УХВАЛА

30 червня 2017 року Справа № 913/1389/16

Провадження №33/913/1389/16

Суддя Господарського суду Луганської області Драгнєвіч О.В., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства Лисичанськвугілля від 13.06.2017 за №01/12-543 про розяснення рішення господарського суду Луганської області від 23.05.2017 у справі №913/1389/16

за позовом першого заступника керівника Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, м. Київ

до відповідача-1 Публічного акціонерного товариства Лисичанськвугілля, м.Лисичанськ Луганської області

відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю ЮСІБ, м.Сєвєродонецьк Луганської області

про визнання недійсним рішення комітету з конкурсних торгів, визнання недійсним договору,

при секретарі Медуниці Р.І.,

у засіданні брали участь:

від органу прокуратури: ОСОБА_1, прокурор відділу Прокуратури Харківської області, сулужбове посвідчення № 028256 від 15.08.2014;

від позивача: представник не прибув;

від відповідача-1: представник не прибув;

від відповідача-2: представник не прибув.

В С Т А Н О В И В:

Перший заступник керівника Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області звернувся з вимогою визнати недійсним рішення тендерного комітету ПАТ Лисичанськвугілля, оформленого протоколом від 11.11.2016 про визнання ТОВ ЮСІБ переможцем закупівлі, а також визнати недійсним договір від 22.11.2016 №06-390, укладений між ПАТ Лисичанськвугілля (далі 1 відповідач), та ТОВ ЮСІБ (далі 2 відповідач) про закупівлю деревини необробленої (рудничне довгоття) 3000 куб.м - ДК 016:2010 код 02.20.1 (ДК 021:2015 код 03414000-5) на суму 2720000 грн. на підставі тендерних торгів, проведених через систему електронних закупівель 10.11.2016 та припинити його виконання на майбутнє.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 23.15.2017 (повне рішення складено 24.05.2017) позов Першого заступника керівника Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, Міністерства енергетики та вугільної промисловості України до Публічного акціонерного товариства Лисичанськвугілля та Товариства з обмеженою відповідальністю ЮСІБ про визнання недійсним рішення комітету з конкурсних торгів та про визнання недійсним договору від 22.11.2016 № 06-390 про закупівлю деревини необробленої (рудничне довгоття) 3000 м3 ДК 016:2010 код 02.20.1 (ДК 021:2015 код 03414000-5) на суму 2 720 000 гривень задоволено повністю.

Визнано недійсним рішення комітету з конкурсних торгів Публічного акціонерного товариства Лисичанськвугілля, яке оформлене протоколом б/н від 11.11.2016 про визнання ТОВ ЮСІБ переможцем процедури закупівлі. Визнано недійсним договір від 22.11.2016 № 06-390, укладений між ПАТ Лисичанськвугілля та ТОВ ЮСІБ про закупівлю деревини необробленої (рудничне довгоття) - 3000 м3 ДК 016:2010 код 02.20.1 (ДК 021:2015 код 03414000-5) на суму 2 720 000 гривень. Присуджено до стягнення з Публічного акціонерного товариства Лисичанськвугілля на користь прокуратури Луганської області судовий збір в сумі 1378 грн. 00 коп. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ЮСІБ на користь прокуратури Луганської області судовий збір в сумі 1378 грн. 00 коп.

Вказане рішення набрало законної сили 06 червня 2017 року, на його виконання стягувачу видано відповідні накази.

21.06.2017 Публічне акціонерне товариство Лисичанськвугілля звернулося до Господарського суду Луганської області з заявою від 13.06.2017 за №01/12-543 про розяснення рішення господарського суду Луганської області від 23.05.2017 у справі №913/1389/16.

В поданій заяві заявник просив розяснити рішення суду, посилаючись на те, що бухгалтерська служба Публічного акціонерного товариства Лисичанськвугілля вважає, що оскільки в резолютивній частині рішення суду не вказано про те, що зобовязання сторін припиняються на майбутнє за визнаним недійсним договором, то не має підстав вважати припинення господарських зобовязань на майбутнє з моменту набрання чинності рішенням суду.

21.06.2017 був проведений розподіл вказаної заяви та визначено для її розгляду суддю Іванова А.В., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду.

21.06.2017 на підставі розпорядження керівника апарату суду №362-р у звязку з перебуванням судді Іванова А.В. на лікарняному, відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду був проведений повторний автоматичний розподіл заяви, що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 21.06.2017, заява передана на розгляд судді Драгнєвіч О.В.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 21.06.2017 розгляд заяви призначено на 30.06.2017.

В судове засідання 30.06.2017 прибув лише прокурор, представники сторін не прибули, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви, що підтверджується матеріалами справи.

Разом з тим, відповідачем-1 через канцелярію суду на виконання вимог ухвали суду надано оригінали доказів направлення заяви про розяснення рішення сторонам та органу прокуратури та платіжне доручення про сплату судового збору в повному обсязі.

Від органу прокуратури на електронну адресу суду, у звязку із обмеженим строком розгляду поданої заяви згідно ст.89 ГПК України, надійшов відзив, в якому наведені заперечення щодо задоволення поданої заяви з посиланням на відсутність підстав для розяснення рішення у звязку з тим, що зобовязання за договором від 22.11.2016 №06-390, який визнано недійсним, припиняються на майбутнє не на підставі відповідної вказівки в рішенні суду, а в силу закону. Судом, за твердженням прокурора, дотримано вимог ст.84 Господарського процесуального кодексу України, рішення є зрозумілим, у звязку з чим прокурор просив відмовити в задоволенні поданої заяви.

Вказані заперечення підтримані прокурором в судовому засіданні від 30.06.2017.

Розглянувши подану заяву та наявні у справі документи, заслухавши пояснення прокурора, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст.1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Статтею 45 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов.

Відповідно до ст. 89 Господарського процесуального кодексу України, суддя за заявою сторони чи державного виконавця роз'яснює рішення, ухвалу, не змінюючи при цьому їх змісту.

Про розяснення рішення, ухвали, а також про виправлення описок чи арифметичних помилок виноситься ухвала. Подання заяви про розяснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути предявлене до примусового виконання. Заява про розяснення рішення суду розглядається протягом десяти днів. Неявка осіб, які брали участь у справі, і (або) державного виконавця, приватного виконавця не перешкоджає розгляду питання про розяснення рішення суду.

Пунктом 10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України передбачено, що відповідно до вимог статті 34 Закону України Про виконавче провадження у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення або зміст наказу є незрозумілими, державний виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про розяснення такого рішення чи змісту документа. Господарський суд першої інстанції, який видав виконавчий документ, зобовязаний розглянути заяву державного виконавця у десятиденний строк з дня її надходження і за необхідності дати відповідне розяснення рішення чи змісту виконавчого документа, не змінюючи їх редакції. Розяснення рішення, ухвали здійснюється господарським судом за правилами статті 89 ГПК. В ухвалі про розяснення судових рішень господарський суд не може визначати порядок та умови здійснення виконавчого провадження.

Отже, роз'яснення рішення, ухвали - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта.

Водночас, роз'яснюючи рішення, ухвалу, господарський суд не вправі змінювати зміст рішення, ухвали, тобто не має права змінювати: відомості, викладені у рішенні відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу; відомості, викладені в ухвалі відповідно до вимог ст. 86 Господарського процесуального кодексу. Тож у вирішенні питання про межі, в яких суд вправі діяти, надаючи роз'яснення рішення, ухвали, слід виходити з приписів ст. ст. 84, 86 Господарського процесуального кодексу України щодо змісту рішення, ухвали суду.

В п. 18 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 23.03.2012 "Про судове рішення" роз'яснено, що здійснюючи роз'яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз'яснення мотивів прийняття рішення, господарський суд відмовляє в роз'ясненні рішення.

Таким чином, роз'яснення судового рішення - це виклад рішення у більш ясній та зрозумілій формі. При цьому, необхідність такого роз'яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння судового рішення з метою його виконання.

Дослідивши зміст рішення господарського суду у даній справі, суд дійшов висновку про те, що резолютивна частина рішення Господарського суду Луганської області від 23.05.2017 у справі №913/1389/16 є зрозумілою, в ній чітко зазначено про вирішені судом позовні вимоги, що були предметом розгляду, зокрема, щодо визнання судом недійсним рішення комітету з конкурсних торгів Публічного акціонерного товариства Лисичанськвугілля, яке оформлене протоколом б/н від 11.11.2016 про визнання ТОВ ЮСІБ переможцем процедури закупівлі та визнання недійсним договору від 22.11.2016 №06-390, укладеного між ПАТ Лисичанськвугілля та ТОВ ЮСІБ про закупівлю деревини необробленої (рудничне довгоття) - 3000 м3 ДК 016:2010 код 02.20.1 (ДК 021:2015 код 03414000-5) на суму 2 720 000 гривень.

Зазначено яке саме рішення комітету з конкурсних торгів та який саме договір, за висновком суду, підлягають визнанню недійсними. Підстави визнання недійсними вказаних правочинів, нормативне обґрунтування, а також вирішення заявленої вимоги про припинення виконання договору на майбутнє, наведені судом в мотивувальній частині рішення.

Резолютивна частина рішення містить також висновки суду щодо розподілу судових витрат, які підлягають відшкодуванню за результатами розгляду спору, наведені повні найменування, суми, що підлягають сплаті, ідентифікаційні коди та адреси сторін.

За таких обставин, відсутніми є підстави для розяснення судового рішення у даній справі, а тому в розясненні рішення суду від 23.05.2017 у справі №913/1389/16 за заявою Публічного акціонерного товариства Лисичанськвугілля від 13.06.2017 за №01/12-543, слід відмовити.

Керуючись ст.ст.86, 89 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити Публічному акціонерному товариству Лисичанськвугілля в розясненні рішення Господарського суду Луганської області від 23.05.2017 у справі №913/1389/16.

Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення.

Суддя О.В. Драгнєвіч