номер провадження справи 15/5/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2017 Справа № 908/965/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан - Юа", 69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 5

до відповідача 1. Фізичної особи підприємця ОСОБА_2, 69006, АДРЕСА_1

до відповідача 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Континіум - Трейд", 43000, Волинська область, м. Луцьк, просп. Соборності, буд. 43

про стягнення коштів

Суддя Горохов І.С.

За участю представників сторін та учасників процесу:

від позивача: Власов Р.В., довіреність б/н від 05.03.2017;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: не з'явився.

Суть спору:

Розглядається позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан - Юа", м. Запоріжжя до відповідача-1 Фізичної особи підприємця ОСОБА_2, м. Запоріжжя, відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Континіум - Трейд", Волинська область, м. Луцьк про стягнення 21 974,27 грн. за договором поставки №10ПМ16 від 28.01.2016.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 10.05.2017 порушено провадження у справі № 908/965/16, присвоєно справі номер провадження № 15/5/17, розгляд якої призначено на 25.05.2017. У сторін витребувані документи, які необхідні для всебічного, повного та об'єктивного розгляду і вирішення справи по суті.

Ухвалою суду від 25.05.2017 замінено первісного відповідача-2 у справі № 908/965/17 Товариство з обмеженою відповідальністю "Континіум - Трейд в особі відокремленого підрозділу Маріупольської філії ТОВ "Континіум - Трейд" належним відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю "Континіум - Трейд", розгляд справи відкладено до 12.06.2017.

Ухвалою суду від 12.06.2017 за клопотанням відповідача-2, з метою надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції розгляд справи, в порядку ст. 77 ГПК України, було відкладено на 26.06.2017.

Розгляд справи за клопотанням представника позивача здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу, за наявними у справі матеріалами та закінчений 26.06.2017, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представник позивача в судовому засіданні 26.06.2017 підтримав позовні вимоги з підстав, що викладені у позові; надав розрахунок ціни позову. Просив позов задовольнити та стягнути з відповідача-1 солідарно 1000,00 грн. частину заборгованості за договором поставки № 10ПМ16 від 28.01.2016, з відповідача-2 17 579,16 рн. частину основної заборгованості, 3069,85 грн. пені та 325,26 грн. 3% річних. Позовні вимоги обґрунтовані статтями 16, 526, 530, 610, 611, 614, 625 ЦК України.

Представником позивача надавались письмові пояснення до розрахунок сум, заявлених до стягнення, а саме: зазначив, що ціна позову становить суму основного боргу в розмірі 18 579,16 грн., 3% річних в розмірі 468,21 грн., пеня 2825,78 грн., всього 21 873,15 грн. Однак оскільки при його поданні не було дотримано вимог Господарського процесуального кодексу України в частині повідомлення відповідача про надання такого розрахунку судом розглядається позов про стягнення з відповідачів: солідарно 1000,00 грн.; з відповідача 2 сатину основної заборгованості в розмірі 17 579,16 грн.; пені в розмірі 3069,85 грн.; 3% річних в розмірі 325,26 грн., всього 21 974,27 грн.

Відповідач-1 заявлені позовні вимоги не спростував, відзив на позов суду не надав, представник відповідача в судові засідання за викликом не з'явився. Матеріали справи містять заяву ФОП ОСОБА_4 від 22.05.2017, відповідно до якої відповідач-1 просив суд розглядати справу без його участі внаслідок неможливості явки особисто та направлення уповноваженого представника для участі у справі.

Відповідач-2 в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги суду, що викладені в попередніх ухвалах не виконав, письмових пояснень стосовно позовних вимог суду не надав.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Суд дійшов висновку, що розгляд справи можливий за наявними у справі матеріалами без присутності представника відповідача.

Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОРЛАН-ЮА» (постачальник, позивач у справі) та товариство з обмеженою відповідальністю «Континуум-Трейд» (покупець, відповідач-2 у справі) 28.01.2016р. уклали договір поставки № 10ПМ16 (надалі - договір).

Пунктом 2.1 договору встановлено, що постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупця товар, а покупець зобов'язується прийняти цей товар і здійснити оплату відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п. 3.1.1 договору постачальник зобов'язується своєчасно поставити товар до місця поставки, в кількості, якості по цінам та в асортименті згідно з умовами цього договору, специфікації і замовлення.

Пунктом 3.2.1 договору встановлено, що покупець зобов'язується прийняти поставлений товар до умов цього договору товар і сплатити його вартість відповідно до розділу 8 даного договору.

Поставка товару здійснюється товарними партіями відповідно до замовлення покупця (п. 6.1 договору).

Відповідно до п. 8.1.4 договору при поставці ціна товару вказується в товарних накладних, які надаються постачальником покупцю разом з товаром, і ця ціна повинна відповідати ціні на товар, що вказана у підписаній сторонами та дійсній на момент поставки Специфікації (з врахуванням п.п. 8.1.2).

Покупець здійснює оплату за поставлений товар. шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 30 календарних днів з моменту поставки (п. 8.2.1 договору).

Згідно з п. 8.3 договору обов'язковою умовою для оплати поставленого за договором товару є: наявність у покупця оформлених у встановленому чинним законодавством України порядку накладної і податкової накладної, а також інших документів, які передбачені пп. 3.1.2, 3.1.3 договору.

Пунктами 13.1, 13.2 договору встановлено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2016, а в частині взаєморозрахунків до повного та належного виконання сторонами своїх зобов'язань; строк дії договору вважається автоматично продовженим на 1 рік, якщо від жодної із сторін за місяць до закінчення строку дії договору не надійшла вимога про його припинення.

На виконання умов договору поставки позивач (постачальник) поставив товар відповідно до замовлень відповідача 2 (покупця), а покупець прийняв товар без зауважень та застережень щодо якості, кількості та супровідних документів до товару, що підтверджується видатковими накладними:

- видаткова накладна №912 від 11.02.16 на суму 14 753,40 грн. із строком оплати до 13.03.2016;

- видаткова накладна №1320 від 25.02.16 на суму 5680,44 грн. із строком оплати до 27.03.2016;

- видаткова накладна №1670 від 10.03.16 на суму 11 139,84 грн. із строком оплати до 10.04.2016;

- видаткова накладна №2120 від 24.03.16 на суму 5240,52 грн. із строком оплати до 24.04.2016;

- видаткова накладна №2624 від 08.04.16 на суму 4709,76 грн. із строком оплати до 09.05.2016;

- видаткова накладна №3641 від 13.05.16 на суму 14 327,94 грн. із строком плати до 13.06.2016;

- видаткова накладна №4073 від 27.05.16 на суму 8081,22 грн. із строком оплати до 27.06.2016.

У порушення умов договору поставки відповідач 2 (покупець) здійснив часткову оплату за отриманий від позивача товар відповідно до наступних платіжних доручень: № 6857 від 04.05.2016 на суму 10 000,00 грн.; № 8255 від 26.05.2016 на суму 10 000,00 грн.; № 11103 від 12.07.2016 на суму 10 000,00 грн.; № 13694 від 25.08.16 на суму 5000,00 грн.; № 14354 від 06.09.16 на суму 5000,00 грн.; № 15114 від 20.09.2016 від 5000,00 грн.

Також, частина отриманого відповідачем-2 товару від позивача, була повернута останньому відповідно до товарної поворотної) накладної №2095 від 12.05.2016 року на суму 353,96 грн., що також зменшило о заборгованість відповідача 2 перед позивачем.

Таким чином, за період з 01.02.2016 року по 31.12.2016 року загальний обсяг поставленого позивачем товару відповідачу-2 згідно договору поставки №10ПМ16 від 28.01.2016 року складає 63 933,12 грн., повернуто позивачу товарів на суму 353,96 грн., фактично сплачено відповідачем-2 лише 45 000,00 грн. Сума заборгованості відповідача-2 за договором поставки від 28.01.2016 №10ПМ16 складає 18 579,16 грн. (з розрахунку 3933,1 грн. -353,96 грн. - 45 000,00 грн.).

Внаслідок наявності порушень з боку покупця зобов'язань щодо своєчасної та повної оплати отриманого товару, 14.12.2016 позивач направив відповідачу-2 претензію з вимогою погасити заборгованість у розмірі 52 390,89 грн. (у тому числі за договором поставки № 10ПМ16 від 28.01.2016р. 18 579,16 грн.). Вказана претензія отримана відповідачем-2 21.12.2016 року, що підтверджується повідомленням про вручення № 972.

У відповіді на претензію №20 від 13.02.2017 відповідач-2 посилався на знецінення курсу національної валюти, різке підвищення комунальних послуг, чисельні скорочення на місто утворюючих підприємствах в даний час призвели до зменшення купівельної платоспроможності населення і як наслідок скорення виручки. Враховуючи викладене просив позивача відізвати претензію для змоги отримання фінансування та в скорочені строки погасити прострочений борг.

Крім того, фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (поручитель, відповідач-1) та ТОВ «ОРЛАН-ЮА» (кредитор, позивач у справі) 01.02.2016 уклали договір поруки № П-01-02/16, згідно умов якого поручитель поручається перед кредитором за виконання обов'язку ТОВ «Континіум-Трейд» (боржник) за договорами:

- Договір поставки № 10ПМ16 від 28.01.2016, який укладений між Боржником і Кредитором;

- Договір поставки № 125-пм-13 від 09.08.2013 року, що укладений між Боржником та ТОВ «ОРЛАН-ЛТД» (код за ), в якому право вимоги ТОВ «ОРЛАН-ЛТД» у сумі 93 811,73 гривні відступлене Кредиторові за Договором № 13ІМ16 від 01.02.2016 року про відступлення права вимоги.

Згідно з п. 2.5 договору поруки поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором за належне виконання Боржником забезпеченого зобов'язання.

Пунктом 2.2. договору поруки передбачено, що підставами відповідальності Поручителя за цим договором поруки виступає не виконання або неналежне виконання Боржником Основних Договорів.

Пунктом 2.4. договору поруки передбачено, що розмір майнової відповідальності Поручителя перед Кредитором, обмежується грошовою сумою в 1000,00 (одну тисячу) гривень.

Як встановлено в п. 3.4.1 д говору поруки, у разі порушення (невиконання чи неналежного виконання) боржником обов'язку за основним договором, кредитор вправі звернутися із вимогою про виконання умов основного договору як до боржника, так і до поручителя, які несуть солідарну відповідальність перед кредитором (з урахуванням п. 2.4. даного договору).

Невиконання відповідачем-2 зобов'язань за договором поставки № 10ПМ16 від 28.01.2016 та відповідачем-1 зобов'язань за договором поруки № П-01-02/16 від 01.02.2016, наявність заборгованості, стало підставою для звернення позивача за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором поставки № 10ПМ16 від 28.01.2016 у розмірі 18 579,16 грн. підлягають задоволенню виходячи з наступного:

Приписами ст. 6 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України господарські зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Аналогічні приписи містять ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до приписів ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Згідно з ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою. Боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Солідарна відповідальність настає у випадках, прямо вказаних в законі чи договорі, і при цьому кредитору надається право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі від усіх боржників разом або від одного із боржників. Якщо обов'язок не буде виконано в повному обсязі одним із боржників, кредитор вправі вимагати неодержане від інших солідарних боржників.

Приписами Цивільного Кодексу України, зокрема, передбачено таке:

- солідарний обов'язок виникає у випадках, встановлених договором або законом (стаття 541 ЦК України);

- виконання солідарного обов'язку в повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором (ч. 4 ст. 543 ЦК України);

- боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну Вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (частина перша статті 544 ЦК України).

Часткова (дольова) відповідальність полягає в тому, що кожен із учасників зобов'язання несе відповідальність у межах своєї частки.

Солідарні боржники залишаються зобов'язаними до того моменту, поки їх обов'язок не буде виконано повністю. Виконання обов'язку в повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором. Боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право пред'явити регресну вимогу до решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, крім частки, яка припадає на нього. Якщо один із солідарних боржників не сплатив частку, яка належить солідарному боржникові, несплачене припадає на кожного з решти солідарних боржників у рівній частці.

Приписами ст. 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Укладаючи договори кожна із сторін прийняла на себе певні зобов'язання щодо їх виконання, однак відповідачі, покладені на них обов'язки щодо оплати отриманого товару, не виконали, факт порушення відповідачем-2 умов договору поставки №10ПМ16 від 28.01.2016, доведений позивачем.

Отже, вимога позивача про стягнення з відповідачів заборгованості у розмірі 18 579,16 грн. в рамках договору поставки № 10ПМ16 від 28.01.2016 та договору поруки № П-01-02/16 від 01.02.2016 відповідає обставинам справи та задовольняється судом.

За порушення відповідачем-2 строків оплати отриманого товару, позивач, враховуючи положення п. 10.5 договору, просив стягнути 3069,85 грн. пені за період прострочення з 20.09.2016 по 21.04.2017.

Приписами ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Пунктом 10.5 договору встановлено, що в разі несвоєчасної оплати покупцем поставленого товару покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє на момент прострочення, від вартості поставленого, але несплаченого товару, за кожен день прострочення.

Згідно з положеннями ст. ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочення платежу пеню, в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Згідно з п. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором. Приписами п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Наданий позивачем розрахунок суми пені є невірним, оскільки позивачем невірно визначений період прострочення оплати отриманого товару. Перерахувавши заявлену до стягнення суму пені, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення з відповідача пені підлягає частковому задоволенню, а саме - в розмірі 2600,02 грн. за період з 20.09.2016 по 18.03.2016 (180 днів), в частині стягнення 469,83 грн. пені, суд відмовляє в задоволенні позову.

За порушення виконання відповідачем грошового зобов'язання з оплати поставленого товару позивач, посилаючись на приписи ст. 625 ЦК України, просив стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 325,26 грн. за період з 20.09.2016 по 21.04.2017.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні витрати пов'язані з інфляційними процесами в державі та за своєю природою є компенсацією за понесені збитки, завдані знеціненням грошових коштів, а три відсотки річних - є платою за користування коштами, які не були своєчасно сплачені боржником. Вказана правова позиція викладена в інформаційному листі Верховного Суду України № 3.2-2005 від 15.07.2005 року.

Наданий позивачем розрахунок 3% річних суд визнав виконаним невірно через допущену помилку при визначенні кількості днів в році, а саме позивачем не враховано, що 2016 рік є високосним, в зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення 3% річних за вказаний позивачем період, тобто за 213 днів прострочення, задовольняються в частині стягнення 324,84 грн., в частині стягнення 0,42 грн. 3% річних у позові відмовляється.

Враховуючи викладене вище, позовні вимоги задовольняються судом частково.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Доказів оплати наявної заборгованості, пеня та 3% річних відповідач суду не надав.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Контініум - Трейд» (43000 Волинська область, м. Луцьк, пр. Соборності буд. 43, ідентифікаційний код 33170637) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРЛАН-ЮА» (69035 м. Запоріжжя, вул. Діагональна 5, ідентифікаційний код 39663315) суму основного боргу в розмірі 17 579,16 грн. (сімнадцять тисяч п'ятсот сімдесят дев'ять гривень 16 коп.), пеню в розмірі 2627,55 грн. (дві тисячі шістсот двадцять сім гривень 55 коп.), 3% річних в розмірі 324,84 грн. (триста двадцять чотири гривні 84 коп.), судовий збір в розмірі 1494,95 грн. (одна тисяча чотириста дев'яносто чотири гривень 95 коп.). Видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Континіум - Трейд» (43000, Волинська область, м. Луцьк, пр-т. Соборності, буд 43, ідентифікаційний код 33170637) солідарно з Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (69006, АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРЛАН-ЮА», (69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, буд. 5, ідентифікаційний код 39663315) заборгованість в розмірі 1000,00 грн. (одна тисяча гривень 00 коп.) грн. Видати наказ.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (69006, АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРЛАН-ЮА», (69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, буд. 5, ) судовий збір в розмірі 72,81 грн. (сімдесят дві гривні 81 коп.) грн. Видати наказ.

Відмовити в задоволенні позову в частині стягнення пені в розмірі 469,83 грн. та 3% річних в розмірі 0,42 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України, 29 червня 2017.

Суддя І. С. Горохов