РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА
про повернення апеляційної скарги

"23" червня 2017 р. Справа №9/50/2012/5003

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого судді Дужич С.П.

судді Мамченко Ю.А. ,

судді Саврій В.А.

розглянувши апеляційну скаргу відповідача Військової частини НОМЕР_1 на рішення господарського суду Вінницької області від 17 липня 2012 року у справі №9/50/2012/5003

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Регіонального центру технічної експлуатації транспортної телекомунікаційної мережі №1 філії "Дирекції первинної мережі ПАТ "Укртелеком"

до Військова частина НОМЕР_1

про стягнення 40 180,10 грн.

ВСТАНОВИВ:
17 липня 2012 року, рішенням господарського суду Вінницької області було задоволено позов ПАТ "Укртелеком" в особі Регіонального центру технічної експлуатації транспортної телекомунікаційної мережі №1 філії "Дирекції первинної мережі ПАТ "Укртелеком" до військової частини НОМЕР_1 про стягнення 40180,10 грн. і стягнуто з відповідача на користь позивача (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 31 липня 2012 року) 39488,19 грн. - основного боргу, 70,12 грн. - пені, 423,22 - 3% річних, 198,57 грн. - індексу інфляції, 1609,50 грн. - судового збору. (а.с.109-110, 113)

09 червня 2017 року, не погоджуючись з винесеним рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить, поновивши строк для апеляційного оскарження скасувати дане рішення господарського суду та відмовити у позові.

Відповідно до ч.1 ст. 93 ГПК України, апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Згідно ч.2 ст. 93 ГПК України, апеляційна скарга, яка подана після закінчення строку, установленого для оскарження рішення, залишається без розгляду, якщо апеляційний господарський суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для відновлення строку, про що постановляється ухвала.

Відповідно до ст. 53 ГПК України, пропущений процесуальний строк може бути відновлений судом лише з поважних причин. Поважними визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами.

Тому, клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними та докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Виходячи з приписів ст. 53 ГПК України, суд у кожному випадку, з врахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінює доводи, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 17 липня 2012 року представник скаржника у судовому засіданні був відсутній (протокол судового засідання /а.с.107/ та зміст наведеного рішення у справі /а.с.109-110/).

24 липня 2012 року, рекомендованим листом з повідомленням копія даного рішення була направлена відповідачу по справі і 26 липня 2012 року копію зазначеного рішення було отримано представником відповідача. (а.с.111)

03 серпня 2012 року, після спливу строку на апеляційне оскарження цього рішення, господарським судом Вінницької області був виданий наказ (а.с.115), який в подальшому було передано на виконання Замостянському відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції.

27 вересня 2012 року, платіжним дорученням №812011 кошти зазначені в рішенні господарського суду були стягнуті з військової частини НОМЕР_1 та перераховані у повному обсязі на рахунок позивача і постановою старшого державного виконавця Замостянського відділу ДВС Вінницького МУЮ від 02 жовтня 2012 року виконавче провадження ВП №34252429 по виконанню наказу господарського суду Вінницької області у справі №9/50/2012/5003 було закінчено. (а.с.128)

26 листопада 2015 року, представник відповідача Кукуруза Р.В. звернувся до господарського суду Вінницької області з клопотанням від 19 листопада 2015 року про ознайомлення з матеріалами, зокрема, і даної цивільної справи і така можливість була йому надана судом.

20 січня 2016 року, представник відповідача Кукуруза Р.В. ознайомився з матеріалами зазначеної справи, про що зробив відповідний запис. (а.с.131)

13 квітня 2017 року, представник відповідача Кукуруза Р.В. повторно звернувся до господарського суду Вінницької області з клопотанням №984 від 07 квітня 2017 року про ознайомлення з матеріалами даної цивільної справи і така можливість була йому надана судом.

07 червня 2017 року, представник відповідача Кукуруза Р.В. ознайомився з матеріалами зазначеної справи, про що зробив відповідний запис. (а.с.135)

Тобто, виходячи з приписів ст. 93 ГПК України, строк на звернення з апеляційною скаргою на дане рішення господарського суду пропущено із значним пропуском терміну на апеляційне оскарження.

Причиною пропуску встановленого процесуального строку для оскарження рішення господарського суду Вінницької області від 17 липня 2012 року скаржник зазначає відсутність коштів у відповідній статті видатків військової частини А-2656 для оплати судового збору та у зв`язку з складною суспільно-політичною ситуацією в країні.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами ст. 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, які не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття, що і було зроблено місцевим господарським судом.

Таким чином, скаржник мав можливість ознайомитися з текстом оспорюваного рішення раніше ніж 07 червня 2017 року та звернутися з апеляційною скаргою в межах строків, встановлених чинним законодавством.

Наразі, скаржником не доведено, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений господарським процесуальним кодексом України строк для оскарження рішення у заявника не було можливості.

Визначені скаржником у клопотанні обставини належним чином не обґрунтовані та недоведені належними доказами, а будь-яких інших доводів в обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку скаржником не надано.

23 червня 2017 року ухвалою по справі №9/50/2012/5003 апелянту було відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку для подачі апеляційної скарги.

Враховуючи, що відмова у відновленні строку подання скарги виключає можливість її прийняття до розгляду - апеляційну скаргу слід повернути без розгляду.

Щодо клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на зазначене вище, рішення господарського суду Вінницької області до моменту справи по суті, колегія суддів зазначає, що, згідно з ч.1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", за клопотанням особи, враховуючи майновий стан, суд може, на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, відстрочити або розстрочити сплату судового збору.

Пунктом 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України" від 21 лютого 2013 року, передбачено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст. 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Позивач підставою для відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги зазначає недостатність грошових коштів на рахунку та надає рапорт про звернення, в день направлення зазначеної вище апеляційної скарги, до командира військової частини А-2656 про надання розпорядження фінансово-економічній службі цієї частини на оплату судового збору в розмірі 1770,45 грн. за подання апеляційної скарги, проте дана обставина не вказує про недостатність коштів на відповідному КЕКВ рахунку військової частини, яким передбачено витрати на сплату судового збору, що надходять з держбюджету України, як на непереборну силу. Крім того, апелянтом не наведено будь-яких даних про вчинення ним дій щоб змінити термін та розмір надходження коштів на рахунок відповідача саме для апеляційного оскарження даного рішення.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства визначає рівність усіх учасників судового процесу, в тому числі й органів державної влади, перед законом і судом, отже самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для відстрочення учаснику такої сплати.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 53, 86, 93, 99 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу відповідача Військової частини НОМЕР_1 на рішення господарського суду Вінницької області від 17 липня 2012 року у справі №9/50/2012/5003 з доданими до неї документами всього на 8 (восьми) аркушах - повернути заявнику без розгляду.

Справу №9/50/2012/5003 повернути господарському суду Вінницької області.

Додаток: заявнику - матеріали скарги на 8 (восьми) арк.

Головуючий суддя Дужич С.П.

Суддя Мамченко Ю.А.

Суддя Саврій В.А.