ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2017 р. Справа № 907/852/16

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу Відокремленого підрозділу Громадської організації «ОСОБА_2 сприяння обороні України» в Закарпатській області

на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 04.05.2017 про припинення провадження

у справі №907/852/16

за позовом Закарпатської обласної організації ОСОБА_2 сприяння обороні України,

до відповідача-1 ОСОБА_3 обєднаного спортивно-технічного клубу ТСО України,

відповідача-2 ОСОБА_3 міськвиконкому

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_2 сприяння обороні України, м. Київ

третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_4, м. Мукачево,

третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 міськрайонної організації ТСО України

про визнання недійсним рішення загальних зборів працівників ОСОБА_3 обєднаного спортивно-технічного клубу ТСО України, оформлене протоколом №1 від 15.01.2007; скасування в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційного запису державного реєстратора реєстраційної служби ОСОБА_3 міськрайонного управління юстиції Закарпатської області стосовно юридичної особи ОСОБА_3 обєднаного спортивно-технічного клубу ТСО України щодо внесення інформації про: 1) перелік засновників (учасників) юридичної особи: ОСОБА_3 міськрайонна організація ТСО України, розмір внеску до статутного фонду - 250,00 грн.; ОСОБА_4, розмір внеску до статутного фонду - 750,00 грн.; 2) дані про розмір статутного капіталу (статутного або складеного капіталу) та про дату закінчення його формування.

Представники сторін:

- від скаржника ОСОБА_5, ОСОБА_6,

- від відповідача-1, третьої особи-2 ОСОБА_7,

- від відповідача-2 не зявився,

- від третьої особи-1 не зявився,

- від третьої особи-3 ОСОБА_8, ОСОБА_9

Права та обовязки сторін, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України учасникам судового процесу розяснено. Заяв про відвід складу суду не поступало.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 04.05.2017 у справі №907/852/16 (суддя Ушак І.Г.), із врахуванням ухвали від 22.05.2017 про виправлення описки, припинено провадження у даній справі на підставі п.6 ч.1 ст. 80 ГПК України у звязку з тим, що діяльність Закарпатської обласної організації ОСОБА_2 сприяння обороні України (надалі ТСО України), яка є позивачем у справі, припинена, а спірні відносини не допускають правонаступництва.

Приймаючи оскаржувану ухвалу місцевий господарський суд виходив з того, що після порушення провадження у справі за позовом Закарпатської обласної організації ТСО України (ідентифікаційний код 02726942), остання припинила діяльність і станом на час судового розгляду не значиться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (надалі ЄДР), натомість згідно витягу з ЄДР від 27.04.2017 під цим же кодом зазначено іншу юридичну особу Відокремлений підрозділ громадської організації «ОСОБА_2 сприяння обороні України» в Закарпатській області (надалі ВП ГО «ТСО України» в Закарпатській області), яка не є правонаступником позивача у справі.

Це, на думку суду першої інстанції, підтверджується інформацією із зазначеного витягу, оскільки у його рядку «ОСОБА_7 про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа» відсутні відповідні відомості, а згідно наданого суду установчого документу положення ВП ГО «ТСО України» в Закарпатській області, цей відокремлений підрозділ значиться правонаступником іншої особи Закарпатського обласного комітету ОСОБА_10.

Не погодившись із ухвалою місцевого господарського суду, ВП ГО «ТСО України» в Закарпатській області оскаржило її в апеляційному порядку. У своїй апеляційній скарзі скаржник зазначив, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що діяльність Закарпатської обласної організації ТСО України припинена, оскільки матеріалами справи підтверджується, що відбулася лише зміна найменування вказаної юридичної особи. Скаржник наголошує на тому, що припинення юридичної особи можливе лише в спосіб передбачений ч. 1-2 ст. 104 ЦК України, а щодо громадських обєднань також в порядку, що визначений в розділі 4 Закону України «Про громадські обєднання» із внесенням відповідного запису про припинення до ЄДР. Як вбачається з відомостей, зазначених в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також з листа Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області від 16.05.2017 №3109/04.2-16/17, припинення діяльності Закарпатської обласної організації ТСО України не відбувалося.

ОСОБА_3 обєднаний спортивно-технічний клуб ТСО України (надалі - ОСОБА_3 ОСТК ТСО України) подав до суду відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечив доводи та вимоги апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Відповідач-1 наголосив на тому, що суд першої інстанції прийняв оскаржувану ухвалу в повній відповідності з нормами матеріального та процесуального права, з достовірно встановленими обставинами справи та належно оціненими доказами. Стосовно доводів скаржника, зазначив, що:

1) лист Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області від 16.05.2017 №3109/04.2-16/17 не є доказом в розумінні ст.ст. 33, 34 ГПК України та не спростовує ті відомості, що містяться в установчих документах позивача та апелянта, а також у ЄДР;

2) з ЄДР не вбачається, що ВП ГО «ТСО України» в Закарпатській області є правонаступником особи, що подавала позов у даній справі Закарпатської обласної організації ТСО України;

3) позивач у даній справі не є засновником відповідача-1 - ОСОБА_3 ОСТК ТСО України.

В судовому засіданні 22.06.2017 представники третьої особи-3 надали усні пояснення по суті апеляційної скарги та просили відмовити в її задоволенні, а оскаржувану ухвалу залишити без змін. Зокрема, вони наголосили, що, на їхню думку, зміни які були здійснені щодо Закарпатської обласної організації ТСО України на підставі протоколу конференції від 27.01.2017, а саме: зміна повного та скороченого найменування, зміна органів управління, затвердження нового положення та інші зміни свідчать про фактичну реорганізацію Закарпатської обласної організації ТСО України. А як вбачається з ЄДР, ВП ГО «ТСО України» в Закарпатській області не є правонаступником Закарпатської обласної організації ТСО України.

Відповідач-2 та третя особа-1 не забезпечили в судове засідання явку своїх представників, хоча належним чином були повідомлені про час і місце судового розгляду, що підтверджується повідомленнями про вручення їм поштової кореспонденції. Водночас, від третьої особи-1 надійшло клопотання від 21.06.2017 про розгляд справи без участі її представника. У вказаному клопотанні третя особа-1 також зазначила про те, що вона підтримує вимоги апеляційної скарги в повному обсязі.

Зважаючи на закінчення процесуального строку для розгляду апеляційної скарги, встановленого ст. 102 ГПК України та на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду апеляційної скарги по суті, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без представників відповідача-2 та третьої особи-1.

З матеріалів справи та апеляційної скарги вбачається наступне:

20.12.2016 Закарпатська обласна організація ТСО України звернулася в Господарський суд Закарпатської області з позовом до ОСОБА_3 ОСТК ТСО України та ОСОБА_3 міськвиконкому про: 1) визнання недійсним рішення загальних зборів працівників відповідача-1, оформленого протоколом №1 від 15.01.2007, яким змінено склад засновників клубу і внесено зміни до статутного фонду; 2) скасування запису державного реєстратора щодо внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на підставі оспорюваного рішення даних про перелік засновників клубу та про зміни до статутного фонду клубу (а.с. 8-16, том 1).

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №22547392 від 26.01.2017 (а.с. 15-19, том 3), станом на 26.01.2017 в ЄДР містилися наступні відомості про позивача: повне найменування Закарпатська обласна організація ОСОБА_2 сприяння обороні України; організаційно-правова форма громадська організація; ідентифікаційний код 02726942; перелік засновників ОСОБА_2 сприяння обороні України (ідентифікаційний код 00014611); дата державної реєстрації 25.10.1993, 03.10.2006.

Як вбачається з постанови XIV (позачергового) зїзду ОСОБА_2 сприяння обороні України від 07.12.2016 (а.с. 105, том 3), з метою приведення у відповідність до чинного законодавства найменування товариства було вирішено, зокрема, змінити його найменування на «Громадська організація «ОСОБА_2 сприяння обороні України» та затвердити нову редакцію статуту товариства.

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 27.12.2016 (а.с. 106, том 3) вбачається, що у ЄДР було внесено відповідні зміни щодо ГО «ТСО України» (ідентифікаційний код 00014611).

Відповідно до статуту Закарпатської організації ТСО України (а.с. 20-36, том 3), вказана організація є складовою частиною всеукраїнського громадського добровільного оборонно-патріотичного і спортивно-технічного обєднання громадян, яка керується в своїй діяльності Конституцією України, чинним законодавством, статутом ТСО України та власним статутом. Відповідно до п.5.1 статуту, вищим органом управління обласної організації є конференція.

27.01.2017 відбулася конференція Закарпатської обласної організації ТСО України, порядок денний якої, а також прийняті на ній рішення зафіксовані в протоколі конференції від 27.01.2017 (а.с. 61-64, том 3). Зокрема, на вказаній конференції у звязку зі змінами в статуті ТСО України та змінами в Законі України «Про громадські обєднання» вирішено: змінити найменування на Відокремлений підрозділ Громадської організації «ОСОБА_2 сприяння обороні України» в Закарпатській області; змінити органи управління на вищий загальні збори, виконавчий правління, розпорядчий рада правління, у звязку з чим викласти установчий документ в новій редакції.

Установчий документ в новій редакції прийнято у формі Положення ВП ГО «ТСО України» в Закарпатській області (а.с. 45-57, том 3). Вказане положення було затверджено протоколом №03 засідання ради правління ГО «ТСО України» від 15.03.2017 (а.с. 58-60, том 1).

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №22828615 від 27.04.2017 (а.с. 10-12, том 3), станом на 27.04.2017 в ЄДР містилися відомості про цю юридичну особу: повне найменування Відокремлений підрозділ Громадської організації «ОСОБА_2 сприяння обороні України» в Закарпатській області; організаційно-правова форма громадська організація; ідентифікаційний код 02726942; перелік засновників ОСОБА_2 сприяння обороні України (ідентифікаційний код 00014611); дата державної реєстрації 25.10.1993, 03.10.2006.

Із витягу, отриманого колегією суддів під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції вбачається, що відповідні зміни повного та скороченого найменувань, органів управління та інші зміни були зареєстровані державним реєстратором 24.03.2017 за №1002500.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідні зміни щодо Закарпатської обласної організації ТСО України були внесені державним реєстратором на підставі його рішення від 24.03.2017 (а.с. 108, том 3).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню, з огляду на наступне:

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, зокрема, якщо припинено діяльність суб'єкта господарювання, який був однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Відповідно до ч.1 ст. 104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обовязки переходять до правонаступників. Частиною 2 цієї статті передбачено, що юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до ЄДР запису про її припинення.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про громадські обєднання» припинення діяльності громадського об'єднання здійснюється: 1) за рішенням громадського об'єднання, прийнятим вищим органом управління громадського об'єднання, у визначеному статутом порядку, шляхом саморозпуску або реорганізації; 2) за рішенням суду про заборону (примусовий розпуск) громадського об'єднання. Припинення діяльності громадського обєднання відбувається в порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Пунктами 26 та 27 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» встановлено, що в Єдиному державному реєстрі містяться, зокрема, такі відомості про юридичну особу: дані про перебування юридичної особи у процесі припинення, у тому числі дані про рішення щодо припинення юридичної особи, відомості про комісію з припинення (ліквідатора, ліквідаційну комісію тощо) та про строк, визначений засновниками (учасниками) юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, для заявлення кредиторами своїх вимог; дані про скасування рішення засновників (учасників) або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи.

Частинами 8-18 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» передбачено документи, які є підставою для державної реєстрації припинення юридичних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.01.2017 вищим органом управління Закарпатської організації ТСО України не приймалося рішення про припинення цієї юридичної особи. Рішення відповідної конференції стосувалися зміни найменування, органів управління та інших змін.

Колегія суддів відхиляє доводи третьої особи-3 про те, що вказані зміни слід вважати реорганізацією Закарпатської організації ТСО України.

Відповідно до пунктів 8.1, 8.2 статуту Закарпатської організації ТСО України, припинення діяльності обласної організації ТСО України і її структурних підрозділів може бути проведене шляхом реорганізації або ліквідації. Реорганізація організацій обласного підпорядкування проводиться відповідно до статуту. Вона здійснюється у звязку з життєвою необхідністю обєднання чи злиття окремих організацій в одну, або відокремлення з організації структурного підрозділу з переходом до цього підрозділу на самостійний баланс з внесенням відповідних змін до свого статуту та реєстрацією як юридичної особи в установленому чинним законодавством порядку.

Зміни до установчих документів, які були прийняті 27.01.2017 вищим органом його управління не стосуються зміни організаційно-правової форми вказаної юридичної особи, не спрямовані на саморозпуск, ліквідацію, виокремлення з його структури окремого громадського обєднання чи злиття декількох обєднань в одне.

Як було зазначено вище, зміни в найменуванні позивача та в структурі його органів управління відбулися у звязку із рішеннями, прийнятими 07.12.2016 на XIV позачерговому зїзді вищестоящого громадського обєднання ТСО України, а також у звязку змінами в законодавстві України, які відбулися із прийняттям Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 26.11.2015 № 835-VIII, що набрав чинності 13.12.2015.

Таким чином, виходячи з вказаних фактичних обставин справи та положень ч.1 ст. 104 ЦК України, ст. 25 Закону України «Про громадські обєднання» припинення діяльності громадського об'єднання, п. 8.1, 8.2 статуту Закарпатської організації ТСО України, вбачається, що позивач не припиняв своєї діяльності.

З витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які наявні в матеріалах справи, вбачається, що до ЄДР не вносилось запису про припинення Закарпатської організації ТСО України.

Зважаючи на вищенаведене, хибним є висновок суду першої інстанції про те, що Закарпатська організація ТСО України є припиненою, оскільки за ідентифікаційним кодом 02726942 в ЄДР зазначено іншу юридичну особу ВП ГО «ТСО України» в Закарпатській області. Як було зазначено вище, це повязано із зміною найменування позивача. Крім того, з відомостей, що містяться в ЄДР вбачається, що Закарпатська організація ТСО України та ВП ГО «ТСО України» в Закарпатській області, крім однакового ідентифікаційного коду, мають однокову організаційно-правову форму, одного і того ж засновника та однакову дату та номер державної реєстрації.

Стосовно висновків суду першої інстанції щодо факту наявності чи відсутності правонаступництва у ВП ГО «ТСО України» в Закарпатській області щодо Закарпатської організації ТСО України, то колегія суддів наголошує на тому, що при зміні найменування юридичної особи відносини правонаступництва не виникають.

Зважаючи на вищенаведене в сукупності, висновок суду першої інстанції про те, що Закарпатська організація ТСО України припинила свою діяльність, не відповідає дійсності, через що підстави для припинення провадження у справі в порядку п.6 ч.1 ст. 80 ГПК України відсутні.

Відповідно до ст.ст. 33, 43 ГПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

За таких обставин ухвала Господарського суду Закарпатської області у даній справі підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 4.8 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині сьомій статті 106 ГПК з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідних апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами статті 49 ГПК.

Таким чином, питання про розподіл судового збору за подання даної апеляційної скарги, відповідно до положень ГПК України та Закону України «Про судовий збір», вирішується при розподілі судових витрат за результатами вирішення спору по суті.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 104, 105, 106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відокремленого підрозділу Громадської організації «ОСОБА_2 сприяння обороні України» в Закарпатській області задоволити.

Ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 04.05.2017 про припинення провадження у справі №907/852/16 скасувати.

Матеріали справи скерувати до Господарського суду Закарпатської області для розгляду по суті.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя Л.С. Данко