ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2017 року Справа № 922/3967/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Іванової Л.Б. (доповідач), Євсікова О.О., Кролевець О.А.,
розглянувши касаційні скарги 1. Приватної акціонерної компанії з обмеженою відповідальністю "Агросвіт Лімітед" (AGROSVIT LIMITED) 2. Компанії "Новаагро Лімітед" (NOVAAGRO LIMITED)
на ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 21.02.2017
у справі№ 922/3967/16 Господарського суду Харківської області
за позовом1. Приватної акціонерної компанії з обмеженою відповідальністю "Агросвіт Лімітед" (AGROSVIT LIMITED) 2. Компанії "Новаагро Лімітед" (NOVAAGRO LIMITED)
доТовариства з обмеженою відповідальністю агропромислової асоціації "АГРОСВІТ"
проскасування рішень загальних зборів учасників товариства
за участю представників сторін:

позивача-1: Крайз О.І., Савченко В.А.

позивача-2: Крайз О.І.

відповідача: Кренець О.С.

ВСТАНОВИВ:

Приватна акціонерна компанія з обмеженою відповідальністю "Агросвіт Лімітед" (AGROSVIT LIMITED) та Компанія "Новаагро Лімітед" (NOVAAGRO LIMITED) звернулись до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю агропромислової асоціації "АГРОСВІТ" про:

- визнання недійсними рішень загальних зборів учасників ТОВ АПА "АГРОСВІТ" від 21.04.2015, оформлених протоколом від 21.04.2015, з наступним порядком денним: 1) про обрання голови та секретаря зборів, про скасування рішення (протоколи); 2) про скасування рішення (протоколу) загальних зборів товариства від 15.04.2015, оформленого протоколом від 15.04.2015 щодо припинення Товариства шляхом його ліквідації, призначення ліквідатора, визначення його повноважень, порядку та строків заявлення кредиторами своїх вимог та інших питань; 3) про скасування процедури ліквідації Товариства та позбавлення Паркулаба Володимира Григоровича повноважень ліквідатора Товариства; 4) про відновлення діяльності Товариства; 5) про надання повноважень на подання державному реєстратору документів для державної реєстрації прийнятих рішень;

- визнання недійсними рішень загальних зборів учасників ТОВ АПА "АГРОСВІТ" від 22.04.2015, оформлених протоколом від 22.04.2015, з наступним порядком денним: 1) про обрання Голови та Секретаря Загальних зборів Учасників; 2) про звільнення директора та обрання Товариства; 3) про відступлення частки учасника в статутному капіталі Товариства; 4) про перерозподіл часток в статутному капіталі Товариства та затвердження складу учасників Товариства; 5) про внесення змін до Статуту Товариства шляхом прийняття нової редакції Статуту; 6) про надання повноважень на підписання та подання документів для проведення державної реєстрації змін.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 08.12.2016 у справі № 922/3967/16 (суддя Суслова В.В.) позов задоволено; визнано недійсними рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю агропромислова асоціація "Агросвіт" від 21.04.2015, оформлені протоколом від 21.04.2015, з наступним порядком денним: 1) про обрання голови та секретаря зборів, про скасування рішення (протоколи); 2) про скасування рішення (протоколу) загальних зборів Товариства від 15.04.2015, оформленого протоколом від 15.04.2015, щодо припинення Товариства шляхом його ліквідації, призначення ліквідатора, визначення його повноважень, порядку та строків заявлення кредиторами своїх вимог та інших питань; 3) про скасування процедури ліквідації Товариства та позбавлення Паркулаба Володимира Григоровича повноважень ліквідатора Товариства; 4) про відновлення діяльності Товариства; 5) про надання повноважень на подання державному реєстратору документів для державної реєстрації прийнятих рішень; визнано недійсними рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю агропромислова асоціація "Агросвіт" від 22.04.2015, оформлені протоколом від 22.04.2015 з наступним порядком денним: 1) про обрання Голови та Секретаря Загальних зборів Учасників; 2) про звільнення директора та обрання Товариства; 3) про відступлення частки учасника в статутному капіталі Товариства; 4) про перерозподіл часток в статутному капіталі Товариства та затвердження складу учасників Товариства; 5) про внесення змін до Статуту Товариства шляхом прийняття нової редакції Статуту; 6) про надання повноважень на підписання та подання документів для проведення державної реєстрації змін; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю агропромислова асоціація "Агросвіт" на користь Приватної акціонерної компанії з обмеженою відповідальністю "Агросвіт Лімітед" 2756,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись із прийнятим судом першої інстанції рішенням, Приватна акціонерна компанія з обмеженою відповідальністю "Агросвіт Лімітед" та Товариство з обмеженою відповідальністю агропромислова асоціація "Агросвіт" звернулися до Харківського апеляційного господарського суду із апеляційними скаргами на рішення Господарського суду Харківської області від 08.12.2016 у справі № 922/3967/16.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 21.02.2017 у цій справі (колегія суддів у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., судді Ільїн О.В., Камишева Л.М.) розгляд апеляційних скарг відкладено на 21.09.2017 о 10:30 год.; зобов'язано представника 1-го позивача - ОСОБА_8 у строк до 21.03.2017 надати апеляційному суду по 3 примірника перекладених на англійську мову та посвідчених нотаріально: ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 21.02.2017 у справі № 922/3967/16; ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 05.01.2017 у справі № 922/3967/16; ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 02.02.2017 у справі № 922/3967/16; позовної заяви у справі № 922/3967/16; апеляційних скарг 1-го позивача та відповідача у справі № 922/3967/16; прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів.

Ухвалено направити Міністерству закордонних справ політичного відділу - Багатосторонніх питань (Ministry of Foreign Affairs Political Division - Multilateral Affairs, Demosthenes Severis Avenue, NICOSIA, Cyprus) прохання про вручення за кордоном судових та позасудових документів на адресу Приватної акціонерної компанії з обмеженою відповідальністю "Агросвіт Лімітед", вул. Ніку Патіхі, 26, Айос Джорджіо, 3071, Лімасол, Кіпр (AGROSVIT LIMITED, Nikou Pattihi street, No 26, Ayios Georgios, 3071, Limassol, Cyprus) копії: ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 21.02.2017 у справі № 922/3967/16; ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 05.01.2017 у справі № 922/3967/16; ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 02.02.2017 у справі № 922/3967/16; позовної заяви у справі № 922/3967/16; апеляційних скарг 1-го позивача та відповідача у справі № 922/3967/16.

Провадження у справі № 922/3967/16 зупинено.

Не погоджуючись із ухвалою суду апеляційної інстанції, Компанія "Новаагро Лімітед" (NOVAAGRO LIMITED) в особі представника Крайза О.І. та Приватна акціонерна компанія з обмеженою відповідальністю "Агросвіт Лімітед" (AGROSVIT LIMITED) в особі представника Крайза О.І. звернулися до Вищого господарського суду України з касаційними скаргами, в яких просять скасувати ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 21.02.2017 у справі № 922/3967/16, направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Обґрунтовуючи підстави звернення з касаційними скаргами, позивачі посилаються на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зокрема ст.ст. 79, 102, 125 Господарського процесуального кодексу України, ст. 15 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, вважаючи помилковим висновок суду апеляційної інстанції про наявність підстав для зупинення провадження для направлення ухвал у справі та апеляційних скарг позивачу - Приватній акціонерній компанії з обмеженою відповідальністю "Агросвіт Лімітед" через Міністерство закордонних справ Республіки Кіпр, оскільки вказана особа є позивачем у справі, а тому Конвенція не може бути застосована у даному випадку, і судовому засіданні апеляційної інстанції були присутні 4 представника позивача, які обізнані з матеріалами справи і процесуальними документами у ній.

Сторони згідно з приписами статті 1114 Господарського процесуального кодексу України були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду касаційної скарги та скористалися передбаченим законом правом на участь у перегляді справи в касаційній інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового акту, вважає касаційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Як передбачено ст. 125 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно із ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Зупиняючи провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази повідомлення про дату, час та місце розгляду справи Приватної акціонерної компанії з обмеженою відповідальністю "Агросвіт Лімітед" (AGROSVIT LIMITED), яка є резидентом Республіки Кіпр; з огляду на це при визначенні порядку процесуального повідомлення позивача слід застосовувати Конвенцію про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965.

Враховуючи, що між Україною та Республікою Кіпр не існує жодної письмової домовленості, яка б передбачала можливість надсилання поштової кореспонденції від судової установи до адресата (нерезидента), а Республікою Кіпр не було зроблено застережень щодо положень статті 10 Конвенції та не визначено можливості надсилання судом процесуальних документів безпосередньо до адресата (нерезидента), суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність звернення до Центрального органу Республіки Кіпр з судовим дорученням про вручення судових документів, визначивши таким Міністерство закордонних справ політичного відділу - Багатосторонніх питань (Ministry of Foreign Affairs Political Division - Multilateral Affairs, Demosthenes Severis Avenue, NICOSIA, Cyprus), у зв'язку із чим зупинив провадження у справі та відклав розгляд справи на 21.09.2017

Колегія суддів вважає передчасними вказані висновки апеляційного господарського суду з огляду на таке.

Процесуальним законодавством визначено, що про зупинення провадження у справі виноситься ухвала, яка відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України повинна містити мотиви її винесення з посиланням на законодавство.

Порядок передачі судових та позасудових документів регулюється Конвенцією про вручення судових та позасудових документів у цивільних та комерційних справах 1965 року, яка застосовується у цивільних та комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба в передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном.

Згідно зі статтею 3 Конвенції орган влади чи судовий працівник, компетентний відповідно до права запитуючої Держави, направляють Центральному Органу запитуваної Держави прохання згідно з формуляром, що додається до цієї Конвенції, без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей. До прохання додається документ, що підлягає врученню, або його копія. Прохання і документ надаються в двох примірниках.

Відповідно до статті 5 Конвенції Центральний Орган запитуваної Держави власноручно вручає документ або забезпечує його вручення відповідним органом: a) у спосіб, визначений його внутрішнім правом для вручення документів, складених в цій державі, особам, що перебувають на її території, або b) в особливий спосіб, обумовлений запитуючим органом, якщо такий спосіб не є несумісним з законами запитуваної Держави. З урахуванням положень пункту (b) частини першої цієї статті документ може завжди бути вручений шляхом безпосередньої доставки одержувачу, який приймає його добровільно. Якщо документ має бути вручений відповідно до частини першої цієї статті, то Центральний Орган може вимагати, щоб документ був складений або перекладений офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуваної Держави. Частина прохання, яка відповідає формуляру, доданому до цієї Конвенції, що містить короткий виклад суті документу, що підлягає врученню, вручається разом з документом.

В свою чергу статтею 10 Конвенції передбачено, що якщо запитувана Держава не заперечує, то ця Конвенція не обмежує: a) можливості надсилати судові документи безпосередньо поштою особам, які перебувають за кордоном, b) можливості для судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуючої Держави здійснювати вручення судових документів безпосередньо через судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуваної Держави, c) можливості для будь-якої заінтересованої в судовому процесі особи здійснювати вручення судових документів безпосередньо через судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуваної Держави.

Як вбачається з інформації розміщеної на офіційному сайті Конвенції у мережі Інтернет нотою, датованою 5 січня 1984 року, уряд Кіпру заявив, що не заперечує проти способів передачі документів, передбачених статтею 10 Конвенції.

Отже, беручи до уваги вимоги статті 10 Конвенції, Харківський апеляційний господарський суд не був обмежений у виборі способу передачі судових документів, що підлягають врученню за кордоном з переліку способів, визначених Конвенцією, а висновки суду про те, що між Україною та Республікою Кіпр не існує письмової домовленості, яка б передбачала можливість надсилання поштової кореспонденції від судової установи до адресата (нерезидента), та відсутність зауважень Республіки Кіпр щодо положень статті 10 Конвенції не ґрунтуються на положеннях Конвенції та суперечать вищенаведеним обставинам.

Колегія суддів також звертає увагу, що відповідно до п. 6.7 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 № 1092/5/54, суд чи інший компетентний орган України надсилає доручення на підставі Конвенції про вручення до Центрального органу іноземної держави, визначеного запитуваною державою відповідно до статті 2 цієї Конвенції, напряму.

У разі якщо запитувана держава за вручення документів вимагає оплату, до пакета документів додається копія платіжного доручення (інформація про розмір оплати та реквізити для перерахування коштів розміщені на офіційному веб-сайті Гаазької конференції з міжнародного приватного права: www.hcch.net).

Якщо держава, яка за вручення документів вимагає оплату, не висловила заперечень до статті 10 Конвенції про вручення, судові документи можуть бути надіслані особам, які перебувають на території такої держави, поштовими каналами.

З інформації, що міститься офіційному веб-сайті Гаазької конференції з міжнародного приватного права: www.hcch.net вбачається, що (1) Центральним органом Республіки Кіпр є Ministry of Justice and Public Order (125 Athalassas Avenue 1461 Nicosia Cyprus), (2) відповідно до статті 12 Конвенції запит щодо вручення документів підлягає виконанню лише після оплати фіксованого мита у розмірі 21 євро.

Натомість, як свідчить зміст оскаржуваної ухвали, всупереч наведеним даним, апеляційний господарський суд ухвалив направити прохання про вручення документів Міністерству закордонних справ політичного відділу - Багатосторонніх питань (Ministry of Foreign Affairs Political Division - Multilateral Affairs, Demosthenes Severis Avenue, NICOSIA, Cyprus), яке не є Центральним органом Республіки Кіпр, уповноваженим отримувати прохання про вручення документів та здійснювати процесуальні дії відповідно до Конвенції, а також не визначив особу, на яку покладається обов'язок сплати вказаного мита за виконання доручення.

Таким чином, враховуючи, що уряд Кіпру не заперечує проти способів передачі документів, передбачених статтею 10 Конвенції, та з огляду на вимогу Запитуваної держави здійснити оплату за вручення документів, колегія суддів вважає висновок суду апеляційної інстанції про необхідність повідомлення Приватної акціонерної компанії з обмеженою відповідальністю "Агросвіт Лімітед" (AGROSVIT LIMITED), як позивача у справі, про хід справи на підставі статті 2 Конвенції безпідставним та таким, що ґрунтується на помилковому тлумаченні норм міжнародного та процесуального права України.

Суд касаційної інстанції також враховує, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

За таких обставин, враховуючи можливість застосування статті 10 Конвенції та направлення судових рішень поштою, зважаючи на те, що апеляційним господарським судом не було встановлено неможливості повідомлення позивача у визначений статтею 87 ГПК України спосіб, беручи до уваги неправильне визначення судом Центрального органу Республіки Кіпр, уповноваженого отримувати прохання про вручення документів, та звернення з таким проханням без здійснення оплати, Вищий господарський суд України вважає безпідставним висновок суду апеляційної інстанції про необхідність застосування порядку передачі судових та позасудових документів, врегульованого статтею 125 Господарського процесуального кодексу України та пов'язане із цим зупинення провадження у справі, що призводить до невиправданого затягування розгляду справи і є порушенням права учасників судового процесу на розгляд справи упродовж розумного строку.

З огляду на викладене, ухвала Харківського апеляційного господарського суду від 21.02.2017 в частині зупинення провадження у справі № 922/3967/16 підлягає скасуванню у зв'язку з неправильним застосуванням норм процесуального права, а справа відповідно до вимог ст. 111-13 Господарського процесуального кодексу України - передачі на розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги Приватної акціонерної компанії з обмеженою відповідальністю "Агросвіт Лімітед" (AGROSVIT LIMITED) та Компанії "Новаагро Лімітед" (NOVAAGRO LIMITED) задовольнити частково.

Ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 21.02.2017 у справі № 922/3967/16 Господарського суду Харківської області скасувати в частині зупинення провадження у справі № 922/3967/16.

Головуючий суддя: Л. Іванова

О. Євсіков

О. Кролевець