ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2017 р.Справа № 922/1608/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування", м.Київ,
до Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-Гарант", м.Харків,
про стягнення 98000,00 грн.
за участю представників:

позивача - не з'явився;

відповідача - ОСОБА_1 (довіреність № 26-06/3 від 26.06.2017р.);

ОСОБА_2 (довіреність № 16-11/5 від 16.11.2016р.);

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування", м.Київ, звернулось до господарського суду з позовною заявою про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-Гарант", м.Харків, матеріальних збитків в сумі 98000,00 грн., завданих позивачу у зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, що сталася 27.10.2016р. за участю транспортних засобів "Audi A6", д/н НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3, та "ВАЗ 11140", д/н НОМЕР_2, яким керувала ОСОБА_4, цивільно-правова відповідальність якої застрахована ПАТ "Страхова компанія "Мега-Гарант", згідно полісу ОСЦПВ № АК/4798785.

У судове засідання представник позивача не зявився; про причину неявки суд не повідомив; про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Присутні у судовому засіданні представники відповідача визнали позовні вимоги у повному обсязі.

Оскільки відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування та надання доказів покладений на сторони, суд визнав за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами за відсутністю представника позивача.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників відповідача, суд встановив наступне.

14.04.2016р. між Aкціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" (страховик, позивач у справі) та ОСОБА_3 (страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 8586а6х, згідно якого позивач взяв на себе зобов'язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля НОМЕР_3, його окремих частин чи додаткового обладнання внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

27.10.2016p. за участю транспортних засобів "Audi А6", д/н АХ0321EM, який належить ОСОБА_3, та "ВАЗ 11140", д/н НОМЕР_2, яким керувала ОСОБА_4, цивільно-правова відповідальність якої застрахована в Публічному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Мега-Гарант" згідно полісу ОСЦПВ № АК/4798785, сталася дорожньо-транспортна пригода.

У результаті даної ДТП було пошкоджено застрахований у AT "СК "АХА Страхування" транспортний засіб "Audi А6", д/н НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3 на праві приватної власності.

Відповідно до умов Договору, на підставі страхових актів № 1.003.16.0016899/АХА2179834 від 02.12.2016 р. та № 1.003.16.0016899/АХА2179836 від 02.12.2016р., а також зібраних документів позивачем було розраховано та виплачено страхувальнику страхове відшкодування у розмірі 205434,08 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 05.12.2016р. № 288 069 та № 288 194.

При цьому, вартість відновлювального ремонту застрахованого об'єкту була визначена на підставі рахунку ТОВ "ОСОБА_5 Восток" № AUC00001364 від 22.11.2016р. та рахунка № 000562 від 10.11.2016р., оплаченого ОСОБА_3

Таким чином, позивач, як страховик, виконав свої зобов'язання перед страхувальником згідно умов Договору.

Як вбачається з інформаційної відомості про учасників ДТП та Постанови Московського районного суду міста Харкова, зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху України водієм автомобіля НОМЕР_4, ОСОБА_4.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про страхування", страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно ст. 16 Закону України "Про страхування", договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Частиною 2 ст. 1192 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 990 Цивільного кодексу України встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування", здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

У відповідності до ст. 5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Згідно з ч. 2 п.п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Враховуючи викладене, зважаючи на положення ст. 993 Цивільного кодексу України, ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а також те, що полісом № АК/4798785 встановлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну в розмірі 100000,00 грн. та франшизу в сумі 2000,00 грн., сума страхового відшкодування, яка підлягає виплаті за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації водієм транспортного засобу "ВАЗ 11140", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, складає 98000,00 грн. з розрахунку 100000,00 грн. (відшкодована шкода в межах встановленого ліміту) - 2000,00 грн. (франшиза).

Згідно п. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Отже, за таких обставин, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу збиток, який було завдано в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 27.10.2016р., у розмірі 98000,00 грн.

З метою врегулювання спору в досудовому порядку, позивачем було направлено на адресу відповідача регресну вимогу за вих. № ЕЛ_2254 від 21.03.2017р. з проханням виплатити страхове відшкодування на користь позивача, але страхове відшкодування на користь позивача залишилось несплаченим.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач повністю визнав позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА" є обґрунтованим, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 990, 993, 1191, 1192 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 16, 25, 27 Закону України "Про страхування", ст.ст. 5, 12, 22, 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-Гарант" (61022, м.Харків, вул.Сумська, 39; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА" (04070, м.Київ, вул.Іллінська, 8; ; р/р 0300 в АТ "УкрСиббанк", МФО 351005) - матеріальні збитки в порядку регресу в розмірі 98000,00 грн.; витрати з оплати судового збору в розмірі 1600,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 29.06.2017 р.

Суддя ОСОБА_6