ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 року Справа № 904/6431/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Самусенко С.С. - головуючого,
Малетича М.М.,
Плюшка І.А.,

розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер Глобал"
на рішення та постановугосподарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2016 Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.03.2017
у справі№ 904/6431/16
господарського судуДніпропетровської області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Партнер Глобал"
доДочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в особі Філії "Дніпропетровський автодор" Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"
простягнення 47 196 грн. 45 коп.,
за зустрічним позовомДочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в особі Філії "Дніпропетровський автодор" Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"
до1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер Глобал" 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Резерв-Ойл"
провизнання договору відступлення права вимоги (цесії) №77 від 26.12.2014 недійсним в частині відступлення права вимоги боргу за договором поставки №12/02-14 від 12.02.2014,
за участю представників:
від відповідача: Фрейдун О.М.
Ухвалою Вищого господарського суду України від 08.06.2017 касаційну скаргу прийнято до провадження у складі колегії суддів: Самусенко С.С. - головуючого, Малетича М.М., Плюшка І.А. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.06.2017.

1. Зміст первісних позовних вимог та стислий виклад підстав подання позову

ТОВ "Партнер Глобал" звернулося до господарського суду із позовною заявою, в якій просило, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, стягнути з Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в особі Філії "Дніпропетровський автодор" ДП "Дніпропетровський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" 13 480,20 грн. основного боргу.

Позов обґрунтовано тим, що на підставі договору відступлення права вимоги (цесії) №77 від 26.12.2014 позивач набув право вимоги до відповідача за договором поставки №12/02-14 від 12.02.2014, який був укладений відповідачем з ТОВ "Резерв-Ойл".

2. Зміст зустрічних позовних вимог та стислий виклад підстав подання позову

Дочірнє підприємство "Дніпропетровський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в особі Філії "Дніпропетровський автодор" ДП "Дніпропетровський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" подало зустрічну позовну заяву про визнання договору відступлення права вимоги (цесії) №77 від 26.12.2014 недійсним в частині відступлення права вимоги боргу за договором поставки №12/02-14 від 12.02.2014.

Зустрічний позов обґрунтовано тим, що договір відступлення права вимоги укладено в порушення п.9.8 договору поставки №12/02-14 від 12.02.2014 без згоди боржника.

2. Стислий виклад суті рішення місцевого та постанови апеляційного господарських судів та мотиви їх прийняття

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2016 (суддя Воронько Д.В.), залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.03.2017 (судді: Пархоменко Н.В. - головуючий, Коваль Л.А., Парусніков Ю.Б.), в задоволенні первісного позову відмовлено; зустрічний позов задоволено повністю, визнано недійсним договір про відступлення права вимоги №77 від 26.12.2014, укладений між ТОВ "Резерв-Ойл" та ТОВ "Партнер Глобал" в частині відступлення права вимоги боргу за договором поставки від 12.02.2014 №12/02-14; провадження у справі щодо ТОВ "Резерв-Ойл" припинено.

Судові рішення мотивовано тим, що укладення договору про відступлення права вимоги без погодження з боржником не відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає визнанню недійсним згідно ст.ст.203, 215 ЦК України.

Також місцевий господарський суд вказав на недоведеність факту здійснення поставки відповідачу товару та відповідно наявності у відповідача зобов`язань оплатити товар.

У зв`язку з визнанням недійсним договору про відступлення права вимоги №77 від 26.12.2014 в частині відступлення права вимоги боргу за договором поставки від 12.02.2014 №12/02-14 судами відмовлено у задоволенні вимоги ТОВ "Партнер Глобал" про стягнення заборгованості у розмірі 13 480,20 грн.

Враховуючи, що на час прийняття рішення місцевим господарським судом ТОВ "Резерв-Ойл" припинено у зв`язку з визнанням банкрутом, провадження у цій справі щодо вказаної особи припинено.

3. Підстави, з яких оскаржено судові рішення господарських судів

Не погоджуючись із судовими рішеннями, ТОВ "Партнер Глобал" звернулося до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального та матеріального права, просить їх скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити первісний позов, а у зустрічному позові відмовити.

На думку скаржника судами помилково протрактовано умови договору поставки, зокрема пункт 9.8.

Посилаючись на постанову ВСУ від 15.04.2015 у справі №3-43гс15, суди не врахували, що у вказаній судовій практиці надається оцінка іншій умові договору, а саме щодо згоди іпотекодавця на відступлення права вимоги за договором, а не зобов`язання.

Суди помилково посилаються на норми ст.ст. 202, 712 ЦК України та ст.265 ГК України і вказують, що зобов`язання - це сукупність прав та обов`язків.

Статті 514, 516 ЦК України окремо передбачають передачу права у зобов`язанні від передачі обов`язку.

З умов договору вбачається, що сторони обмежили передачу своїх обов`язків, а не прав.

Скаржник вказує на схвалення відповідачем правочину щодо відступлення права вимоги своїми фактичними діями по сплаті коштів.

Також вказується, що 09.12.2017 боржником надано згоду на відступлення права вимоги. Враховуючи умови п.9.4 договору поставки №12/02-14 від 12.02.2014, така згода може бути передана засобами факсимільного та інтернет зв`язку і мати силу оригіналу. Посилання суду на довідку канцелярії відповідача про відсутність реєстрації вказаного документу, не означає, що такий документ відсутній взагалі.

Також помилковим є посилання суду на довідки прокурора, оскільки вони не відносяться до доказів, які мають преюдиційне значення.

4. Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу

У відзиві на касаційну скаргу ДП "Дніпропетровський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" вважає її необргунтованою та просить залишити без змін оскаржувані судові рішення.

Позивачем за первісним позовом не доведено належними та допустимими доказами отримання згоди боржника на укладення договору відступлення права вимоги.

Також зазначає, що дослідженню в даній справі підлягають обставини щодо виконання зобов`язань сторони саме за договором поставки від 12.02.2014 №12/02-14.

У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження виконання обов`язку первісного кредитора щодо передачі новому кредиторові відповідних документів. Проте у відповідача відсутні оригінали первинних документів, які б підтверджували факт переходу права вимоги до нового кредитора.

5. Обставини справи, встановлені господарськими судами попередніх інстанцій

12.02.2014 між ТОВ "Резерв-Ойл" як постачальником та ДП "Дніпропетровський облавтодор" ПАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в особі філії "Дніпропетровський автодор" як покупцем укладено договір поставки №12/02-14.

Відповідно до п.1.1 договору постачальник зобов`язався поставляти у власність покупця нафтопродукти, а покупець зобов`язався приймати та оплачувати товар, за умовами даного договору.

Відповідно до п.3.1.1 договору поставки покупець сплачує постачальникові 100% передплату вартості партії товару й комплектації вартості її транспортування у строк 1 (одного) банківського дня з моменту отримання рахунку постачальника.

Пунктом 9.8 договору поставки передбачено, що сторони не мають права передавати свої зобов`язання за даним договором третім особам без письмової згоди іншої сторони.

На підтвердження виконання умов договору поставки до матеріалів справи надано копію видаткової накладної №РН-0000002 від 26.02.2014, відповідно до якої постачальник поставив покупцю товар на загальну суму 24 349,00 грн., який отримано на підставі довіреності №48 від 20.02.2014, копії яких містяться в матеріалах справи.

На оплату поставленого товару виставлено рахунок-фактура №СФ-0000002 від 26.02.2014 на суму 24 349,00 грн.

26.12.2014 між ТОВ "Резерв-Ойл" як цедентом та ТОВ "Партнер Глобал" як цесіонарієм укладено договір №77 відступлення права вимоги, відповідно до п. 1.1 в порядку та на умовах, визначених цим договором, цедент відступає цесіонарієві, а цесіонарій набуває право вимоги, належне цедентові, і стає кредитором за договорами, які були укладені між цедентом та ДП "Дніпропетровський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", у тому числі й за договором поставки №12/02-14 від 12.02.2014 на суму 13 480,20 грн.

Відповідно до п.2.1 договору про відступлення права вимоги до цесіонарія переходить зазначене вище право вимоги цедента в обсязі та на умовах, що існували на момент укладання договору про відступлення права вимоги.

За п.3 договору про відступлення право вимоги, що відступається цесіонарієві, засвідчується господарськими договорами, специфікаціями, актами, іншими первинними бухгалтерськими документами, тощо.

Згідно п.4 договору копії документів, визначених у пункті 3 цього договору, та документована інформація, яка є важливою для здійснення права вимоги, яке відступає цедент за цим договором, передаються цедентом цесіонарію в момент підписання сторонами цього договору і є його невід`ємною частиною.

ТОВ "Резерв-Ойл" передано ДП "Дніпропетровський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" повідомлення про відступлення права вимоги відповідно до договору №77 від 26.12.2014, яке отримано останнім 19.02.2015.

Судами встановлено, що первісним позивачем надано копію акта звірки взаємних розрахунків з ДП "Дніпропетровський облавтодор" ПАТ ДАК "Автомобільні дороги України" за період з 01.04.2013 по 26.12.2014 та копію акта звірки взаємних розрахунків з філією "Дніпропетровський облавтодор" ДП "Дніпропетровський облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України" за період з 01.03.2013 по 15.07.2016.

ДП "Дніпропетровський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" заперечує наявність цієї заборгованості в бухгалтерському обліку філії по ТОВ "Партнер Глобал", про що надало відповідну бухгалтерську довідку.

Також суду надано копію листа №76-1 від 09.12.2014, відповідно до якого ДП "Дніпропетровський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" надає згоду на укладення договорів відступлення права вимоги ТОВ "Партнер глобал" за договорами поставки, в тому числі й за договором №12/02-14 від 12.02.2014. Оригінал листа у ТОВ "Партнер Глобал" відсутній.

19.09.2016 та від 03.10.2016 листами слідчий повідомив суд про відсутність такого листа під час вилучення документів у товариства. Слідчим вказано, що прокуратурою Дніпропетровської області лист від 09.12.2014 за №76-1 ніколи не вилучався акт звірки взаєморозрахунків між ТОВ "Партнер Глобал" та філією "Дніпропетровський автодор" за період з 01.02.2013 по 15.07.2016 та не приєднувався до матеріалів кримінального провадження №0000051.

Ці обставини підтверджує також копія протоколу огляду документів, що вилучені в рамках розслідування кримінального провадження №0000051 від 25.06.2014 під час обшуку в ТОВ "Резерв Ойл" 22.07.2015.

Згідно з довідкою канцелярії ДП "Дніпропетровський облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України" від 21.09.2016 лист щодо надання згоди на відступлення прав вимог в журналах вхідної та вихідної кореспонденції цього підприємства у період з 09.12.2104 по 31.12.2015 не зареєстрований.

6. Норми права, на які звертається увага при вирішенні спору

Згідно з положеннями ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Стаття 215 Цивільного кодексу України визначає, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

За ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 510 Цивільного кодексу України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (ч. 3 ст. 510 Цивільного кодексу України).

За ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

7. Норми права та мотиви, з яких виходить касаційна інстанція при прийнятті постанови

Відповідно до вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

Господарські суди попередніх інстанцій, застосувавши ст.ст. 203, 215 та Главу 47 Цивільного кодексу України, вдались до тлумачення договору та визначилися щодо необхідності отримання згоди боржника на укладення договору відступлення права вимоги.

При цьому судами встановлено, що позивачем за первісним позовом не надано суду оригіналів документів, які повинні бути передані згідно ст.517 ЦК України, та які засвідчують права, що передаються.

Із встановлених судами обставин вбачається, що новим кредитором не підтверджено належними та допустимими доказами факт здійснення поставки ТОВ "Резерв-Ойл" за договором №12/02-14 від 12.02.2014 та факт наявності у ТОВ "Резерв-Ойл" права вимоги до ДП "Дніпропетровський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" на суму 13 480,20 грн.

Таким чином, договір відступлення права вимоги за договором поставки №12/02-14 від 12.02.2014 укладено всупереч ст.ст. 512, 514 ЦК України.

Згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав (див. постанову ВСУ у справі №23/236 від 02.10.2012).

З огляду на недоведеність факту виконання ТОВ "Резерв-Ойл" договору поставки та наявності дійсної вимоги до ДП "Дніпропетровський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" на момент її відступлення, висновки господарських судів про наявність підстав для визнання недійсним договору відступлення права вимоги (цесії) №77 від 26.12.2014 в частині відступлення права вимоги боргу за договором поставки №12/02-14 від 12.02.2014 є законними.

Оскільки на час прийняття рішення у цій справі відбулася державна реєстрація припинення юридичної особи - ТОВ "Резерв-Ойл", місцевий господарський суд припинив провадження у цій справі щодо відповідача-2 за зустрічним позовом - ТОВ "Резерв-Ойл" на підставі п.6 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

У зв`язку з визнанням недійсним договору про відступлення права вимоги №77 від 26.12.2014 в частині відступлення права вимоги боргу за договором поставки №12/02-14 від 12.02.2014 господарські суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що вимоги за первісним позовом ТОВ "Партнер Глобал" про стягнення з ДП "Дніпропетровський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" в особі філії "Дніпропетровський автодор" 13 480,20 грн. заборгованості задоволенню не підлягають.

За ч.2 ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

8. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

З дотриманням передбачених законодавством меж перегляду справи в касаційній інстанції, заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права господарськими судами попередніх інстанцій, Вищим господарським судом України підстав для задоволення касаційної скарги не встановлено.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судами обставин та не спростовують у підсумку недійсність оспореного договору в частині згідно ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ТОВ "Партнер Глобал" залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.03.2017 у справі №904/6431/16 залишити без змін.

Головуючий суддя С. Самусенко

Судді: М. Малетич

І. Плюшко