ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2017 року Справа № 916/2429/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Карабаня В.Я. -головуючого,
Ковтонюк Л.В.,
Корнілової Ж.О.,
розглянувши матеріали касаційної
скаргипублічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго"
напостанову Одеського апеляційного господарського суду від 07.03.17 та ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 14.03.17
у справі№ 916/2429/16 господарського суду Одеської області
за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "Муссон"
допублічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго"
проскасування рішення
за участі представників сторін:

від позивача - не з'явилися;

від відповідача - Шаманська К.І.,

У С Т А Н О В И В:

05.09.2016 товариство з обмеженою відповідальністю "Муссон" звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго" про скасування рішення комісії з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією Білгород-Дністровського РЕМ від 06.10.2015, оформленого протоколом №54. Вмотивовуючи позовні вимоги зазначали, що ПАТ "ЕК "Одесаобленерго" здійснили перевірку ТОВ "Муссон" за відсутності уповноваженого представника останніх, представником яких не є ОСОБА_5, який був присутній під час перевірки; спірним рішенням повторно притягнуто ТОВ "Муссон" до відповідальності за одне й те ж правопорушення; враховуючи дати проведення перевірки 22.06.2010 та застосування санкції 06.10.2015, ПАТ "ЕК "Одесаобленерго" пропустили строк позовної давності.

Заперечуючи проти позовних вимог, ПАТ "ЕК "Одесаобленерго" посилалися на те, що рішенням господарського суду Одеської області у справі №916/1937/16, яким встановлено факт фальсифікації пломб державного повірителя та внесення конструктивних змін до засобу обліку, також підтверджено присутність під час перевірки уповноваженого представника ТОВ "Муссон" ОСОБА_5 Зазначали, що ними скасовано рішення від 23.06.2010, оформлене протоколом №66, тому підстав вважати повторним застосування до ТОВ "Муссон" відповідальності за те ж правопорушення немає.

11.11.2016 рішенням господарського суду Одеської області (суддя Бездоля Д.О.) у задоволенні позову відмовлено повністю, мотивуючи безпідставністю його вимог.

07.03.2017 постановою Одеського апеляційного господарського суду (судді Філінюк І.Г., Лавриненко Л.В., Богатир К.В.) рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов задоволено, скасовано рішення комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕ Білгород-Дністровського РЕМ від 06.10.2015, оформленого протоколом №54.

У касаційній скарзі публічне акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго" посилалися на неправильне застосування апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права, зокрема, п.6.41 Правил користування електричною енергією, ст.ст.4-2, 4-3, 22, 35, 43, 84, 105 ГПК України, тому просили постанову від 07.03.2017 та додаткову постанову від 13.09.2017 скасувати, а рішення від 11.11.2016 залишити без змін.

Проаналізувавши касаційну скаргу на предмет її обґрунтованості у сукупності з іншими матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення вимог скарги виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій установлено, що підтверджується матеріалами справи, 01.11.2006 між товариством з обмеженою відповідальністю "Муссон" (споживач) та публічним акціонерним товариством "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго" (постачальник) було укладено договір про постачання електричної енергії № 44, згідно умов якого постачальник зобов'язався продати електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, величини якої по площадках вимірювання та точках продажу визначені додатком "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", а споживач, в свою чергу, зобов'язався оплатити постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснити інші платежі згідно з умовами цього договору.

Пунктом 4.4. договору сторони узгодили, що у разі виявлення однією із сторін порушень умов договору іншою стороною, за які законодавством передбачене застосування санкцій чи які тягнуть за собою збитки, недоотриману продукцію або вигоду тощо, на місці оформлюється двосторонній акт порушень. Акт складається у присутності представників обох сторін договору в двох примірниках. Сторона, дії або бездіяльність якої стала причиною складання акту, має право внести до акту свої зауваження. Сторона, яка виявила порушення своїх прав, зобов'язана попередити іншу сторону про необхідність складання акту. Інша сторона не може без поважних причин відмовитись від складення та підписання акту. У разі відмови відповідальної сторони від підписання акту в акті робиться запис про відмову. У цьому випадку акт вважається дійсним, якщо його на місці складання підписали не менше двох уповноважених представників сторони Договору, що складала акт.

Згідно з технічним паспортом від 24.07.2009 № 000017260 та актом про пломбування від 24.07.2009 № 000024964 тип і номер електролічильника позивача на об'єкті - база відпочинку "Волна" - ЦЭ 6803В 098486.

22.06.2010 під час проведення перевірки позивача на об'єкті - база відпочинку "Волна", розташованої за адресою: с. Миколаївка, Білгород-Дністровський район, Одеська область, уповноваженими представниками відповідача у присутності уповноваженого представника позивача - ОСОБА_5 було виявлено наступний факт порушення позивачем ПКЕЕ: є підозри у фальсифікації пломб державного повіреного та у конструктивній зміні електролічильника, про що складено акт від 22.06.2010 № 019409.

На підставі п.6.42 ПКЕЕ, рішенням комісії відповідача від 23.06.2010, оформленим протоколом № 66, за результатами розгляду акту перевірки позивача від 22.06.2010 № 019409 було встановлено, що обсяг не облікованої електроенергії становить 203903 кВт.год., вартість якої складає 158 326,90 грн., не погодившись з чим, ТОВ "Муссон" звернулись до суду з відповідним позовом.

Відхиляючи позовні вимоги по кожній із заявлених підстав, суд першої інстанції виходив із наступного.

22.06.2010 під час проведення перевірки позивача на об'єкті - база відпочинку "Волна", розташованої за адресою: с. Миколаївка, Білгород-Дністровський район, Одеська область, уповноваженими представниками відповідача у присутності уповноваженого представника позивача - ОСОБА_5 було виявлено наступний факт порушення позивачем ПКЕЕ: є підозри у фальсифікації пломб державного повіреного та у конструктивній зміні електролічильника, про що складено акт від 22.06.2010 № 019409. Факт участі при перевірці позивача його уповноваженого представника ОСОБА_5 та виконання відповідачем приписів п. 6.41. ПКЕЕ встановлений рішенням господарського суду Одеської області від 02.08.2016 у справі № 916/1937/16. Тому виходячи з положень ч.3 ст.35 ГПК України, позов ТОВ "Муссон" на тій підставі, що відповідач здійснив перевірку позивача за відсутності уповноваженого представника позивача, є необґрунтованим та спростованим встановленими судом фактичними обставинами справи.

Спростовуючи доводи позивача щодо притягнення його до відповідальності спірним рішенням відповідача за одне й те саме правопорушення, місцевий господарський суд виходив із того, що рішенням комісії ПАТ "ЕК "Одесаобленерго" від 23.09.2015, оформленим протоколом, за результатами розгляду акту перевірки позивача від 22.06.2010 № 019409, з урахуванням наявних у матеріалах справи висновків експертного дослідження пломб та лічильника електроенергії від 03.07.2015 № 2984/05, скасовано рішення комісії відповідача від 23.06.2010, оформлене протоколом № 66. Таким чином, місцевий суд дійшов висновку про те, що відповідні твердження позивача є необгрунтованими та спростовуються фактичними обставинами справи.

Що стосується тверджень позивача про пропуск відповідачем позовної давності - строку, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.256 ЦК України), то вони також були відхилені обгрунтованими висновками суду першої інстанції, оскільки позивач хибно ототожнив строк позовної давності зі строком, у межах якого постачальник може застосувати оперативно-господарську санкцію до споживача в спірних відносинах.

Відповідно до ст.4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно зі ст.ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Це стосується в першу чергу позивача, який повинен довести факти та обставини, якими він обгрунтовує позовні вимоги.

Статтею 43 ГПК України визначено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зважаючи на викладені положення процесуального закону, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, при ухваленні якого правильно встановлено фактичні обставини справи на основі всебічного, повного дослідження наявних у матеріалах справи доказів, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. Що стосується висновків апеляційного господарського суду, то вони не грунтуються на матеріалах справи, суперечать вимогам чинного законодавства, тому не могли бути підставою для скасування вірного по суті рішення місцевого господарського суду про відмову в позові.

Відповідно до ст. 111-9 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, залишити в силі одне із раніше прийнятих рішень або постанов.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з доводами заявника та приходить до висновку, що постанова апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а рішення місцевого суду - залишенню в силі.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 -11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго" задоволити.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 07.03.17, додаткову постанову Одеського апеляційного господарського суду від 13.03.2017, ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 14.03.2017 скасувати, а рішення господарського суду Одеської області від 11.11.2016 у справі №916/2429/16 залишити в силі.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Муссон" на користь публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго" 1 653,60грн. судового збору за подання касаційної скарги.

Видачу відповідного наказу доручити господарському суду Одеської області.

Головуючий суддяВ.Я. Карабань
СуддяЛ.В. Ковтонюк
СуддяЖ.О. Корнілова