ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2017р. Справа № 914/362/17

Колегія суддів Господарського суду Львівської області в складі: Головуючий суддя: Пазичев В.М., суддя: Іванчук С.В., суддя: Манюк П.Т. розглянувши матеріали справи:

за позовом: Дочірнього підприємства „Умань-Агро (с. Гереженівка, Черкаська обл.)

до відповідача: Приватного підприємства „Ротен (м. Жидачів, Львівська обл.)

про: стягнення суми основного боргу в розмірі 361912,50 грн, пені в розмірі 22119,13 грн., інфляційних втрат у розмірі 24787,89 грн. та 3% річних у розмірі 24136,81 грн.

Головуючий суддя: Пазичев В.М.

Суддя: Іванчук С.В.

Суддя: Манюк П.Т.

При секретарі: Вашкевич Н.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність № 21-д від 27.03.2017 року.

від відповідача: ОСОБА_2 довіреність № 5 від 06.02.2017 року.

Суть спору: На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Дочірнього підприємства „Умань-Агро до Приватного підприємства „Ротен про стягнення суми основного боргу в розмірі 361912,50 грн, пені в розмірі 22119,13 грн., інфляційних втрат у розмірі 24787,89 грн. та 3% річних у розмірі 24136,81 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 23.02.2017 року порушено провадження у справі і призначено до розгляду на 02.03.2017 року. Ухвалою суду від 02.03.2017 року розгляд справи відкладено до 09.03.2017 року, в звязку з відсутністю представника позивача. Ухвалою суду від 09.03.2017 року розгляд справи відкладено до 16.03.2017 року, в звязку з відсутністю представника відповідача. Ухвалою суду від 16.03.2017 року розгляд справи відкладено до 29.03.2017 року, в звязку з відсутністю представників позивача та відповідача. Ухвалою суду від 29.03.2017 року розгляд справи відкладено до 05.04.2017 року, в звязку з відсутністю представника позивача та для надання доказів. Ухвалою суду від 05.04.2017 року розгляд справи відкладено до 18.04.2017 року, для надання доказів. Ухвалою суду від 18.04.2017 року розгляд справи відкладено до 25.04.2017 року, для надання доказів. Ухвалою суду від 25.04.2017 року розгляд справи відкладено до 03.05.2017 року, в звязку з відсутністю представника позивача.

Ухвалою суду від 03.05.2017 року за заявою відповідача призначено колегіальний розгляд справи № 914/362/17 у складі трьох суддів.

Ухвалою суду від 03.05.2017 року розгляд справи відкладено до 24.05.2017 року, згідно клопотання відповідача та в звязку з відсутністю його представника. Ухвалою суду від 24.05.2017 року розгляд справи відкладено до 07.06.2017 року, для надання доказів.

У звязку із перебуванням у відпустці судді Бортник О.Ю., 07.06.2017 року протоколом автоматизованої зміни складу колегії суддів здійснено заміну члена колегії суддів: на суддю Іванчук С.В.

Ухвалою суду від 07.06.2017 року розгляд справи відкладено до 21.06.2017 року, для надання доказів.

Позивач вимог ухвали суду про порушення провадження у справі від 23.02.2017 року, про відкладення від 02.03.2017 року, від 09.03.2017 року, від 16.03.2017 року, від 29.03.2017 року, від 05.04.2017 року, від 18.04.2017 року, від 25.04.2017 року, від 03.05.2017 року, від 24.05.2017 року, від 07.06.2017 року виконав частково, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

29.03.2017 року за вх. № 12138/17 позивач подав супровідний лист з долученням додаткових доказів до матеріалів справи.

18.04.2017 року за вх. № 14285/17 позивач подав супровідний лист з долученням додаткових доказів до матеріалів справи.

18.04.2017 року за вх. № 14286/17 позивач подав пояснення по справі.

28.04.2017 року за вх. № 15620/17 позивач подав клопотання про відкладення розгляду справи.

24.05.2017 року за вх. № 18502/17 позивач подав пояснення по справі.

Відповідач вимог ухвали суду про порушення провадження у справі від 23.02.2017 року, про відкладення від 02.03.2017 року, від 09.03.2017 року, від 16.03.2017 року, від 29.03.2017 року, від 05.04.2017 року, від 18.04.2017 року, від 25.04.2017 року, від 03.05.2017 року, від 24.05.2017 року, від 07.06.2017 року виконав частково, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

06.03.2017 року за вх. № 8846/17 відповідач подав клопотання про відкладення розгляду справи.

29.03.2017 року за вх. № 1409/17 відповідач подав клопотання про витребування у позивача оригіналів документів та призначення судової почеркознавчої експертизи.

05.04.2017 року за вх. № 12930/17 відповідач подав відзив на позовну заяву.

14.04.2017 року за вх. № 14063/17 відповідач подав обгрунтування щодо призначення почеркознавчої експертизи.

18.04.2017 року за вх. № 1752/17 відповідач подав клопотання про продовження строку розгляду справи понад такий, що встановлений ст. 69 ГПК України.

Клопотання відповідача судом задоволено. Продовжено строк розгляду справи на 15 днів.

03.05.2017 року за вх. № 15878/17 відповідач подав клопотання про відкладення розгляду справи.

03.05.2017 року за вх. № 15893/17 відповідач подав клопотання про призначення колегіального розгляду справи.

23.05.2017 року за вх. № 18256/17 відповідач подав клопотання про відкладення розгляду справи.

13.06.2017 року за вх. № 20831/17 відповідач подав доповнення до відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ст. 85 ГПК України, вступну та резолютивну частини рішення виготовлено, підписано та оголошено 21.06.2017 року.

Розглянувши матеріали і документи, подані сторонами, заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

Як зазначено у позовній заяві, 05 травня 2016 року, між ДП «УМАНЬ-АГРО» (надалі позивач, Виконавець), та Приватним Підприємством «Ротен» (надалі відповідач, Замовник), був укладений ОСОБА_3 про надання послуг від 05 травня 2016 року № 05/05-2016 (надалі - ОСОБА_3), відповідно до п. 1.1. якого, Виконавець зобов'язується за завданням Замовника надати послуги сільськогосподарською технікою та/або обладнанням, з особами, що мають право на керування технікою, а Замовник зобов'язується оплатити Виконавцю послуги в порядку та на умовах, передбачених ОСОБА_4.

У пунктах 2.1. та 2.2. ОСОБА_4 Сторони погодили, що вартість наданих послуг визначається із розрахунку вартості послуг за 1 га та обсягу фактично наданих послуг та зазначається у підписаних уповноваженими представниками ОСОБА_5 приймання-передачі наданих послуг. Загальна вартість послуг (ціна ОСОБА_4) визначається як сумарна вартість наданих Виконавцем послуг, що визначається на підставі підписаних уповноваженими представниками ОСОБА_5 приймання-передачі наданих послуг.

Відповідно до п. 3.1. та пп. 3.1.1. ОСОБА_4, приймання та передача наданих Виконавцем послух здійснюється шляхом підписання уповноваженими представниками ОСОБА_5 приймання-передачі наданих послуг. Сторони погодили, що ОСОБА_5 приймання-передачі наданих послуг підписуються уповноваженими представниками ОСОБА_5 після обробітку кожних 500 (п'ятисот) га угідь Замовника.

Позивач зазначає, що на виконання умов ОСОБА_4, в травні, червні та липні 2016 року технікою Виконавця з механізаторами були надані послуги на загальну вартість 2211912 (два мільйони двісті одинадцять тисяч дев'ятсот дванадцять) гривень 50 копійок, з урахуванням ПДВ.

За твердженням позивача, факт належного надання послуг Виконавцем та прийняття без зауважень наданих послуг Замовником підтверджується ОСОБА_5 приймання-передачі наданих послуг від 27 травня 2016 року, від 31 травня 2016 року, від 30 червня 2016 року, від 11 липня 2016 року та від 28 липня 2016 року, підписаними уповноваженими представниками ОСОБА_5.

Згідно п. 2.4., пп. 2.4.1. ОСОБА_4, оплата вартості послуг за цим ОСОБА_4 здійснюється Замовником на користь Виконавця шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Виконавця, у такому порядку: оплата вартості фактично наданих послуг - протягом трьох банківських днів з моменту підписання уповноваженими представниками ОСОБА_5 приймання-передачі наданих послуг.

Позивач наголошує, що послуги надані Виконавцем та прийняті без зауважень Замовником, що підтверджується ОСОБА_5 приймання-передачі наданих послуг від 27 травня 2016 року, від 31 травня 2016 року, від 30 червня 2016 року, від 11 липня 2016 року та від 28 липня 2016 року, що підписані уповноваженими представниками ОСОБА_5, однак, в порушення умов ОСОБА_4, оплачені Виконавцю лише частково на загальну суму 1850000 (один мільйон вісімсот п 'ятдесят тисяч) гривень 00 копійок, з урахуванням ПДВ. Заборгованість Замовника по оплаті вартості фактично наданих послуг складає 361 912 (триста шістдесят одна тисяча дев'ятсот дванадцять) гривень 50 копійок, з урахуванням ПДВ.

Відповідно до ч. 1 та ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України, від 16 січня 2003 року № 436-ІУ (надалі - Господарського кодексу України), суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 525 та ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення -вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства, (ст.530 Цивільного кодексу України)

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, (ст.612 Цивільного кодексу України)

Стаття 611 Цивільного кодексу України закріплює, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до п. 5.2. ОСОБА_4 Замовник, в разі несвоєчасного проведення платежів, передбачених цим ОСОБА_4, сплачує Виконавцю, за весь час затримки проведення платежів, неустойку в розмірі 1 %, яка обчислюється виходячи із загальної суми несвоєчасно проведених платежів.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, за твердженням позивача, за період з 02 червня 2016 року до 10 лютого 2017 року включно, ПП «Ротен» зобов'язане сплатити ДП «УМАНЬ-АГРО»:

Неустойку за період з « 02» червня 2016 року до « 01» листопада 2016 року включно (ст. 232 Господарського кодексу України) - 22 119,13 грн. (2 211 912,50*1/100=22 119,13). Три проценти річних від простроченої суми - 24 136,81 грн. Суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції - 386 700,39 грн.

З урахуванням вищенаведеного, на думку позивача, загальна сума заборгованості складає - 432956,33 грн.

Позивач стверджує, що з метою безпосереднього врегулювання спору позивач неодноразово звертався до відповідача в усній формі, а також письмово з листом-вимогою від 10 лютого 2017 року № 167 про сплату заборгованості у розмірі 432956,33 грн. в найкоротший строк. Однак, відповідач не задовольнив обґрунтовані вимоги позивача.

Позивач звертає увагу на те, що з боку позивача та відповідача ОСОБА_3 про надання послуг № 05-05-2016 від 05 травня 2016 року (надалі за текстом - ОСОБА_3) та ОСОБА_5 приймання-передачі наданих послуг за цим ОСОБА_4 № 36 від 27 травня 2017 року, № 41 від 31 травня 2016 року, № 44 від 30 червня 2016 року, № 48 від 11 липня 2016 року та № 57 від 28 липня 2016 року (надалі за текстом - ОСОБА_5), підписані належними уповноваженими особами, які виконували свої повноваження у відповідний період, згідно з установчими документами та відомостями, що містяться в Єдиному державному реєстрі.

За твердженням позивача, за результатами надання послуг з посіву та обприскування сільськогосподарських культур за ОСОБА_4, прийняття їх відповідачем та, як наслідок, складання і підписання ОСОБА_5 обома сторонами, позивачем були надані відповідачу для оплати наданих послуг відповідні вимоги у вигляді Рахунку на оплату № 89 від 27 травня 2016 року на суму 877415,00 гривень (з ПДВ), Рахунку на оплату № 98 від 06 червня 2016 року на суму 600000,00 гривень (з ПДВ), Рахунку на оплату № ПО від 30 червня 2016 року на суму 287598,00 гривень (з ПДВ), Рахунку на оплату № 119 від 11 липня 2016 року на суму 180000,00 гривень (з ПДВ), Рахунку на оплату № 137 від 28 липня 2016 року на суму 266899,50 гривень (з ПДВ).

На підставі вказаних Рахунків відповідачем, згідно з доданими до позовної заяви виписками з банківського рахунку позивача, здійснювалась частинами оплата наданих позивачем послуг.

Позивач зазначає, що на виконання положень податкового законодавства за фактом надання послуг за ОСОБА_4 та оформлення сторонами ОСОБА_5, позивачем були складені та зареєстровані згідно з встановленим порядком Податкова накладна № 42/2 від 27 травня 2016 року, реєстрація якої підтверджується Квитанцією № 1 від 30 травня 2016 року; Податкова накладна № 65/2 від 31 травня 2016 року, реєстрація якої підтверджується Квитанцією № 1 від 07 червня 2016 року; Податкова накладна № 31/2 від 30 червня 2016 року, реєстрація якої підтверджується Квитанцією № 1 від 05 липня 2016 року; Податкова накладна № 12/2 від 11 липня 2016 року, реєстрація якої підтверджується Квитанцією № 1 від 13 липня 2016 року; Податкова накладна № 42/2 від 28 липня 2016 року, реєстрація якої підтверджується Квитанцією № 1 від 04 серпня 2016 року (засвідчені копії прикладені до цих Пояснень - Додатки № 6-10), на підставі чого відповідач скористався податковим кредитом з податку на додану вартість на відповідну суму, а позивачем, відповідно, були прийняті податкові зобов'язання з цього податку на таку ж суму. Зазначені Податкові накладні та Квитанції про їх реєстрацію додатково підтверджують факт надання позивачем послуг та їх прийняття в повному обсязі з боку відповідача.

Позивач зазначає, що згідно з положеннями підпункту 2.4.1. пункту 2.4. ОСОБА_4, оплата вартості послуг за цим ОСОБА_4 здійснюється Замовником (відповідачем за цією справою) на користь Виконавця (позивача за цією справою) шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Виконавця у такому порядку: оплата вартості фактично наданих послуг - протягом трьох банківських днів з моменту підписання уповноваженими представниками сторін ОСОБА_5 приймання-передачі наданих послуг. В даному випадку, ОСОБА_5 за ОСОБА_4 складені та підписані сторонами без будь-яких зауважень з боку відповідача, відповідно, 27 травня 2017 року, 31 травня 2016 року, 30 червня 2016 року, 11 липня 2016 року та 28 липня 2016 року на загальну суму вартості наданих послуг у розмірі 2 211 912,50 гривень (з ПДВ). Таким чином, кінцевий строк оплати за надані послуги згідно умов ОСОБА_4 становить 31 липня 2016 року включно. При цьому відповідачем до зазначеної дати в якості оплати вартості наданих послуг не було здійснено будь-яких перерахувань на користь позивача, а грошові зобов'язання відповідача, які підлягають сплаті за ОСОБА_4 у розмірі 2 211 912,50 гривень (незалежно від факту та дати їх подальшої сплати) є простроченими, що тягне за собою настання можливості та виникнення підстав для застосування відповідальності за несвоєчасне виконання умов ОСОБА_4.

Відповідно до пункту 5.2 ОСОБА_4, Замовник (відповідач за цією справою) у разі несвоєчасного проведення платежів, передбачених цим ОСОБА_4, сплачує Виконавцю (позивачу за цією справою) за весь час затримки проведення платежів неустойку у розмірі 1%, яка обчислюється, виходячи із загальної суми несвоєчасно проведених платежів. З огляду на наявність, як зазначено вище, факту несвоєчасності виконання відповідачем своїх грошових зобов'язань за ОСОБА_4 на суму 2211912,50 гривень позивачем, відповідно, застосовано право вимоги, яка зазначена в Позовній заяві, зокрема від іншого, у вигляді неустойки на суму 22119,13 гривень (виходячи із розрахунку: 2 211 912,50 гривень (сума несвоєчасно проведених платежів по оплаті вартості наданих послуг) х 1 % (розмір неустойки, що визначений ОСОБА_4 в відносному (відсотковому) значенні від суми несвоєчасно проведених платежів) = 22119,13 гривень (розмір неустойки в грошовому значенні)).

Стосовно необхідності призначення почеркознавчої експертизи, позивач зазначає, що, у відповідності до положень статті 41 Господарського процесуального кодексу України, для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Згідно з положеннями пункту 2 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України № 4 від 23 березня 2012 року, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. При цьому, якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Позиція відповідача щодо необхідності призначення почеркознавчої експертизи полягає лише у вираженні власних сумнівів щодо підписання ОСОБА_5 приймання-передачі наданих послуг за ОСОБА_4 певною посадовою особою відповідача. При цьому, відповідачем не наводиться будь-яких доводів стосовно того, в чому саме полягають такі сумніви, та не надаються необхідні докази неналежності такого підписання: не надані пояснення безпосередньо особи, підпис якої заперечується, пояснення інших посадових осіб з цього приводу та результати службових розслідувань та докази звернень до правоохоронних органів. Крім того, позивач наголошує, що, згідно з поясненнями представника відповідача, посадова особа, підпис якої ставиться під сумнів, на теперішній час не перебуває в трудових відносинах з відповідачем та її місцезнаходження невідоме. Такі обставини взагалі унеможливлюють проведення належним чином (з відбором зразків підпису такої особи) почеркознавчої експертизи з цього питання.

Позивач стверджує, що враховуючи фактичне виконання відповідачем ОСОБА_4 шляхом прийняття робіт за ОСОБА_5 та, як наслідок, часткової оплати таких робіт у встановлені вказаним ОСОБА_4 спосіб та строк, вбачається визнання та погодження умов ОСОБА_4 відповідачем без жодних застережень щодо його підписання посадовими особами відповідача.

Статтею 92 Цивільного кодексу України у частині 1, 3 передбачено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

В даному випадку ОСОБА_3 та Акти підписані з боку Приватного підприємства «Ротен» його Директором, який станом на дату укладання такого ОСОБА_4, виконував свої повноваження та скріплено печаткою Приватного підприємства «Ротен», яка знаходилась в його віданні та в межах відповідальності даної посадової особи.

Позивач зазначає, що до цього судового процесу відповідачем не було подано будь-яких заяв до правоохоронних органів або фіскальних органів з приводу можливого вчинення його посадовими чи іншими особами дій, що мають ознаки кримінальних злочинів, стосовно підроблення підпису та печатки при взаємовідносинах з позивачем, фіктивності проведених податкових операцій або отримання податкового кредиту, при цьому відсутні будь-які рішення вказаних органів з цього приводу.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що, за твердженням позивача, та у відповідності до ксерокопії ОСОБА_4, оригінал та копії якого відсутні у відповідача, 05 травня між позивачем, як виконавцем, та відповідачем, як замовником, було укладено ОСОБА_3 про надання послуг № 05/05-216 (надалі - ОСОБА_3), відповідно до п.1.1. якого, виконавець зобов"язався за завданням замовника надати послуги сільськогосподарською технікою та/або обладнанням, з особами, що мають право на керування технікою, а замовник зобов'язався оплатити виконавцю послуги в порядку та на умовах, передбачених договором. За твердженням позивача, в травні-липні 2016 року ним було надано послуги відповідачу на суму 2211912,50 грн., з яких 361 912.50 грн. є неоплаченими відповідачем.

Відповідач звертає увагу на те, що як докази, що підтверджують позов, позивач посилається на ксерокопії ОСОБА_5 приймання-передачі наданих послуг від 27 травня 2016 року, від 31 травня 2016 року, від 30 червня 2016 року, від 11 липня 2016 року та від 28 липня 2016 року. За твердженням позивача, вказані ОСОБА_5 були підписані зі сторони відповідача його уповноваженою особою - колишнім директором ПП «Ротен» І. Гінайлом.

Відповідач зазначає, що зі змісту позовної заяви випливає, що відповідно до п. 5.2. ОСОБА_4, замовник, в разі несвоєчасного проведення платежів, передбачених цим договором, сплачує виконавцю за весь час затримки проведення платежів неустойку в розмірі 1%, яка обчислюється, виходячи із загальної суми несвоєчасно проведених платежів. Таким чином, така неустойка обраховується в розмірі 1% від суми за весь час затримки, а не за кожен день затримки, як по змісту позовної заяви обраховується позивачем. Вказане положення ОСОБА_4, наведеного позивачем, відповідає ч. 2 ст. 551 ЦК України, у відповідності до якого, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. У відповідності до ч. 6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами , якщо інший розмір відсотків не передбачений законом або договором. За ст. 625 ЦКУ боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Індекс інфляції у грудні 2016 року склав 100,9 та в січні 2017 року - 101,1.

Відтак, на думку відповідача, в разі правомірності вимог позивача, сума боргу, з врахуванням індексу інфляції, складає (100,9/100)*(101,1/100)*361 912,50 грн. = 369 186,58 грн., при цьому, відповідно до рекомендацій Верховного Суду України, викладених в Листі від 03 квітня 1997 року № 62-97р, до розрахунку бралися індекси інфляції за грудень 2016 та січень 2017 року. За період з 07 грудня 2016 року по 15 лютого 2017 року розмір 3% річних складає 361912,50 грн. *3% /365 * 70 (кількість днів прострочення) = 2 082,23 грн.

Відповідач стверджує, що пунктом 5.2 ОСОБА_4 передбачено обов'язок сплати боржником неустойки у відповідності до ст. 625 ЦК України у вигляді штрафу в розмірі 1% від простроченої суми. Відтак застосування позивачем неустойки в розмірі 3% річних є неправомірним та таким, що суперечить п. 5.2. наданого ним ОСОБА_4, ст. 625 ЦКУ, інформаційному листу ВГСУ від 13.07.2012 р. № 01-06/908/2012, судовій практиці Верховного суду України, оскільки сторони у пункті 5.2. ОСОБА_4 встановили інший розмір штрафу за прострочення виконання грошового зобов'язання, - а саме 1 % від суми прострочення.

Таким чином, на думку відповідача, вимоги Дочірнього підприємства «Умань-Агро» до ПП «Ротен», в разі їх правомірності, мають складати - борг в сумі 361 912,50 грн., неустойка в розмірі 1% від суми прострочення зобов'язання в сумі 3 619,12 грн., інфляційне збільшення в розмірі 7 274,08 грн., разом 372 805,70 грн.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного:

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно до ст. 173 ГК України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, в тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Відповідно до ст. 179 ГК України, майново-господарські зобовязання, які виникають між субєктами господарювання або між субєктами господарювання і негосподарюючими субєктами юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобовязаннями.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного кодексу. Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 та ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором, (ст. 901 та ст. 903 Цивільного кодексу України)

Відповідно до ст. 617 Цивільного кодексу України, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів, не є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов'язання.

Стаття 611 Цивільного кодексу України закріплює, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, 05 травня 2016 року, між ДП «УМАНЬ-АГРО» (надалі позивач, Виконавець), та Приватним підприємством «Ротен» (надалі відповідач, Замовник), був укладений ОСОБА_3 про надання послуг від 05 травня 2016 року № 05/05-2016 (надалі - ОСОБА_3), відповідно до п. 1.1. якого, Виконавець зобов'язується за завданням Замовника надати послуги сільськогосподарською технікою та/або обладнанням, з особами, що мають право на керування технікою, а Замовник зобов'язується оплатити Виконавцю послуги в порядку та на умовах, передбачених ОСОБА_4.

У пунктах 2.1. та 2.2. ОСОБА_4 Сторони погодили, що вартість наданих послуг визначається із розрахунку вартості послуг за 1 га та обсягу фактично наданих послуг та зазначається у підписаних уповноваженими представниками ОСОБА_5 приймання-передачі наданих послуг. Загальна вартість послуг (ціна ОСОБА_4) визначається як сумарна вартість наданих Виконавцем послуг, що визначається на підставі підписаних уповноваженими представниками ОСОБА_5 приймання-передачі наданих послуг.

Відповідно до п. 3.1. та пп. 3.1.1. ОСОБА_4, приймання та передача наданих Виконавцем послуг здійснюється шляхом підписання уповноваженими представниками ОСОБА_5 приймання-передачі наданих послуг. Сторони погодили, що ОСОБА_5 приймання-передачі наданих послуг підписуються уповноваженими представниками ОСОБА_5 після обробітку кожних 500 (п'ятисот) га угідь Замовника.

На виконання умов ОСОБА_4, в травні, червні та липні 2016 року технікою Виконавця з механізаторами, були надані послуги на загальну вартість 2211912 (два мільйони двісті одинадцять тисяч дев'ятсот дванадцять) гривень 50 копійок, з урахуванням ПДВ.

Факт належного надання послуг Виконавцем та прийняття без зауважень наданих послуг Замовником підтверджується ОСОБА_5 приймання-передачі наданих послуг від 27 травня 2016 року, від 31 травня 2016 року, від 30 червня 2016 року, від 11 липня 2016 року та від 28 липня 2016 року, підписаними уповноваженими представниками ОСОБА_5.

Згідно п. 2.4., пп. 2.4.1. ОСОБА_4, оплата вартості послуг за цим ОСОБА_4 здійснюється Замовником на користь Виконавця шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Виконавця, у такому порядку: оплата вартості фактично наданих послуг - протягом трьох банківських днів з моменту підписання уповноваженими представниками ОСОБА_5 приймання-передачі наданих послуг.

Послуги надані Виконавцем та прийняті без зауважень Замовником, що підтверджується ОСОБА_5 приймання-передачі наданих послуг від 27 травня 2016 року, від 31 травня 2016 року, від 30 червня 2016 року, від 11 липня 2016 року та від « 28» липня 2016 року, підписаними уповноваженими представниками ОСОБА_5, однак, в порушення умов ОСОБА_4, оплачені Виконавцю лише частково на загальну суму 1850000 (один мільйон вісімсот п 'ятдесят тисяч) гривень 00 копійок, з урахуванням ПДВ (платіжні доручення від 18 серпня 2016 року № 90572 на суму 600000,00 грн., від 15 вересня 2016 року № 91237 на суму 102650,00 грн., від 21 жовтня 2016 року № 91629 на суму 9752,00 грн., від 21 жовтня 2016 року № 91628 на суму 287598,00 грн., від 27 жовтня 2016 року № 91817 на суму 500 000,00 грн., від 07 грудня 2016 року № 92214 на суму 350 000,00 грн.). Заборгованість Замовника по оплаті вартості фактично наданих Виконавцем послуг складає 361 912 (триста шістдесят одна тисяча дев'ятсот дванадцять) гривень 50 копійок, з урахуванням ПДВ.

З метою безпосереднього врегулювання спору позивач звертався до відповідача в усній формі, а також письмово з листом-вимогою від 10 лютого 2017 року № 167 про сплату заборгованості у розмірі 432956,33 грн. в найкоротший строк. Однак, відповідач не задовольнив обґрунтовані вимоги позивача.

Отже, судом встановлено, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума основного боргу в розмірі 361912,50 грн., що підтверджується, крім поданих позивачем первинних бухгалтерських документів, оригіналом ОСОБА_5 звірки взаємних розрахунків, що підписаний уповноваженими представниками сторін, про що свідчать оригінали відтиску належних печаток сторін.

Разом з тим, на думку відповідача, за період з 07 грудня 2016 року по 15 лютого 2017 року 3% річних складає 361912,50 грн. *3% /365 * 70 (кількість днів прострочення) = 2 082,23 грн. оскільки 3% річних є розміром неустойки за замовчуванням, і діє у випадках, коли сторони не визначили в ОСОБА_4 інший розмір, а також, що за своєю правовою природою ці проценти підпадають під визначення неустойки. На думку відповідача, таким чином, боржник відшкодовує 3% річних та розмір інфляції у разі, якщо відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань договором не прописана. Пунктом 5.2 ОСОБА_4 передбачено обов'язок сплати боржником неустойки у відповідності до ст. 625 ЦК України у вигляді штрафу в розмірі 1% від простроченої суми.

Відтак, за твердженням відповідача, застосування позивачем неустойки в розмірі 3% річних є неправомірним та таким, що суперечить п. 5.2. наданого ним ОСОБА_4, ст. 625 ЦКУ, інформаційному листу ВГСУ від 13.07.2012 р. № 01-06/908/2012, судовій практиці Верховного суду України, оскільки сторони у пункті 5.2. ОСОБА_4 встановили інший розмір штрафу за прострочення виконання грошового зобов'язання, - а саме 1 % від суми прострочення.

Однак, суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 5.2. ОСОБА_4, Замовник, в разі несвоєчасного проведення платежів, передбачених цим ОСОБА_4, сплачує Виконавцю, за весь час затримки проведення платежів, неустойку в розмірі 1 %, яка обчислюється виходячи із загальної суми несвоєчасно проведених платежів, а оскільки відповідачем було несвоєчасно проведено платежі на суму 2211912,50 грн., то і 1% неустойки повинен обчислюватися, виходячи із цієї суми.

Таким чином, ПП «Ротен» зобов'язане сплатити ДП «УМАНЬ-АГРО» неустойку у розмірі - 22119,13 грн. (2211912,50*1/100=22119,13 грн.).

Крім того, згідно п. 4.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, виходячи з вищенаведеного, безпідставними є твердження відповідача про те, що встановивши у п. 5.2. ОСОБА_4 неустойку у розмірі 1%, сторони тим самим змінили розмір процентів річних.

Також, згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, три проценти річних від простроченої суми становлять 24136,81 грн., виходячи із наступного розрахунку:

- за період з 02 червня 2016 року до 05 червня 2016 року включно - 288,47 грн. (877415,00*3*4/365/100 = 288,47, де 4 - кількість днів прострочення);

- за період з 06 червня 2016 року до 05 липня 2016 року включно - 3642,94 грн. (1477415,00*3*30/365/100 = 3642,94, де 30 - кількість днів прострочення);

- за період з « 06» липня 2016 року до 14 липня 2016 року включно - 1305,63 грн. (1765013,00*3*9/365/100 =1 305,63, де 9 - кількість днів прострочення);

- за період з 15 липня 2016 року до 02 серпня 2016 року включно - 3037,42 грн. (1945013,00*3*19/365/100 = 3037,42, де 19 - кількість днів прострочення);

- за період з 03 серпня 2016 року до 17 серпня 2016 року включно - 2727,02 грн. (2211912,50*3*15/365/100 = 2727,02, де 15 - кількість днів прострочення);

- за період з 18 серпня 2016 року до 14 вересня 2016 року включно - 3709,61 грн. (1611912,50*3*28/365/100 = 2727,02, де 28 - кількість днів прострочення);

- за період з 15 вересня 2016 року до 20 жовтня 2016 року включно - 4465,76 грн. (1 509 262,50*3*36/365/100=4 465,76, де 36 - кількість днів прострочення);

- за період з 21 жовтня 2016 року до 26 жовтня 2016 року включно - 597,66 грн. (1211912,50*3*6/365/100 = 597,66, де 6 - кількість днів прострочення);

- за період з « 27» жовтня 2016 року до « 06» грудня 2016 року включно - 2399,05 грн. (711912,50*3*41/365/100 = 2 399,05, де 41 - кількість днів прострочення);

- за період з « 07» грудня 2016 року до « 10» лютого 2017 року включно - 1963,25 грн. (361912,50*3*66/365/100 = 1933,51, де 66 - кількість днів прострочення).

Крім того, не заслуговують на увагу твердження відповідача про те, що сума боргу з врахуванням індексу інфляції складає (100,9/100)*(101,1/100)*361 912,50грн. = 369 186,58 грн., при цьому, до розрахунку бралися індекси інфляції за грудень 2016 р. та січень 2017 року, оскільки сума боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції, становить не вищевказану суму, а 386700,39 грн. (361912,50*1,6 = 386700,39, де сукупний індекс інфляції розрахований за наступною формулою: (99,8/100) * (99,9/100) * (99,7/100) * (101,8/100) * (102,8/100) * (101,8/100) * (100,9/100) = 1,6, при цьому, відповідно до рекомендацій Верховного Суду України, викладених у листі від 03 квітня 1997 року № 62-97р, до розрахунку бралися індекси інфляції за червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2016 року.

Враховуючи вищенаведене, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума основного боргу в розмірі 361912,50 грн., неустойка в розмірі 22119,13 грн., інфляційні втрати у розмірі 24787,89 грн. та 3% річних у розмірі 24136,81 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Належних доказів наявності передбачених законом чи договором підстав для звільнення відповідача від відповідальності суду не надано.

На час розгляду справи, відповідач не подав докази погашення боргу в повному обсязі, позовні вимоги не спростував, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

Враховуючи, що позивачем представлено достатньо обєктивних та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, а відповідач позовні вимоги не спростував, суд прийшов до висновку, що позов Дочірнього підприємства „Умань-Агро до Приватного підприємства „Ротен про стягнення суми основного боргу в розмірі 361912,50 грн., неустойки в розмірі 22119,13 грн., інфляційних втрат у розмірі 24787,89 грн. та 3% річних у розмірі 24136,81 грн. є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Щодо проведення почеркознавчої експертизи, відповідачем не наведено належних та допустимих доказів щодо необхідності її проведення, а відповідно спростовано обставини, які повинні були досліджені в ході проведення такої експертизи.

Згідно ст. 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат.

Як доказ сплати судових витрат, позивач подав платіжне доручення № 81 від 15.02.2017 року на суму 6494,35 грн. про сплату судового збору.

Господарські витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, слід покласти на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 43, 33, 43, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Приватного підприємства «РОТЕН» (81700, Львівська обл., Жидачівський район, м. Жидачів, вул. Михайла Грушевського, буд. 2, ідент. код 36874438) на користь Дочірнього Підприємства «УМАНЬ-АГРО» (20356, Черкаська область, Уманський район, с. Гереженівка, вул. Грушевського, буд. 61, ідент. код 34571712) основний борг в розмірі 361912 (триста шістдесят одну тисячу девятсот дванадцять) грн. 50 коп., неустойку в розмірі 22119 (двадцять дві тисячі сто девятнадцять) грн. 13 коп., інфляційних втрат у розмірі 24787 (двадцять чотири тисячі сімсот вісімдесят сім) грн. 89 коп., 3% річних у розмірі 24136 (двадцять чотири тисячі сто тридцять шість) грн. 81 коп. та 6494 (шість тисяч чотириста девяносто чотири) грн. 35 коп. судового збору.

3. Наказ видати, в порядку ст. 116 ГПК України, після набрання рішенням законної сили.

Головуючий суддя Пазичев В.М.

Суддя Іванчук С.В.

Суддя Манюк П.Т.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 26.06.2017 року.