РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2017 р. Справа №924/336/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Демидюк О.О.

судді Павлюк І. Ю. ,

судді Крейбух О.Г.

при секретарі судового засідання - Рильнику Д.М.

За участю представників:

ТзОВ "Агрофірма "Оршівська"- ОСОБА_1 (довіреність від 01.03.17р.)

МПП фірма "Ерідон" - ОСОБА_2 (довіреність №02/01-167 від 02.01.17р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Малого приватного підприємства фірми "ЕРІДОН" на рішення господарського суду Хмельницької області від 18.05.2017 року у справі №924/336/17

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Оршівська"

відповідач 1 - ОСОБА_3 приватне підприємство фірма "ЕРІДОН"

відповідач 2 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгагро Сольюшн"

про визнання договору застави майбутнього врожаю недійсним

Судом розяснено представникам сторін права та обовязки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

В судовому засіданні 26.06.2017 року колегією суддів оголошено перерву до 29.06.2017 року.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області №924/336/17 від 18.05.2017 року (суддя Гладюк Ю.В.) задоволено позовні вимоги ТОВ "Агрофірма "Оршівська", визнано недійсним договір застави майбутнього врожаю №8 від 10.06.2016 року, укладений між МПП фірма "Ерідон", ТОВ "Агрофірма "Оршівська" та ТОВ "Торгагро Сольюшн", стягнуто з МПП фірма "Ерідон" на користь ТОВ "Агрофірма "Оршівська" 800 грн. судового збору, стягнуто з ТОВ "Торгагро Сольюшн" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Оршівська" 800 грн. судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що директором "Агрофірма "Оршівська" при укладенні договору застави майбутнього врожаю №8 від 10.06.2016 року, перевищено повноваження надані йому Статутом Товариства.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням господарського суду, МПП фірма "ЕРІДОН" звернулась до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Хмельницької області від 18.05.2017 року у справі №924/336/17 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ "Агрофірма "Оршівська", вважає, що суді дійшов помилкового висновку про те, що укладаючи договір застави майбутнього врожаю № 8 від 10.06.2016 року, директор товариства (позивача) діяв з перевищенням наданих йому повноважень.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те:

- що суд першої інстанції не надав правової оцінки приписам Статуту позивача, пунктами 7.12 - 7.14 якого передбачено, що генеральний директор (директор) має право без довіреності виконувати дії від імені Товариства, приймати рішення щодо питань поточної діяльності товариства та без довіреності діяти від імені Товариства.

Жодних обмежень щодо повноважень Генерального директора виступати майновим поручителем за зобов'язаннями третіх осіб, Статут жодних обмежень не містить.

- що суд не надав правової оцінки діям директора ОСОБА_4, який будучи виконавчим органом товариства на виконання умов п. 1.6. договору застави , разом із заставодержателем прийняв участь у складенні та підписанні Акту огляду предмету застави (посівів сільськогосподарських культур) №1 від 08.09.2016 року відповідно до якого вказаними сторонами договору застави було проведено обстеження посівів сільськогосподарських культур сої на площі 2 326,40 га, майбутній врожай яких було передано в заставу, визначено стан таких посівів та надано рекомендації щодо догляду за такими посівами.

Апелянт вважає, що дії виконавчого органу з виконання умов договору застави, по складанню Акту огляду предмету застави (посівів сільськогосподарських культур, які є предметом застави) №1 від 08.09.2016 року, дають всі підстави вважати правочин схваленим особою, на користь якої його було укладено, що відповідає вимогам ст. 92 ЦК України, якою визначено, що дії органу або особи, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені у відносинах з третіми особами розглядаються як дії самої юридичної особи.

А також апелянт посилається на те, що договір застави був попередньо погоджений уповноваженою особою - Корпорацією "ОСОБА_5 Груп" до складу якої входить позивач ТОВ "Агрофірма "Оршівська", тобто договір попередньо схвалений та погоджений корпорацією.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду№924/336/17 від 01.06.2017 року прийнято до провадження апеляційну скаргу МПП фірми "ЕРІДОН" на рішення господарського суду Хмельницької області від 18.05.2017 року у справі №924/336/17.

19.06.2017 року від представника ТОВ "Агрофірма "Оршівська" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач вважає, що Договір застави майбутнього врожаю №8 від 10.06.2016 року є недійсним, так-як підписаний директором ТОВ "Агрофірма "Оршівська" - ОСОБА_3, з перевищенням повноважень наданих йому Статутом ТОВ "Агрофірма "Оршівська", що Загальні збори до компетенції яких належить затвердження договорів (угод), що перевищує суму 5 000 000 грн. вказану в Статуті товариства не надавали повноважень директору на укладання спірного договору, просить залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційну скаргу МПП фірми "ЕРІДОН" залишити без задоволення.

20.06.2017 року від представника ТОВ "Агрофірма "Оршівська" надійшли додаткові пояснення до відзиву на апеляційну скаргу, в яких Товариство просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги МПП фірми "ЕРІДОН".

26.06.2017 року від представника ТОВ "Торгагро Сольюшн" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційну скаргу Малого приватного підприємства фірми "ЕРІДОН" залишити без задоволення.

29.06.2017 року від представника апелянта надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги, в яких просить скасувати рішення господарського суду Хмельницької області від 18.05.2017 року у справі №924/336/17 та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, оскільки є всі підстави вважати, що договір застави майбутнього врожаю №8 від 10.06.2016 року дійсним, а вчинені уповноваженим органом Позивача дії після укладення цього договору застави є беззаперечним свідченням подальшого схвалення цього правочину Позивачем.

Колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду в судових засіданнях 26.06.2017 року та 29.06.2017 року, заслухала присутніх представників сторін, вивчила та дослідила матеріали справи та наявні в ній докази, розглянула матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, відзив на апеляційну скаргу, перевірила правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, та прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду Рівненської області без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи наступне.

Згідно витягу з протоколу загальних зборів членів СВК Агрофірма „Оршівська від 23 липня 2008 р., остання припинила діяльність шляхом її реорганізації в ТОВ „Агрофірма „Оршівська.

За протоколом зборів учасників ТОВ „Агрофірма „Оршівска від 15 червня 2011 року №15/06-1 2001 затверджено Статут ТОВ „Агрофірма „Оршівська.

За наказом ТОВ „Агрофірма „Оршівска №21 від 20 червня 2011 року №21 директором ТОВ „Агрофірма „Оршівска призначено ОСОБА_3

Статут ТОВ „Агрофірма „Оршівська, затверджено рішенням загальних зборів учасників (протокол від 25 лютого 2014 року №25 /02 2014, нова редакція), позивач є юридичною особою.

10 червня 2016 року між МПП фірма „Ерідон (заставодержатель), ТОВ „Агрофірма „Оршівська (заставодавець), ТОВ „Торгагро Сольюшн (боржник) укладено договір, яким передбачено - заставодержатель має право у разі невиконання боржником своїх зобовязань за основним договором, одержати задоволення за рахунок вартості майна, заставленого на умовах, визначених цим договором, переважно перед іншими кредиторами заставодавця, що згідно цього договору є майновим поручителем по зобовязаннях боржника.

Під основним договором розуміється договір поставки від 15 липня 2015 року № 1151/16/139 з додатками (п. 1.1.).

За основним договором боржник зобовязаний здійснити оплату заборгованості в сумі 81 424 000 грн. (п. 1.3.).

Заставодавець передає в заставу майбутній врожай сільськогосподарських культур соя врожаю 2016 року (предмет застави), в кількості 8 142, 4 т., орієнтовна врожайність 3, 5 т/га, заставною вартістю 81 424 000 грн. (п. 1.6). Загальна заставна (оціночна) вартість предмета застави складає 81 424 000 грн., що на день укладення договору еквівалентно 3 254 356, 51 доларів США (п. 1.7).

При виникненні простроченої заборгованості за основним договором заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави (п. 3.3)

Договір підписаний всіма сторонами та скріплений їх печатками. Зі сторони позивача договір підписаний ОСОБА_3

За випискою з ЄДРЮОФОПГФ, наданою 05.09.16 керівником ТОВ „Агрофірма „Оршівська є ОСОБА_4

За договором поставки від 15.07.15 №1151/16/139, укладеним між МПП Фірма „Ерідон (постачальник) та ТОВ „Торгагро Сольюшн (покупець) постачальник зобовязується передати у власність покупця, в терміни визначені договором, а покупець зобовязаний прийняти товар і сплатити за нього грошову суму, що складає його вартість, визначену договором. Договір містять додаткові угоди і додатки, які передбачають найменування товару і вартість.

Крім того, до справи МПП "Ерідон" до відзиву на позовну заяву від 18.05.2017 року доданий акт огляду предмету купівліпродажу/застави (посівів сільськогосподарських культур), складеного МПП фірма „Ерідон і ТОВ Агрофірма „Оршівська (т. 1 а.с. 202 - 204).

Відповідно до ст. 11 ЦК України Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу ст. 241 ЦК України, правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Згідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статею 638 ЦК України передбачено, що Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. ч. 1-5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Відповідно до статей 546, 572, 576 - 578 ЦК України, статей 1, 4, 6 Закону України "Про заставу", предметом застави може бути будь-яке майно, що може бути відчужене заставодавцем та на яке може бути звернене стягнення.

Як вбачається з Статуту ТОВ „Агрофірма „Оршівська, (т.1 а.с. 96 - 120), в редакції, чинній на момент укладення спірного договору, вищим органом управління товариством є Загальні збори учасників, що правомочні приймати рішення з будь яких питань товариства (п. 7.1.).

Згідно п. 7.10 Статуту товариства, ріщенням Загальних зборів товариства створюється виконавчий орган: колегіальний - дирекція на чолі з Генеральним директором, або одноособовий орган - директор. Наказ про призначення директора, звільнення з посади Генерального директора, директора товариства видається Учасниками товариства на підставі відповідного рішення Загальних зборів товариства.

Окрім того, підпунктом "м" п. 7.2 Статуту визначено, що Загальні збори учасників товариства погоджують (попереднє) укладення генеральним директором/іншими членами дирекції, у випадках надання останніми таких повноважень, директором господарських договорів (правочинів) на суму, що перевищує 5 000 000 грн., або договорів (угод), заяв, згод щодо розірвання укладених договорів оренди землі, незалежно від сум цих угод

Пунктом 7.14 передбачено, що Генеральний директор (директор) товариства має право, поряд з іншими - укладати угоди, контракти, договори, інші правочини які стосуються діяльності товариства, крім господарських договорів на суму, що перевищує 5 000 000 грн.

Як вбачається із змісту договору застави майбутнього врожаю №8 від 10.06.2016 року, вартість якого становить 81 424 000 грн., від імені ТОВ „Агрофірма „Оршівська договір підписаний директором товариства - ОСОБА_3, який діяв на підставі Статуту, від імені ТОВ "Торгагро Солюшн" договір підписано директором товариства, який діяв на підставі Статуту, від імені МПП фірма „Ерідон підписаний представником, який діяв на підставі Довіренсті.

Матеріалами справи не підтверджено, що Збори учасників ТОВ "Агрофірма "Оршівська" уповноважували директора ТОВ "Агрофірма "Оршівська" - ОСОБА_3, на підписання спірного договору, як того вимагає Статут товариства, в зв'язку з чим директор ТОВ „Агрофірма „Оршівська, підписуючи договір перевищив свої повноваження визначені у Статуті товариства щодо підписання договору, сума якого перевищує 5 000 000 грн.

За ч. 3 ст. 92 ЦК орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

А тому, колегія суддів вважає, що договір застави майбутнього врожаю №8 від 10.06.2016 року, укладено директором ТОВ „Агрофірма „Оршівська, з порушенням ст. 92 ЦК України.

Відповідно до ст. 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно ст. 203 ЦК зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно пункту 3.3. постанови Пленуму ВГСУ № 11 від 29.05.13 „Про деякі питання визнання право чинів (господарських договорів) недійсними, позов про визнання недійсним відповідного правочину може бути задоволений у разі доведеності юридичною особою (позивачем) у господарському суді тієї обставини, що її контрагент знав або повинен був знати про наявні обмеження повноважень представника цієї юридичної особи, але, незважаючи на це, вчинив з ним оспорюваний правочин (що не отримав наступного схвалення особи, яку представляють).

Якщо договір містить умову (пункт) про підписання його особою, яка діє на підставі статуту підприємства чи іншого документа, що встановлює повноваження зазначеної особи, то наведене свідчить про обізнаність іншої сторони даного договору з таким статутом (іншим документом) у частині, яка стосується відповідних повноважень, і в такому разі суд не може брати до уваги посилання цієї сторони на те, що їй було невідомо про наявні обмеження повноважень представника її контрагента.

Преамбула спірного договору містить вказівку про те, що позивач в особі директора, діє на підставі Статуту. Дані обставини, свідчать про обізнаність сторін договору про повноваження директора ТОВ "Агрофірма "Оршівська" передбачених Статутом товариства.

А тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про поінформованість МПП фірми "ЕРІДОН" про обмеження повноважень директора ТОВ "Агрофірма "Оршівська", в тому числі відносно обмежень договірної суми.

Колегія суддів вважає, що місцевий суд правомірно не прийняв до уваги доводи апелянта, що спірний договір не передбачає наявності таких умов, як ціна та перехід права власності на заставне майно і тому до спірних відносин не можна застосовувати норми ст. 98 ЦК відносно виключної компетенції загальних зборів та відповідні положення статуту.

Виходячи з аналізу загальних норм ЦК про забезпечення зобовязань, застава не є самостійною формою правовідносин, а застосовується як забезпечення основного договору, в даному випадку договору поставки. Застава доповнює відносини по основному договору та зазначає відповідні правові наслідки в разі порушення останнього. Самостійних же прав та обовязків застава не породжує. В звязку з цим, передбачивши у договорі застави вартість предмету застави 81 424 000 грн., сторони цим самим визначили, що у разі порушення основного зобовязання, заставоодержувач може отримати задоволення саме на таку суму. Задоволення ж передбачає відчуження майна, тобто перехід права власності, що суперечить доводам відповідача про немайновий характер спірного договору.

Доводи відповідача щодо схвалення договору застави попереднім погодженням корпорацією „ОСОБА_5 Груп, до складу якої входить позивач, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки відповідно до статуту ТОВ "Агрофірма "Оршівська" здійснює самостійне розпорядження майном, яке не залежить від діяльності корпорації „ОСОБА_5 вест Груп.

Статут ТОВ "Агрофірма "Оршівська" не передбачає участі корпорації в управлінні його справами. При цьому, органами управління позивача є Загальні збори та генеральний директор (директор), лише ці органи, у порядку визначеному статутом Товариства, уповноважені приймати всі рішення щодо діяльності позивача, а не будь-який з його учасників.

Щодо доводів апелянта про наступне схвалення оскаржуваного договору директором ТОВ Агрофірма „Оршівська ОСОБА_4, шляхом підписання Акту огляду предмету застави (посівів сільськогосподарських культур) від 08.09.2016 року.

Відповідно до п.3.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними від 29.05.2013р. №11, наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, який не мав належних повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (стаття 241 ЦК України). Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з'ясовувати пов'язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.).

З Акту огляду предмету купівліпродажу/застави (посівів сільськогосподарських культур) №1 від 08.09.2016 року, вбачається, що він є невід'ємною частиною договору застави майбутнього врожаю №8 від 10.06.2016 року, сума якого перевищує 5 000 000 грн.

В матеріалах справи відсутні докази того, що Загальні збори учасників ТОВ "Агрофірма "Оршівська" - ОСОБА_4 уповноважували директора Товариства - ОСОБА_4 на підписання такого акту.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що підписаний директором ТОВ "Агрофірма "Оршівська" ОСОБА_4 Акт огляду предмету купівліпродажу/застави (посівів сільськогосподарських культур) №1 від 08.09.2016 року, не може бути доказом схвалення договору застави майбутнього врожаю.

Інші доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі, є документально не підтвердженими, такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак, скаржник, в порушення вимог ст.33 ГПК України, не довів тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів вважає, що вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах, й ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для його скасування чи зміни та задоволення апеляційної скарги.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у звязку з відмовою в її задоволенні на підставі ст.49 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Хмельницької області від 18.05.2017 року у справі №924/336/17 - залишити без змін, а апеляційну скаргу Малого приватного підприємства фірми "ЕРІДОН" - залишити без задоволення.

2. Справу №924/336/17 повернути до господарського суду Хмельницької області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом XII-1 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Демидюк О.О.

Суддя Павлюк І. Ю.

Суддя Крейбух О.Г.