ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2017 р. Справа № 925/487/17

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі Кадусі Н.В., за участю представників сторін: позивача ОСОБА_1 за довіреністю, відповідача не зявилися, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз Збут» до Демківської сільської ради про стягнення 11 803 грн. 77 коп.,

ВСТАНОВИВ:

27.04.2017 року позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз Збут» звернувся з позовом до Демківської сільської ради (далі - відповідач) про стягнення, на підставі договору на постачання природного газу за регульованим тарифом № 04/13035/БО-16 від 24.02.2016 року, 10 987 грн. 77 коп. основного боргу, 282 грн. 17 коп. інфляційних втрат, 51 грн. 66 коп. 3% річних, 482 грн. 17 коп. пені, всього 11 803 грн. 77 коп. та відшкодування судових витрат.

08.06.2017 року за вх. № 12276/17 (а.с. 41) представник позивача в порядку ст. 22 ГПК України подала письмову заяву про уточнення позовних вимог, в якій зазначила про сплату відповідачем основної суми боргу в розмірі 10992 грн. 84 коп.

В судовому засіданні представник позивача просила суд стягнути з відповідача 282 грн. 17 коп. інфляційних втрат, 51 грн. 66 коп. 3% річних, 482 грн. 17 коп. пені, всього 816 грн. та відшкодувати понесені судові витрати, в частині стягнення суми основного боргу 10 987 грн. 77 коп. просила припинити провадження у справі, в звязку з відсутністю предмету спору.

Відповідач письмовий відзив на позовну заяву не подав, проти позову не заперечував, явку свого представника в засідання суду без поважних причин не забезпечив, хоч про місце, дату і час судового засідання був повідомлений належним чином за правилами, передбаченими розділом 2.6. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації від 20 лютого 2013 року № 28.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, подані позивачем докази є достатніми для вирішення спору по суті, суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю представників відповідача за наявними матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Згідно зі ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні оголошувались вступна та резолютивна частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє частково з наступних підстав.

24.02.2016 року між позивачем - товариством з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз Збут», як постачальником, газорозподільним підприємством - публічним акціонерним товариством «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» та відповідачем - Демківською сільською радою , як споживачем, було укладено Договір на постачання природного газу за регульованим тарифом № 04/13035/БО-16 (далі Договір; а.с. 12-19), за умовами п. 1.1 якого Постачальник зобовязується постачати Споживачу у 2016 році природний газ в обсягах і порядку, передбачених Договором, а Споживач зобовязується прийняти та оплатити Постачальнику вартість газу у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених Договором.

У п. 1.2 Договору, сторони визначили, що постачальник передає споживачу газ в обсягах 3,17 тис.м.куб. (січень грудень 2016 рік).

Відповідно до п.1.10 Договору Споживач отримує природний газ з метою використання для власних потреб або використання в якості сировини, а не для продажу.

Згідно з п. 2.2 Договору, на момент його укладання ціна за 1000 куб. м. природного газу з урахуванням тарифу на його транспортування магістральними трубопроводами 373 грн. 30 коп. та вартості послуг з його постачання 64 грн. 70 коп. становила 6836 грн., крім того ПДВ 1367 грн. 20 коп., а усього 8203 грн. 20 коп.

Пунктом 3.1 Договору сторони встановили, що оплата планових обсягів газу здійснюється споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті за ціною, визначеною у п. 2.2 цього договору, не пізніше пятого числа місяця, наступного за звітним. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи із ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці. У разі переплати за фактично спожитий газ сума переплати зараховується постачальником в рахунок оплати поставленого газу в наступному розрахунковому періоді або повертається на поточний рахунок споживача на підставі його письмової заяви. У разі збільшення в установленому порядку підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду споживач здійснює оплату додатково заявлених обсягів газу у пятиденний строк з дня збільшення цього обсягу.

Згідно з п. 4.3 Договору, приймання-передача газу, поставленого постачальником та прийнятого споживачем у звітному місяці, оформляється шляхом підписання та скріплення печаткою щомісячних актів приймання передачі, які є невідємними частинами цього договору, і є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

У п.п. 7.2.1 п. 7.2 Договору, сторони передбачили, що у разі порушення споживачем порядку та строків оплати поставленого постачальником газу споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який стягується пеня. Пеня нараховується від суми простроченого платежу за кожний день протягом всього періоду прострочення і не обмежується 6-місячним строком згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

Пунктом 10.1 Договору, сторони визначили, що цей договір набирає чинності з дати його підписання та поширює свою дію на відносини, що склалися між сторонами з 01.01.2016 і діє по 31.12.2016, а в частині не виконаних зобовязань до їх повного виконання.

Додатковими договорами №1-№13 до Договору постачання природного газу № 04/13035/БО-16 від 24.02.2016 року сторонами були погоджені обсяги та вартість на постачання природного газу та строки дії відносин (а.с. 20-32).

Відповідач, в порушення умов Договору, свої зобов'язання за Договором своєчасно та в повному обсязі не виконав, за поставлений природній газ розраховувався частково, заборгованість відповідача перед позивачем за лютий 2017 рік становить 10 987 грн. 77 коп.

Отже, спірними правовідносинами є вимоги сторін договору на постачання природного газу за регульованим тарифом № 04/13035/БО-16 від 24.02.2016 року, які витікають із їх прав і обов'язків за цим договором.

Спірні правовідносини сторін за правовою природою віднесені до договірних зобовязань постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу, загальні положення про купівлю-продаж визначені параграфом 1 глави 54, особливості постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу - параграфом 5 глави 54 ЦК України, загальні положення правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобовязання і договір розділами І і ІІ книги 5 ЦК України. Параграфом 3 глави 30 ГК України визначені особливості правового регулювання договору енергопостачання, як окремого виду господарсько-торговельної діяльності.

Відповідно до статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

За змістом ст.ст. 173, 174, 193, 202 ГК, ст.ст. 11, 509, 525, 526, 599 ЦК України, угода (договір) є підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків (зобов'язань), зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, припиняється на підставах, встановлених договором або законом, зокрема належним виконанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач в ході розгляду спору після порушення провадження у справі сплатив суму основного боргу, що підтверджується меморіальним ордером № 32_5В014/153 від 10.05.2017 року на суму 10 992 грн. 84 коп., у звязку з чим, провадження у справі в частині вимог про стягнення 10 987 грн. 77 коп.. основного боргу підлягає припиненню судом на підставі пункту 1-1 частини першої статті 80 ГПК України.

Відповідно до пункту 1-1 частини першої статті 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Згідно з пунктом 4.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції припинення провадження у справі на підставі пункту 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Відповідно до ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України: порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У зв'язку з простроченням відповідачем строків оплати природного газу, позивач також заявив у позові вимогу про стягнення з відповідача 482 грн. 17 коп. пені за період прострочення з 06.12.2016 року по 12.04.2017 року, 282 грн. 17 коп. інфляційних втрат за період з 06.12.2016 року по 12.04.2017 року, 51 грн. 66 коп. 3% річних за період прострочення з 06.12.2016 року по 12.04.2017 року.

Частиною 1 статті 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не передбачено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вимога позивача про стягнення 482 грн. 17 коп. пені, 282 грн. 17 коп. інфляційних втрат, 51 грн. 66 коп. 3% річних, нарахованих по кожному періоду на фактичну суму заборгованості, відповідає умовам пп. 7.2.1 п. 7.2 Договору, нормам ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань», ст.ст. 230 ч. 1, 231 ч. 6 ГК України, ч. 2 ст. 625 ЦК України, їх розрахунок судом перевірений і визнаний вірним, відповідачем не спростовано, тому суд визнає її такою, що також підлягає задоволенню в повному розмірі.

Відповідно до ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обставини справи повинні підтверджуватись лише належними і допустимими доказами, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України, було запропоновано сторонам подати докази в обґрунтування позову і заперечень проти нього, брати участь в засіданнях суду, вони своїми правами скористались на свій розсуд, подали всі наявні у них докази і на їх підставі судом прийнято рішення у справі.

З урахуванням викладеного, відповідно до умов Договору, обставин справи та вимог законодавства суд вважає, що відповідач не виконав договірні зобовязання щодо порядку розрахунків за поставлений природний газ, прострочив його оплату, тому позовні вимоги в частині стягнення 482 грн. 17 коп. пені, 282 грн. 17 коп. інфляційних втрат, 51 грн. 66 коп. 3% річних судом визнаються обґрунтованими, доведеними і задовольняються. В частині стягнення 10987 грн. 77 коп. суми основного боргу, провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 49 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати пропорційно задоволеній частині позову, а саме сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 110 грн. 61 коп.

Згідно з п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», розясненнями, викладеними в п. 5.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів за наявності клопотання сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору. Про таке повернення зазначається, зокрема, в ухвалі про повернення сум судового збору, винесеній як окремий процесуальний документ.

Керуючись ст.ст. 49, 82-84 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 10987 грн. 77 коп. основного боргу припинити.

Стягнути з Демківської сільської ради, місцезнаходження: 19822, Драбівський район, Черкаська область, с. Демки, вул. Центральна, 26, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз Збут», місцезнаходження: 18000, м. Черкаси, вул. Громова, 142, - 482 грн. 17 коп. пені, 282 грн. 17 коп. інфляційних втрат, 51 грн. 66 коп. 3% річних та 110 грн. 61 коп. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня підписання.

Повний текст рішення складено і підписано 23.06.2017 року.

Суддя В.М. Грачов