РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2017Справа №910/4976/17

За позовом товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія

Альфа-Гарант»»

До приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім»

Треті особи на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору,

Моторне (транспортне) страхове бюро України

ОСОБА_1

ОСОБА_2

Про стягнення 7022,00 грн. в порядку регресу

Суддя Ковтун С.А.

Представники учасників процесу:

від позивача Задніпряна А.В. (за дов.)

від відповідача Подолянко Т.В. (за дов.)

від третіх осіб не прибули

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» до приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» про стягнення 7022,00 грн. в порядку регресу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що страхувальнику позивача було завдано майнової шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась через порушення правил дорожнього руху водієм, цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/5693565.

Суд своєю ухвалою від 29.03.2017 порушив провадження у справі № 910/4976/17 та витребував у Моторного (транспортного) страхового бюро України дані щодо особи-страховика обов'язкової цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу-автомобіля «ВАЗ», державний номер НОМЕР_1, та умови страхування (строк, франшиза, тощо) станом на 09.11.2015.

Моторне (транспортне) страхове бюро України у своєму листі № 7/2-28/8293 від 05.04.2017 повідомило про відсутність в єдиній централізованій базі даних МТСБУ на дату ДТП - 09.11.2015, договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів щодо транспортного засобу державний номер НОМЕР_2.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, зазначивши, що він не укладав договір страхування цивільно-правової відповідальності, пов'язаної з експлуатацією автомобіля «ВАЗ», державний номер НОМЕР_2, тобто станом на 09.11.2015 даний транспортний засіб не забезпечений.

25.05.2017 суд продовжив строк вирішення спору на п'ятнадцять днів та залучив до участі у справі як третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Моторне (транспортне) страхове бюро України, ОСОБА_1, ОСОБА_2.

ОСОБА_1 надав фотокопію полісу АЕ/5693565, оскільки його оригінал втрачено.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

06.08.2015 товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (страховик) та ОСОБА_5 (страхувальник) уклали договір добровільного страхування наземного транспортного засобу, що не є предметом застави (далі - Договір-1), за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією транспортного засобу, а саме: автомобіля Fiat, державний номер НОМЕР_3.

09.11.2015 у Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за Fiat, державний номер НОМЕР_3, та автомобіля «ВАЗ», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6.

Згідно з постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 11.02.2016 особою, винною в скоєнні адміністративного правопорушення, є водій ОСОБА_6.

Зазначена вище подія, відповідно до норм чинного законодавства України, була визнана страховим випадком, про що складено страховий акт від 14.12.2015, за яким до виплати підлягає 7022,00 грн..

Платіжним дорученням від 14.12.2015 страхувальнику виплачені 7022,00 грн. страхового відшкодування.

Позивач звернувся до відповідача з вимогою № 03/4372 від 08.11.2016 про відшкодування 7022,00 грн..

Пунктом 2 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачається, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Згідно з ст. 38.2.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страховика, якщо забезпечений транспортний засіб, що заподіяв шкоду, було встановлено та страховик був зобов'язаний, але не виплатив страхове відшкодування у порядку, встановленому цим Законом.

У свою чергу, забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про страхування» договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування.

Виходячи з визначених ст. 34 ГПК України правил щодо допустимості доказів, умови, на яких досягнуті домовленості між страховиком та страхувальником, повинні мати матеріальну фіксацію шляхом викладення в письмовій угоді, які, в силу ст. 32 та ст. 36 ГПК України, є доказами у справі.

Враховуючи, що відповідач заперечує укладення договору страхування цивільно-правової відповідальності, пов'язаної з експлуатацією автомобіля «ВАЗ», державний номер НОМЕР_2, в базі даних Моторного (транспортного) страхового бюро України відсутня інформація про забезпечення вказаного транспортного засобу, та відсутній поліс АЕ/5693565, суд вважає не доведеним позивачем, що відповідач є особою, яка повинна відповідати за завдану ОСОБА_6 шкоду.

Копія полісу за відсутності оригіналу не є підтвердженням прийняття відповідачем на себе зобов'язань з приводу здійснення страхової виплати.

Наведені обставини в сукупності є підставою для відмови у позові.

Згідно зі ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Повний текст рішення складено 29.06.2017.

Суддя С. А. Ковтун