №918/882/15 від 06.11.2015 таким, що не підлягає виконанню в частині нарахованих інфляційних нарахувань та 3 процентів річних з пакетом документів передбачених Порядком ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, та користування зазначеним реєстром, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2017 №93.

До даної заяви з переліком документів додані, зокрема акт звіряння розрахунків між Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" від 01.12.2016 станом на 30.11.2016, акт звіряння розрахунків від 31.01.2017 станом на 31.12.2016, акт звіряння розрахунків від 15.03.2017 станом на 30.06.2016, які підписані сторонами та відповідно підтверджено наявність заборгованості відповідача перед позивачем згідно рішення господарського суду Рівненської області від 19.10.2015 по справі №918/882/15 за договором №14/2608/11 в розмірі 4686034,45 грн., яка включає 3% річних у розмірі 285287,27 грн. та інфляційні втрати у розмірі 4400747,18 грн.

Дана заява мотивована тим, що 30.11.2016 набрав чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті носії". Відповідно до ч. 3 ст. 7 цього Закону на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим законом.

Посилаючись на те, що на момент винесення рішення суду по справі №918/882/15 відповідачем було сплачено основний борг за спожитий природний газ, поставлений за договором №14/2608/11 від 30.09.2011 у розмірі 5746679,35 грн.., заявник стверджує, що у нього відсутній обов`язок щодо погашення заборгованості за рішенням суду в частині 3% річних у розмірі 285287,27 грн., інфляційних втрат 4400747,18 грн. та наявні підстави для визнання наказу суду у справі таким, що не підлягає виконанню в цій частині.

Відповідно ст. 115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Положеннями ч. 1 ст. 116 ГПК України передбачено, що виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Згідно з ч. 2 ст. 117 ГПК України, господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника визнати наказ таким, що не підлягає виконанню.

Як вказано у ч. 4 ст. 117 ГПК України, господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Підстави подання та загальний порядок розгляду господарським судом заяв стягувачів або боржників про виправлення помилки, допущеної при оформленні або видачі наказу, визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, та стягнення на користь боржника безпідставно одержаного стягувачем за наказом визначено частиною 3 постанови пленуму ВГС України від 17.10.2012р. №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» (надалі Постанова).

Пунктом 3.3. Постанови роз'яснено, що частина четверта статті 117 Господарського процесуального кодексу України містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті а саме: якщо його видано помилково; або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

З аналізу вищезгаданих правових норм вбачається, що процесуальним законодавством передбачено ряд підстав, за якими наказ може бути визнано таким, що не підлягає виконанню.

Щодо посилання заявника на приписи ст.7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", як на підставу визнання наказу господарського суду Рівненської області №918/882/15 від 06.11.2015 таким що не підлягає виконанню, колегія суддів зазначає наступне.

30.11.2016 набрав чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" від 03.11.2016 року № 1730-VIII, який визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Згідно ст. 1 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" (далі за текстом Закон) процедура врегулювання заборгованості - це заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості; реєстр підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості (далі - реєстр), - державна відкрита, загальнодоступна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про підприємства та організації, які є учасниками процедури врегулювання заборгованості відповідно до цього Закону. Реєстр розміщується на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства; учасники процедури врегулювання заборгованості - підприємства та організації, включені до реєстру, постачальники природного газу та/або електричної енергії, оптовий постачальник електричної енергії, розпорядники коштів державного та місцевих бюджетів, органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Статтею 3 цього Закону визначено порядок участі підприємств у процедурі врегулювання заборгованості, відповідно до якого для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

Для включення до реєстру підприємства централізованого водопостачання і водовідведення, теплопостачальні і теплогенеруючі організації подають центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, заяву, до якої додаються: копії установчих документів; копії наявних ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності; копії балансу підприємства (організації) та звіту про фінансові результати і дебіторську та кредиторську заборгованості станом на 1 липня 2016 року (розрахункова дата) та за останній звітний період; довідка, складена підприємством (організацією) у довільній формі, про обсяги та структуру дебіторської та кредиторської заборгованостей із зазначенням кредиторів, дебіторів, величини і видів заборгованості станом на розрахункову дату та за останній звітний період; копії актів звіряння взаєморозрахунків; розрахунки обсягів заборгованості з різниці в тарифах та копії протоколів територіальних комісій з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах (ця норма не поширюється на теплогенеруючі підприємства, що не постачають теплову енергію населенню).

Відповідальність за повноту та достовірність даних, наведених у поданих документах, несуть учасники процедури врегулювання заборгованості.

Рішення про включення або про відмову у включенні до реєстру приймається керівником центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, або уповноваженою ним посадовою особою протягом 10 робочих днів з дня надходження заяви та розміщується на офіційному веб-сайті цього органу.

Порядок ведення та користування реєстром затверджується Кабінетом Міністрів України.

Матеріалами оскарження ухвали встановлено, що боржником на виконання зазначених вище приписів закону направлено до Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України заяву №03-05/831/836 від 17.03.2017 про включення товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" до переліку підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії з додатками (а.м.о.у. 17).

При цьому, відповідно до ст. 1 даного Закону, заборгованістю, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону (далі - заборгованість) є: кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води; кредиторська заборгованість перед постачальником електричної енергії підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за електричну енергію, спожиту для виробництва та надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, з постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем); заборгованість з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, водопостачання, водовідведення, постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, установам і організаціям, що фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів, та/або іншим підприємствам теплопостачання, централізованого водопостачання та водовідведення, що постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, водовідведення, постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) населенню, а також організаціям та установам, що фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії, послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, водопостачання, водовідведення, постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, та залишилася не погашеною станом на 1 січня 2016 року (далі - заборгованість з різниці в тарифах).

Нормами ст. 5 Закону передбачено, що реструктуризації підлягає кредиторська заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний станом на 01.07.2016р. для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (без урахування суми неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), не погашена станом на 31.12.2016р.

Тож наведені норми Закону дають підстави для висновку, що об'єктом реструктуризації в силу цього закону є виключно основна заборгованість, без урахування штрафних санкцій, 3% річних, інфляційних втрат тощо.

Статтею 7 Закону врегульоване питання списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за енергоносії, централізоване водопостачання та водовідведення.

Частина 3 даної статті передбачає, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Тобто, єдиною умовою для списання заборгованості, нарахованої за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, є набрання чинності даним Законом.

Метою цього Закону є поліпшення фінансового становища теплопостачальних підприємств життєзабезпечення, запобігання їхнього банкрутства, забезпечення фінансової стабільності та уникнення кризових ситуацій під час проходження опалювального періоду.

Отже, колегія суддів відзначає, що для списання 3% річних та інфляційних втрат в порядку, передбаченому Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", відповідач повинен набути статусу учасника процедури врегулювання заборгованості, тобто бути включеним до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості.

21 лютого 2017 року постановою Кабінету Міністрів України № 93 був затверджений Порядок ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, яка набрала чинність 28.02.2017.

У відповідності до п.п. 1, 3 Порядку останній визначає механізм формування, ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, а також користування його даними. Реєстр формується з метою забезпечення збирання, накопичення, обробки, захисту, обліку та надання інформації про теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії відповідно до Закону.

Згідно п.п. 4, 5 Порядку ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, та користування зазначеним реєстром, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2017 року №93 формування та ведення реєстру здійснюється Мінрегіоном шляхом: збирання та оброблення інформації про підприємства; внесення даних до реєстру та змін до них, а також виключення таких даних з реєстру. Рішення про включення підприємства до реєстру або про відмову в його включенні приймається керівником Мінрегіону або уповноваженою ним посадовою особою протягом 10 робочих днів з дня надходження заяви про включення підприємства до реєстру та розміщується на офіційному веб-сайті Мінрегіону.

Пунктом 14 Порядку передбачено, що у реєстрі зазначаються, зокрема, такі дані про підприємство: обсяг нарахувань із сплати неустойки (штрафу, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, що підлягають стягненню на підставі рішення суду, на заборгованість за спожитий природний газ, електричну енергію, теплову енергію, централізоване водопостачання і водовідведення, що утворилася в період до 1 липня 2016 року.

Реєстр є відкритим для всіх його користувачів (п. 17 Порядку ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, та користування зазначеним реєстром).

Отже, колегією суддів відзначає, що за інформацією станом на 22.06.2017, яка розміщена на сайті Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України за інтернет-посиланням - http://www.minregion.gov.ua/wp-content/uploads/2017/06/Nakaz-142.pdf, (витяг доданий до матеріалів справи) та наданими відповідачем на виконання ухвали суду від 13.06 2017 доказів, встановлено, що Міністерством Регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України оприлюднений наказ №142 від 08.06.2017 «Про включення до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії субєктів господарювання», яким відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», Порядку ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, та користування зазначеним реєстром, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2017 № 93, наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.04.2017 № 94 «Про організацію ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії» та протоколу засідання робочої групи з питань розгляду заяв про включення до реєстру підприємств централізованого водопостачання і водовідведення, теплопостачальних і теплогенеруючих організацій або зміну даних про внесені підприємства і організації у реєстр та підготовки відповідних пропозицій від 07.06.2017 № 3, включено до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, субєкти господарювання згідно з додатком.

Згідно даного додатку в перелік суб'єктів господарювання які включаються до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії включено під №14 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" з наступними даними, а саме: код згідно з ; основний вид діяльності (згідно ліцензії) - виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, виробництво та постачання електричної енергії за регульованими тарифами; фактичне місцезнаходження підприємства - 33027, м. Рівне, вул. Данила Галицького, буд. 27; обсяг кредиторської заборгованості, що підлягає врегулюванню згідно Закону (грн) - 107 398 071,42; обсяг нарахувань із сплати неустойки (штрафу, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, що підлягають стягненню на підставі рішення суду, на заборгованість за спожитий природний газ, електричну енергію, теплову енергію, централізоване водопостачання і водовідведення, що утворилася в період до 1 липня 2016 року (грн) - 28 846 289,29.

Крім того, за інформацією з самого реєстра теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, який знаходиться за інтернет-посиланням http://www.minregion.gov.ua/wp-сontent/uploads/2017/05/Reyestr.pdf (даний витяг долучений до матеріалів справи) колегією суддів встановлено обсяг не відшкодованої станом на 1 січня 2016 року заборгованості з різниці в тарифах, підтверджений протоколами територіальних комісій з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах, рахується за Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго", а саме: протокол №13/17 від 15.05.2017 по населенню, грн. - 6 020 676,06; протокол №12/17 від 15.05.2017 по бюджетних установах, грн. - 1 897 770,84.

Відповідно дані докази спростовують твердження позивача, що заявником не надано суду доказів участі підприємства у процедурі врегулювання заборгованості у визначеному Законом порядку, та, відповідно, не надано доказів включення підприємства боржника до відповідного реєстру.

Як вбачається з вищевикладеного, відповідно до приписів ч.3 ст.7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" на момент винесення рішення суду по справі №918/882/15 відповідачем було сплачено основний борг за спожитий природний газ, поставлений за договором №14/2608/11 від 30.09.2011 у розмірі 5746679,35 грн., що не заперечується в судових засіданнях представником позивача.

Таким чином, боржником основний борг погашено до набрання чинності Законом - неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Отже, зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" зі сплати інфляційних втрат в сумі 4400747 грн. 18 коп. та 3 процента річних в сумі 285 287 грн. 27 коп. припинилось в силу норми закону ч. 3 ст. 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" у зв'язку з їх подальшим списанням.

Колегія суддів відзначає, що станом на час винесення оскаржуваної ухвали 03.05.2017. були відсутні рішення Мінрегіону щодо включення підприємств до реєстру, а перші рішення були прийняті лише 24.05.2017.

02.03.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" звернулось до господарського суду Рівненської області з заявою від 27.02.2017 № 03-05/643/643 про визнання наказу господарського суду Рівненської області №918/882/15 від 06.11.2015 таким, що не підлягає виконанню в частині нарахованих інфляційних нарахувань та 3 процентів річних з підстав списання цих сум відповідно до частини 3 статті 7 Закону № 1730-VIII.

Метою прийняття Закону № 1730-VIII, згідно пояснювальної записки до нього, було забезпечення фінансової стабільності та уникнення кризових ситуацій, поліпшенню фінансового становища підприємств паливно-енергетичного комплексу, запобіганню їх банкрутству шляхом урегулювання процедурних питань та впровадження механізмів погашення заборгованості.

Таким чином, несвоєчасне затвердження органами державної влади положення. що стосувалось реалізації закону № 1730-VIII, унеможливило реалізацію положень ч. 3 ст. 7 Закону № 1730-VIII.

В матеріалах справи наявні докази включення відповідача (боржника) до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості та докази подання документів, визначених частиною 2 статті 3 вказаного Закону, для включення до такого реєстру. В судовому засіданні 13.06.2017 представник заявника підтвердив, що станом на момент розгляду заяви в апеляційній інстанції, заявника включено до вказаного реєстру. При цьому, колегію суддів встановлено той факт, що станом на 08.06.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" включено до реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії субєктів господарювання.

Наведені обставини на думку колегії суддів, є виключними у розумінні ст. 117 ГПК України, оскільки Законом змінюється загальний порядок, як застосування штрафних санкцій за неналежне виконання грошових зобов`язань, так і загальний порядок примусового виконання рішень суду, встановивши певні особливості для цих процедур по відношенню до визначеного кола суб`єктів, до яких відносить і боржник. За цих обставин, суми інфляційних втрат та 3 процентів річних, що підлягають стягненню на підставі рішення господарського суду, мають бути списані, а відповідний наказ визнаний таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення інфляційних втрат в сумі 4 400 747 грн. 18 коп. та 3 процента річних в сумі 285 287 грн. 27 коп.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

Відповідно до статті 33 та 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, оскільки боржником надано суду підтверджуючі документи включення його до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості в порядку передбаченому Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а тому, у суду наявні всі підстави для визнання наказу господарського суду Рівненської області. № 918/882/15 від 06.11.2015 таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи вищенаведене. колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання наказу №918/882/15, виданого 06.11.2015 господарським судом Рівненської області таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення інфляційних втрат в сумі 4 400 747 грн. 18 коп. та 3 процента річних в сумі 285 287 грн. 27 коп.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 102, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Рівненської області від 03.05.2017 у справі №918/882/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Олексюк Г.Є.