КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2017 р. справа№ 910/15265/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Власова Ю.Л.

Андрієнка В.В.

при секретарі: Добрицька В.С.

за участю представників: позивача - не з'явились

відповідача - не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"

на рішення Господарського суду м. Києва від 03.10.2016 р.

у справі № 910/15265/16 (суддя - Сташків Р.Б.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес"

про стягнення 1444,53 грн

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" (далі - позивач) звернулось з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес" (далі - відповідач) про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 1444,53 грн.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 03.10.2016 р. у справі № 910/15265/16 у позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду м. Києва від 03.10.2016 р., Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач посилається на те, що коефіцієнт фізичного зносу застрахованого Приватного акціонерного товариства № СК «Українська страхова група» транспортного засобу 2010 року випуску дорівнює нулю, так як на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди строк його експлуатації не перевищував 4 років, що підтверджується страховим актом.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.11.2016 р. у складі колегії суддів: Буравльов С.І. (головуючий), Андрієнко В.В., Шапран В.В. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 20.12.2016 р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.12.2016 р. розгляд справи відкладено до 17.01.2017 р.

Ухвалою від 17.01.2017 р. розгляд справи відкладено до 31.01.2017 р. та продовжено строк вирішення спору на п`ятнадцять днів.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.01.2017 р. призначено судову автотоварознавчу експертизу та зупинено провадження у справі № 910/15265/16, а матеріали даної справи надіслано до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

До Київського апеляційного господарського суду 20.02.2017 р. надійшло клопотання судових експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про надання матеріалів, необхідних для проведення експертизи.

Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду № 09-53/1484/17 від 10.04.2017 р. у зв`язку з відрядженням судді Шапрана В.В. для роботи до Вищої ради правосуддя призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/15265/16, відповідно до якого апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий), Андрієнко В.В., Власов Ю.Л.

Ухвалами від 10.04.2017 р. апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду, призначено до розгляду на 11.05.2017 р., а також зобов`язано сторони надати суду на виконання клопотання експертів додаткові матеріали.

До суду 10.05.2017 р. на виконання вимог вказаної ухвали представником позивача подано клопотання про долучення до справи матеріалів на виконання вимог клопотання експертів. Також, у клопотанні було вказано про неможливість оплати вартості експертизи, оскільки позивач не отримував рахунку на її оплату.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.05.2017 р. зупинено провадження у справі № 910/15265/16 до проведення судової автотоварознавчої експертизи, зобов`язано Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" виконати вимоги стосовно здійснення оплати вартості проведення експертного дослідження, а також доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз повторно направити на адресу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" рахунок на оплату вартості проведення експертного дослідження.

Однак, 26.05.2017 р. до суду повернулися матеріали даної справи з повідомленням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз стосовно залишення ухвали від 11.05.2017 р. про призначення експертизи без виконання у зв`язку з неоплатою Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" вартості проведення експертного дослідження.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.05.2017 р. було поновлено провадження у справі № 910/15265/16 та призначено розгляд справи № 910/15265/16 на 22.06.2017 р.

В засідання суду, призначене на 22.06.2017 р., представники сторін не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, що підтверджується зворотними повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Будь-яких доказів поважності причин відсутності зазначених представників суду не надано.

Неявка в судове засідання зазначених представників не перешкоджає розгляду скарги. Подальше відкладення призведе до затягування та порушення строків розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об'єктивного розгляду. Наведене не суперечить п. п. 3.9.1, 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

09.01.2014 р. між Публічним акціонерним товариством «СК «Українська страхова група» та ОСОБА_5 був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-2815-14-00003, предметом якого було страхування транспортного засобу «Форд Фієста», д. р. н. НОМЕР_1.

Строк дії вказаного договору з 10.01.2014 р. по 09.01.2015 р. включно.

09.12.2014 р. по вул. Грушевського, в м. Києві, відбулась дорожньо-транспортна пригода, а саме: водій ОСОБА_6, керуючи автомобілем "Хюндай", д. р. н. НОМЕР_2, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем "Форд Фієста", д. р. н. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 15.01.2015 р. у справі № 757/518/15-п встановлено порушення ОСОБА_6 вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України, визнано його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу.

10.12.2014 р. страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

23.12.2014 р. позивач склав страховий акт № ДККА-41699 та розрахунок до нього, згідно з яким пошкодження транспортного засобу автомобіля марки "Форд Фієста", д. р. н. НОМЕР_1, внаслідок ДТП визнано страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування в загальному розмірі 11 956,12 грн.

На виконання умов договору добровільного страхування позивач сплатив страхувальнику 11 956,12 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 30777 від 23.12.2014 р.

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" звернулося до відповідача з претензією, в якій просило компенсувати виплачену суму страхового відшкодування.

У відповідь, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Брокбізнес" сплатило 10 001,00 грн страхового відшкодування.

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що відповідач, на думку позивача, здійснив виплату страхового відшкодування в порядку регресу частково, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість у сумі 1 444,53 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно з ч. 1 ст. 354 ГК України за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній страхувальником у договорі страхування, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Як передбачено ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ст. 993 ЦК України).

Встановлено, що на час скоєння вищевказаної ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_6, як особи, яка експлуатувала автомобіль "Хюндай", д. р. н. НОМЕР_2, була застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Брокбізнес" на підставі договору (полісу) № АІ/6686566 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (ліміт відповідальності по майну - 50 000,00 грн, франшиза - 510 грн).

Таким чином, на відповідача вказаним полісом покладено обов'язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації водієм ОСОБА_6, автомобіля "Хюндай", д. р. н. НОМЕР_2, на час ДТП.

Згідно зі ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб'єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначає Закон України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Відповідно до даного Закону оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 р., знос не нараховується для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких, серед іншого, не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД та 7 років - для інших легкових КТЗ.

Так, в акті огляду автомобіля "Форд Фієста", д. р. н. НОМЕР_1, після ДТП, яке мало місце 09.12.2014 р., містяться відомості про наявність інших пошкоджень, не пов'язаних з цим ДТП, а саме, що був розбитий один з відблискувачів бампера.

На підставі отриманих документів та з застосуванням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, відповідач, на підставі проведеного ним дослідження, здійснив розрахунок коефіцієнту фізичного зносу КТЗ, який складає 0,17, та з застосуванням коефіцієнту зносу, обрахував та виплатив страхове відшкодування.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 статті 985 ЦК України страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у разі досягнення нею певного віку або настання іншого страхового випадку. Особливості укладення договору страхування на користь третьої особи встановлюються законом.

Пунктом 2.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Вказана норма кореспондується із частиною 2 статті 999 ЦК України, якою встановлено, що до відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відтак, у спорах, пов'язаних з відшкодуванням шкоди за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності) норми Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальними, а даний Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Виконання обов'язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, покладений Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" на страховика (винної особи), у межах встановлених даним Законом та договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Порядок відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, також встановлений і статтею 1194 ЦК України, якою передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, враховуючи положення Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та статті 1194 ЦК України, обов'язок з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, лежить на страховикові цієї особи у межах встановлених лімітів, з урахуванням франшизи та у межах шкоди, яка покривається страховиком згідно із законом та договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, а у решті на особі, яка завдала цю шкоду, і яка не покрита її страховиком.

За загальним правилом згідно з статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до п. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 вказаного Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до п. 36.4 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому або погодженим з ним особам, які, зокрема, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування.

При цьому, згідно з п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Отже, відповідач, як страховик відповідальності винної у ДТП особи, на підставі спеціальної норми ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" здійснює відшкодування витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу, як вказано вище, на підставі статті 1194 ЦК України відшкодовує особа, яка завдала збитків.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 22.03.2017 р. у справі № 910/3650/16.

Враховуючи вищезазначені обставини, умови полісу № АІ/6686566 та положення чинного законодавства, у відповідача в зв'язку з настанням ДТП виник обов'язок відшкодувати позивачу шкоду, в межах ліміту його відповідальності за спірним страховим випадком та в межах суми (фактичних затрат), право на вимогу якої перейшло до позивача в зв'язку з виплатою страхового відшкодування, але виходячи з вартості відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, з урахуванням коефіцієнту зносу деталей та за мінусом франшизи, тобто в сумі 10 001,59 грн.

Суму відшкодування в розмірі 10 001,59 грн відповідачем було виплачено позивачу, що підтверджується платіжним дорученням № 12516 від 11.03.2015 р.

Доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів як необґрунтовані.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду м. Києва від 03.10.2016 р. прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" залишити без задоволення, рішення Господарського суду м. Києва від 03.10.2016 р. у справі № 910/15265/16 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/15265/16 повернути до Господарського суду м. Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді Ю.Л. Власов

В.В. Андрієнко