ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2017 р. Справа № 911/1133/17

За позовом Національного авіаційного університету, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство АБМ груп Національний авіаційний університет, Київська обл., смт. Боярка

про розірвання ліцензійних договорів

Суддя Мальована Л.Я.

Представники сторін:

позивача ОСОБА_1 (дов. № 06.03/29 від 29.12.16)

відповідача не зявився

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання Ліцензійних договорів № 2-2015 від 11.02.2015 р.; № 2-2015 від 12.05.2015 р. укладених з відповідачем.

Представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача двічі в засідання суду не зявився, про причини неявки не повідомив суд належним чином, вимоги суду викладені в ухвалах від 14.04.2017 року та 24.05.2017 року не виконав.

Враховуючи те, що незявлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача, згідно статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

Між Національним авіаційним університетом та Науково-виробничим підприємством «АБМ груп - Національний авіаційний університет» були укладені ліцензійні договори №2-2015 від 11.02.2015 р. та №2-2015 від 12.05.2015 р.

Пункт 2.1. договорів передбачає надання Ліцензіату право користування Продукцією шляхом: використання всієї документації, в т.ч. випробувальної, сертифікатів відповідності техніки, актів, висновків тощо, що дозволяє організувати виробництво, просування на зовнішній та внутрішній ринки; продаж Продукції третім особам та її післяпродажне супроводження; використання Продукції та будь-яких інших розробок для навчальних цілей; використання інших виробів, що стосуються Продукції, в т.ч. удосконалення та нової розробленої Продукції.

Згідно з п. 3.1. договорів передбачено, що за використання Продукції Ліцензіат сплачує Ліцензіару винагороду у розмірі 1,5% від вартості Продукції в разі його серійного виробництва, після продажу кожного екземпляру Продукції.

Пунктами 4.1., 4.2. договорів передбачено, що Ліцензіар у 10-денний термін передає Ліцензіату у власність всі права та документацію на Продукцію (технічна, конструкторська, випробувальна та методична документація). При цьому, відповідно до п. 2.3 договорів права на використання Продукції передаються Ліцензіату на 25 років.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає , що всупереч п. 4.1. Ліцензіат не прийняв документацію на продукцію, що дозволяє провести сертифікацію Продукції, таким чином відповідач ухиляється від виконання договірних зобовязань.

При цьому, договорами взагалі не передбачено порядку відшкодування (перерахунку) Ліцензіатом коштів Ліцензіару за продані екземпляри Продукції та не передбачено покладання будь-якої відповідальності на Ліцензіата.

Пунктом 10 Ліцензійних договорів передбачено право кожної сторони на одностороннє розірвання договору.

Частиною 1-2 ст. 188 ГК України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Позивач надіслав 16.12.2016 р. рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу Відповідача (Ліцензіата) пропозицію укласти до кожного з ліцензійних договорів додаткову угоду про його розірвання, яка була залишена останнім без відповіді та задоволення.

17.01.2017 року позивач повторно надіслав пропозицію про розірвання ліцензійних договорів листом № 06.03/45, яка також була залишена без відповіді та задоволення.

Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Оскільки відповідачем в порушення умов договору не виконано обовязок щодо сплати винагороди, позивач втрачає потребу у продовженні співробітництва, тому договір підлягає розірванню.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 188, 651 ЦК України, ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Розірвати Ліцензійний договір №2-2015 від 11.02.2015 р. укладений між Національним авіаційним університетом (03058, м. Київ, пр-т. Космонавта Комарова, буд. 1, код 01132330) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «АБМ груп Національний авіаційний університет» (07801, Київська обл., смт. Бородянка, пров. Жовтневий, буд. 9, код 39611211).

Розірвати Ліцензійний договір №2-2015 від 12.05.2015 р. укладений між Національним авіаційним університетом (03058, м. Київ, пр-т. Космонавта Комарова, буд. 1, код 01132330) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «АБМ груп Національний авіаційний університет» (07801, Київська обл., смт. Бородянка, пров. Жовтневий, буд. 9, код 39611211).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «АБМ груп Національний авіаційний університет» (07801, Київська обл., смт. Бородянка, пров. Жовтневий, буд. 9, код 39611211) на користь Національного авіаційного університету (03058, м. Київ, пр-т. Космонавта Комарова, буд. 1, код 01132330) 3 200 (три тисячі двісті) грн. 00 коп. судового збору.

Наказ видати після вступу рішення в законну силу.

Суддя Л.Я. Мальована