ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.06.2017 Справа № 904/4364/17

За позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК", м. Київ

до Приватного підприємства "ОСОБА_1С.В.-2006", м. Дніпро

про зобов'язання вчинити певні дії

Суддя Золотарьова Я.С.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 - представник (дов. № 5221-К-О від 10.03.2017)

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного підприємства "ОСОБА_1С.В.-2006" про зобов'язання визнати кредиторські вимоги за кредитними договорами № МК/50 від 08.10.2007 станом на 22.02.2017 в сумі 63 173,22 грн., № МК/69 від 27.11.2007 станом на 22.02.2017 в сумі 371 465,69 грн., № МК/94 від 16.01.2008 станом на 23.02.2017 в сумі 786 850,75 грн. та включити зазначені вимоги до проміжного ліквідаційного балансу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ліквідаційною комісією Приватного підприємства "ОСОБА_1С.В.-2006" залишено без розгляду заяву позивача про включення його до реєстру кредиторів.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 11.04.2017, порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 26.04.2017.

В межах строків встановлених ст. 69 ГПК України, розгляд справи було відкладено з 26.04.2017 на 16.05.2017, з 16.05.2017 на 06.06.2017 та з 06.06.2017 на 20.06.2017.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 06.06.2017, за клопотання позивача строк вирішення спору було продовжено на 15 днів до 27.06.2017.

20.06.2017 позивач подав через канцелярію суду письмові пояснення, в яких зазначив, що пунктами 6.4. кредитних договорів встановлено, що нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов'язань, передбачених п.п. 6.1, 6.2, 6.3 здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане позичальником. У зв'язку з встановленим трирічним строком нарахування пені, позивач просив суд приєднати до матеріалів справи розрахунки пені по кожному договору окремо.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в призначене судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Про причини неявки в суд не повідомив.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (пункт 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції).

Згідно зі статтею 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 20.06.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

08.10.2007 між Приватним підприємством "ОСОБА_1С.В.-2006" (позичальник-відповідач) та Публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (банк - позивач) було укладено кредитний договір №МК/50.

Відповідно до умов п. 1.1. договору №МК/50, в межах програми мікрокредитування, за наявності вільних грошових коштів, банк зобов'язується надати позичальнику кредит у межах суми, обумовленої п. 1.2. договору, на строк та на умовах, передбачених у цьому договорі, а позичальник зобов'язується повернути отриманий кредит та сплатити проценти, в обумовлені цим договором строки, а також виконати свої зобов'язання згідно цього договору у повному обсязі.

Відповідно до п. 1.2. договору №МК/50, сума кредиту: 16000 гривень.

Строк повернення кредиту та процентів згідно графіку погашення кредиту та процентів (Додаток №1 цього договору). Вказані строки можуть бути змінені згідно п.п. 2.3.3., 2.4.1, цього договору (п. 1.3. договору №МК/50).

Додатком №1 до договору №МК/50 від 08.10.2007 встановлено, що кінцевим строком повернення кредиту є 04.09.2009.

За використання кредиту у період з дати списання коштів з рахунку до дати погашення кредиту, згідно п.п. 1.3, 2.2.3, 2.4.1, 4.13 цього договору, а також Графіку погашення кредиту та процентів, наведеному у додатку №1 до цього договору позичальник сплачує проценти у розмірі 30% річних (п. 4.1. договору № МК/50).

За порушення позичальником зобов'язань з повернення кредиту, передбачених п.п. 1.3, 2.2.3, 2.3.3, 2.4.1, 4.13 цього договору, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 40% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п. 4.3. договору №МК/50).

Відповідно до п. 6.1. договору №МК/50, за порушення позичальником будь-якого зобов'язання з оплати процентів за користування кредитом, передбачених графіком погашення (Додаток №1 цього договору) п.п. 2.2.2, 2.3.1, 2.4.1, 4.1, 4.2, 4.3, 4.4 цього договору, строків повернення кредиту, передбачених графіком погашення (Додаток №1 цього договору), а також п.п. 1.3, 2.2.3, 2.3.3. цього договору, винагороди, передбаченої п.п.4.5, 4.6, 4.7 цього договору, позичальник виплачує банку за кожен випадок порушення пеню у розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на період, за який виплачується пеня.

Відповідно до п. 6.4. договору № МК/50, нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбачених п.п. 6.1, 6.2, 6.3 здійснюється протягом 3 років із дня, коли відповідне зобов'язання повинне було виконане позичальником.

Станом на 22.02.2017, відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача за кредитним договором №МК/50 від 08.10.2007 становить 63173,22 грн., з яких:

- 8770,75 грн. - заборгованість за кредитом;

- 27655,78 грн. - відсотки за користування кредитом;

- 26746,69 грн. - пеня за порушення строків повернення кредиту.

Також, 27.11.2007 між Приватним підприємством "ОСОБА_1С.В.-2006" (позичальник-відповідач) та Публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (банк - позивач) було укладено кредитний договір №МК/69.

Відповідно до умов п. 1.1. договору №МК/69, в межах програми мікрокредитування, за наявності вільних грошових коштів, банк зобов'язується надати позичальнику кредит у межах суми, обумовленої п. 1.2. договору, на строк та на умовах, передбачених у цьому договорі, а позичальник зобов'язується повернути отриманий кредит та сплатити проценти, в обумовлені цим договором строки, а також виконати свої зобов'язання згідно цього договору у повному обсязі.

Відповідно до п. 1.2. договору №МК/69, сума кредиту: 66600 гривень.

Строк повернення кредиту та процентів згідно графіку погашення кредиту та процентів (Додаток №1 цього договору). Вказані строки можуть бути змінені згідно п.п. 2.3.3., 2.4.1, цього договору (п. 1.3. договору №МК/69).

Строк повернення кредиту: 27.11.2012 (п. 1.4. договору № МК/69).

За використання кредиту у період з дати списання коштів з рахунку до дати погашення кредиту, згідно п.п. 1.3, 2.2.3, 2.4.1, 4.13 цього договору, а також Графіку погашення кредиту та процентів, наведеному у додатку №1 до цього договору позичальник сплачує проценти у розмірі 19% річних (п. 4.1. договору № МК/69).

За порушення позичальником зобов'язань з повернення кредиту, передбачених п.п. 1.3, 2.2.3, 2.3.3., 2.4.1, 4.13 цього договору, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 40% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п. 4.3. договору №МК/69).

Відповідно до п. 4.7. договору №МК/69, позичальник сплачує банку винагороду за ведення кредитної справи у розмірі 0,05% від суми кредиту. Винагорода сплачується банку щомісяця у відповідності до графіку погашення кредиту та процентів.

Відповідно до п. 6.1. договору №МК/69, за порушення позичальником будь-якого зобов'язання з оплати процентів за користування кредитом, передбачених графіком погашення (Додаток №1 цього договору) п.п. 2.2.2, 2.3.1, 2.4.1, 4.1, 4.2, 4.3, 4.4 цього договору, строків повернення кредиту, передбачених графіком погашення (Додаток №1 цього договору), а також п.п. 1.3, 2.2.3, 2.3.3. цього договору, винагороди, передбаченої п.п.4.5, 4.6, 4.7 цього договору, позичальник виплачує банку за кожен випадок порушення пеню у розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на період, за який виплачується пеня.

Відповідно до п. 6.4. договору № МК/69, нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбачених п.п. 6.1, 6.2, 6.3 здійснюється протягом 3 років із дня, коли відповідне зобов'язання повинне було виконане позичальником.

Станом на 22.02.2017, відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача за кредитним договором №МК/69 від 27.11.2007 становить 371465,69 грн., з яких:

- 51744,67 грн. - заборгованість за кредитом;

- 156291,40 грн. - відсотки за користування кредитом;

- 1695,10 грн. - заборгованість з комісійної винагороди;

- 161734,52 грн. - пеня за порушення строків повернення кредиту.

Також, 16.01.2008 між Приватним підприємством "ОСОБА_1С.В.-2006" (позичальник-відповідач) та Публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (банк - позивач) було укладено кредитний договір №МК/94.

Відповідно до умов п. 1.1. договору №МК/94, в межах програми мікрокредитування, за наявності вільних грошових коштів, банк зобов'язується надати позичальнику кредит у вигляді відновлювальної лінії з лімітом кредитування 120 000 грн. на термін та на умовах, передбачених у цьому договорі, а позичальник зобов'язується повернути отриманий кредит, сплатити відсотки, в обумовлені цим договором строки, а також виконати інші зобов'язання згідно цього договору у повному обсязі. Кредит може бути надано позичальнику як повністю у всій сумі кредитного ліміту, так і частинами. Кожна окрема частина кредиту, надана в рамках кредитної лінії, іменується - транш.

Термін повернення кредиту 16.01.2009. Зазначений термін може бути змінений згідно п.п. 2.3.3., 2.4.1, цього договору (п. 1.2. договору №МК/94).

За користуванням кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту, згідно п.п. 1.2, 2.2.3, 2.3.3., 2.4.1, 4.11 цього договору, а також Графіку погашення кредиту та відсотків (додаток №1 до цього договору) позичальник сплачує відсотки у розмірі 28% річних (п. 4.1. договору № МК/94).

За порушення позичальником зобов'язань з погашенню кредиту, передбачених п.п. 1.2, 2.2.3, 2.3.3, 2.4.1, 4.11 цього договору, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 40% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п. 4.3. договору №МК/94).

Відповідно до п. 6.1. договору №МК/94, при порушенні позичальником якого-небудь із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених графіком погашення (Додаток №1 цього договору), а також п.п. 2.2.2, 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 2.4.1, 4.1, 4.2, 4.3, 4.4 цього договору, термінів повернення кредиту, передбачених графіком погашення (Додаток №1 цього договору), а також п.п. 1.2, 2.2.3, 2.3.3. цього договору, винагороди, передбаченої п.п.4.5, 4.6 цього договору, позичальник виплачує банку за кожен випадок порушення пеню у розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на період, за який виплачується пеня.

Відповідно до п. 6.4. договору № МК/94, нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбачених п.п. 6.1, 6.2, 6.3 здійснюється протягом 3 років із дня, коли відповідне зобов'язання повинне було виконане позичальником.

Станом на 22.02.2017, відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача за кредитним договором №МК/50 від 08.10.2007 становить 63173,22 грн., з яких:

- 93 248,15 грн. - заборгованість за кредитом;

- 325 100,91 грн. - відсотки за користування кредитом;

- 368 501,69 грн. - пеня за порушення строків повернення кредиту.

Доказів належного виконання вищевказаних кредитних договорів, в частині повного та своєчасного погашення заборгованості на момент розгляду спору відповідач до суду не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

Приймаючи рішення господарський суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом частин 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, що передбачено статтею 611 Цивільного кодексу України.

Невиконання відповідачем зобов'язань, щодо своєчасного та повного повернення кредиту за кредитними договорами призвело до виникнення заборгованості,

Станом на 22.02.2017, відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача за кредитним договором №МК/50 від 08.10.2007 становить 63173,22 грн., з яких:

- 8770,75 грн. - заборгованість за кредитом;

- 27655,78 грн. - відсотки за користування кредитом;

- 26746,69 грн. - пеня за порушення строків повернення кредиту.

Станом на 22.02.2017, відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача за кредитним договором №МК/69 від 27.11.2007 становить 371465,69 грн., з яких:

- 51744,67 грн. - заборгованість за кредитом;

- 156291,40 грн. - відсотки за користування кредитом;

- 1695,10 грн. - заборгованість з комісійної винагороди;

- 161734,52 грн. - пеня за порушення строків повернення кредиту.

Станом на 22.02.2017, відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача за кредитним договором №МК/94 від 16.01.2008 становить 786850,75 грн., з яких:

- 93 248,15 грн. - заборгованість за кредитом;

- 325 100,91 грн. - відсотки за користування кредитом;

- 368 501,69 грн. - пеня за порушення строків повернення кредиту.

Відповідачем доказів погашення заборгованості суду не надано.

Перевіривши розрахунки позивача (а.с.30-36), судом встановлено обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача:

- заборгованості за кредитним договором № МК/50 від 08.10.2007 в частині 8770,75 грн. заборгованості за кредитом та 27655,78 грн. відсотків за користування кредитом.

- заборгованості за кредитним договором № МК/69 від 27.11.2007 в частині 51744,67 грн. заборгованості за кредитом, 156291,40 грн. відсотків за користування кредитом та 1695,10 грн. заборгованості з комісійної винагороди.

- заборгованості за кредитним договором № МК/94 від 16.01.2008 в частині 93248,15 грн. заборгованості за кредитом та 325100,91 грн. відсотків за користування кредитом.

Щодо нарахованої позивачем пені суд зазначає таке:

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 Цивільного кодексу України зазначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник має передати кредиторові у випадку порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштiв сплачують на користь одержувачiв цих коштiв за прострочку платежу пеню в розмiрi, що встановлюється за згодою сторiн.

Відповідно до п. 6.1. договорів №МК/50, №МК/69, №МК/94, при порушенні позичальником якого-небудь із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених графіком погашення (Додаток №1 цього договору), а також п.п. 2.2.2, 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 2.4.1, 4.1, 4.2, 4.3, 4.4 цього договору, термінів повернення кредиту, передбачених графіком погашення (Додаток №1 цього договору), а також п.п. 1.2, 2.2.3, 2.3.3. цього договору, винагороди, передбаченої п.п.4.5, 4.6 цього договору, позичальник виплачує банку за кожен випадок порушення пеню у розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на період, за який виплачується пеня.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 6.4. договорів №МК/50, №МК/69, №МК/94, нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбачених п.п. 6.1, 6.2, 6.3 здійснюється протягом 3 років із дня, коли відповідне зобов'язання повинне було виконане позичальником.

Позивач нарахував відповідачу пеню: за договором № МК/50 за період з 30.04.2010 по 22.02.2017 на суму 26746,69 грн.; за договором № МК/69 за період з 31.07.2008 по 22.02.2017 на суму 161 734,52 грн.; за договором № МК/94 за період з 08.07.2008 по 22.02.2017 на суму 368 501,69 грн.

Судом перевірено наданий позивачем розрахунок пені.

Враховуючи, що п. 6.4. договорів сторони погодили те, що нарахування пені здійснюється на протязі 3 років, суд вважає обґрунтованим розміром пені:

- за договором № МК/50 за період з 30.04.2010 по 04.09.2012 на суму 5338,77 грн.; за договором № МК/69 за період з 31.07.2008 по 23.11.2015 на суму 108902,32 грн.; за договором № МК/94 за період з 08.07.2008 по 16.01.2012 на суму 97198,74 грн.

Як стало відомо ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Приватне підприємство "ОСОБА_1С.В.-2006" перебуває в стані припинення з 09.04.2015. Голова комісії з припинення або ліквідатор - ОСОБА_3 (а.с.41-42).

Згідно з положеннями частин 1 та 2 статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Отже, відповідно до відомостей, що містяться у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Приватне підприємство "ОСОБА_1С.В.-2006" перебуває в стані припинення, про що 09.04.2015 внесено відповідний запис.

Згідно зі статтею 105 ЦК України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію.

Після внесення запису про прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців повідомлення про внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців щодо прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.

До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

З огляду на що, суд дійшов висновку про те, що позивач був наділений можливістю бути обізнаним стосовно відомостей про перебування відповідача в стані припинення з 09.04.2015.

Відповідно до наявного в матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, граничний строк подачі заяв кредиторів не встановлено.

Згідно із ч. 6 ст. 105 Цивільного кодексу України кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Таким чином, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини не дають права ліквідаційній комісії залишати вимоги кредиторів без розгляду.

Вимоги кредитора, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред'явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно.

Така правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 03.08.2016 у справі № 904/10526/15.

24.02.2017 ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" направило ліквідаційній комісії ПП "ОСОБА_1С.В.-2006" заяву з кредиторськими вимогами б/н від 24.02.2017, що підтверджується поштовим описом вкладення від 24.02.2017, фіскальним чеком пошти та копією роздруківки з офіційного сайту ДП "Укрпошта" (а.с.39-40).

Вказана заява з кредиторськими вимогами б/н від 24.02.2017, була направлена на адресу ПП "ОСОБА_1С.В.-2006", що вказана у Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (49000, АДРЕСА_1) та вручена представнику відповідача за довіреністю (а.с.40).

Враховуючи наведене, позивач, який є кредитором ПП "ОСОБА_1С.В.-2006" (боржник), правомірно направив до ліквідаційної комісії заяву з кредиторськими вимогами б/н від 24.02.2017, навіть після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред'явлення.

Згідно з частиною 8 статті 111 Цивільного кодексу України ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду.

Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Так, у визначений частиною 6 статті 105 Цивільного кодексу України строк відповідач заяву з кредиторськими вимогами позивача не розглянув та не надав відповідь на згоду включення його вимог до реєстру кредиторів.

Отже, грошові вимоги позивача не були розглянуті комісією з ліквідації, а відповідно і не могли бути включені до проміжного ліквідаційного балансу.

Так, відповідно до статті 111 Цивільного кодексу України виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується, провадиться у порядку черговості, встановленої статтею 112 цього Кодексу, відповідно до проміжного ліквідаційного балансу, починаючи від дня його затвердження, за винятком кредиторів четвертої черги, виплати яким провадяться зі спливом місяця від дня затвердження проміжного ліквідаційного балансу.

В разі недостатності у юридичної особи, що ліквідується, грошових коштів для задоволення вимог кредиторів ліквідаційна комісія здійснює продаж майна юридичної особи.

Після завершення розрахунків з кредиторами ліквідаційна комісія складає ліквідаційний баланс, який затверджується учасниками юридичної особи або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Майно юридичної особи, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, передається її учасникам, якщо інше не встановлено установчими документами юридичної особи або законом (частини 9, 11 статті).

Відповідно до ч.ч. 3 - 5 ст. 112 Цивільного кодексу України у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Згідно з частиною 1 статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справив їх сукупності, керуючись законом.

Так, матеріали справи не містять доказів про включення кредиторських вимог ПАТ КБ "Приватбанк" до реєстру вимог кредиторів та проміжного ліквідаційного балансу ПП "ОСОБА_1С.В.-2006".

Отже, надавши оцінку всім цим обставинам у сукупності, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до вимог статті 49 ГПК України, витрати на оплату судового збору у сумі 1600,00 грн. покладаються на відповідача, як на сторону, з вини якої виник спір.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 75, 82 - 85, 115 - 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобовязати Приватне Підприємство "ОСОБА_1С.В.-2006" (49000, АДРЕСА_1, код 34682862) в особі ліквідаційної комісії, визнати кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1д, код 14360570) за кредитним договором № МК/50 від 08.10.2007 станом на 22.02.2017 в сумі 41765,30 грн., в тому числі: 8770,75 грн. заборгованості за кредитом, 27655,78 грн. відсотків за користування кредитом, 5338,77 грн. пені; за кредитним договором № МК/69 від 27.11.2007 станом на 22.02.2017 в сумі 318 633,49 грн., в тому числі: 51744,67 грн. заборгованості за кредитом, 156291,40 грн. відсотків за користування кредитом, 1695,10 грн. заборгованості з комісійної винагороди та 108902,32 пені; за кредитним договором № МК/94 від 16.01.2008 станом на 23.02.2017 в сумі 515 547,80 грн., в тому числі: 93248,15 грн. заборгованості за кредитом, 325100,91 грн. відсотків за користування кредитом та 97198,74 грн. пені та включити грошові вимоги в сумі 875946,59 грн. до проміжного ліквідаційного балансу Приватного Підприємства "ОСОБА_1С.В.-2006", про що видати наказ.

Стягнути з Приватного Підприємства "ОСОБА_1С.В.-2006" (49000, АДРЕСА_1, код 34682862) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "ПРИВАТБАНК" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1д, код 14360570) 1600,00 грн. судового збору, про що видати наказ.

В решті позову відмовити.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 26.06.2017

Суддя ОСОБА_4