ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.06.2017 Справа № 904/6135/17

За позовом Комунальної установи "Вознесеньский районний центр по обслуговуванню закладів освіти", м. Вознесенськ Миколаївської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Плюс", м. Дніпро

про стягнення 58 859 грн. 80 коп.

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Комунальна установа "Вознесеньский районний центр по обслуговуванню закладів освіти" звернулося до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Плюс" заборгованість в розмірі 58 859 грн. 80 коп., з яких: 50 557 грн. 50 коп. - сума основного боргу, 5 255 грн. 20 коп. - пеня, 2 469 грн. 50 коп. - інфляційне збільшення, 577 грн.. 60 коп. - 3% річних, відповідно до умов договорів поставки від 14.12.2016р. № 51 та від 16.12.2016р. № 51.

Позовні вимоги обґрунтовує порушенням відповідачем умов договорів в частині поставки товару, оплаченого позивачем.

Відповідач явку повноважного представника у призначені судові засідання не забезпечив.

12.06.2017р. на адресу господарського суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що на підставі рахунку ТОВ «ОСОБА_1 Плюс», за платіжними дорученнями № 1061, 1062, від 19.12.2017р. та № 1084 від 22.12.2017р. позивачем сплачені на розрахунковий рахунок відповідача кошти за бензин та дизпаливо у загальному розмірі 50 557 грн. 50 коп. На дату розгляду справи відповідач грошові кошти покупцю не повернув, товар не поставив. Також відповідач зазначає, що відсутні законні підстави для задоволення вимог позивача щодо стягнення 3% річних та індексу інфляції. Просить суду розгляд справи здійснювати за відсутності представника відповідача.

У судове засідання 22.06.2017р. представник позивача не зявився. Про причини неявки суд не повідомив.

Господарський суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін, оскільки про час та місце розгляду справи останній повідомлені належним чином.

В порядку ст.85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

14.12.2016р. між Комунальною установою "Вознесеньский районний центр по обслуговуванню закладів освіти" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Плюс" (постачальник) було укладено договір поставки № 51 (далі - договір-1), відповідно до умов якого постачальник приймає на себе зобов'язання передати покупцю у власність товари, а покупець зобов'язується сплатити і прийняти вказаний товар (п. 1.1. договору-1).

Найменування товару: бензин Energy А-92, дизельне паливо Energy згідно специфікації, яка є невід'ємною частиною договору (п. 1.2. договору-1).

Одиниця вимірювання: літр (п. 1.3. договору-1).

Кількість: 200 л., з яких: 100 л. - бензин А-92, 100 л. - дизельне паливо Energy (п. 1.4. договору-1).

Відпуск товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч-картки) на отримання товару відповідно "Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997 (п. 1.5. договору-1).

Товар вважається переданим постачальником і прийнятим покупцем по кількості і якості з моменту фактичного отримання товару згідно умов договору (п. 2.1. договору-1).

Ціна 1 літра товару: згідно специфікації, яка є невід'ємною частиною договору. У разі зміни ціни за одиницю товару, сторони оформляють нову специфікацію та додаткову угоду (п. 3.1. договору-1).

Загальна сума договору складає: 4 050 грн. 00 коп., у тому числі: ПДВ 634 грн. 72 коп. (п. 3.2. договору-1).

Умови оплати: оплата товару здійснюється покупцем в національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника в день виписки рахунку та накладних на товар. Ціна одного літру товару вказується у рахунку та накладній і дійсна протягом дня їх виписки (п. 4.1. договору-1).

Оплата товару здійснюється покупцем в національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника згідно наданого рахунка на наступні реквізити: р/р 9588 в ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 305299, (п. 4.2. договору-1).

При ненадходженні оплати у термін, вказаний в п.4.1 договору, постачальник повертає отримані кошти на розрахунковий рахунок покупця або здійснює поставку товару за цінами, які діють в день зарахування коштів за товар на розрахунковий рахунок постачальника з наступним переоформленням відповідної видаткової накладної. У разі відмови покупця отримати товар за новими цінами, постачальник повертає отримані кошти на розрахунковий рахунок покупця а договір з такої дати вважається розірваним (п. 4.3. договору-1).

Постачальник зобов'язується видати довірчі документи представнику покупця за умови надання представником довіреності на отримання товару, що скріплена підписом та печаткою (за умови її наявності у сторони) покупця, та видати видаткову накладну на товар (п. 4.4. договору-1).

Строк поставки товарів - до закінчення терміну дії довірчого документу (скретч-картки) (п. 5.1. договору-1).

Відповідно до п. 5.2. договору-1 місце поставки (передачі) товарів:

Передача покупцю товару за цим договором здійснюється на АЗС постачальника шляхом заправки автомобілів покупця при пред'явленні довіреними особами покупця скретч-картки (п. 5.2.1. договору-1).

Скретч-картка є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного у карті об'єму і марки товару, після чого всі обов'язки сторін по погашених скретч-картках вважаються виконаними, при цьому постачальник не може передати покупцю товар іншої марки чи в кількості меншій, ніж зазначено в скретч-картці (п. 5.2.3. договору-1).

Умови постачання товару - самовивезення. Покупець зобов'язується отримати товар на АЗС до закінчення терміну дії довірчого документу, який зазначений на довірчому документі (п. 5.3. договору-1).

Постачальник не несе відповідальності та звільняється від зобов'язань за договором, у разі неотримання покупцем товару на АЗС до закінчення терм іну дії довірчого документу, який зазначений на довірчому документі (п. 5.4. договору-1).

Покупець зобов'язаний: своєчасно та в повному обсязі сплачувати кошти за поставлені товари; приймати токар згідно умов даного договору (п. 6.1. договору-1).

Постачальник зобов'язаний: забезпечити поставку товарів у строки, встановлені цим договором; забезпечити поставку товарів, якість яких відповідає умовам, установленим розділом 2 цього договору (п. 6.3. договору-1).

У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України та цим договором.

За невиконання чи неналежне виконання зобов'язань за цим договором, сторони несуть відповідальність шляхом сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного стороною зобов'язання за кожний день прострочення (п. 7.2. договору-1).

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання сторонами та його скріплення печатками сторін (за умови наявності печатки у сторони) (п. 10.1. договору-1).

Даний договір діє до 31.12.2016р. (п. 10.2. договору-1).

Сторони підписали та скріпили печатками Специфікацію до договору-1 (а.с. 13), в якій визначили товар, що підлягає поставці, а саме: бензин А92 у кількості 100 л. на суму 2 100 грн. 00 коп., дизпаливо у кількості 100 л. на суму 1 950 грн. 00 коп. Всього на суму 4 050 грн. 00 коп. з ПДВ.

Крім того, 16.12.2016р. між Комунальною установою "Вознесеньский районний центр по обслуговуванню закладів освіти" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Плюс" (постачальник) було укладено договір поставки № 51 (далі - договір-2), відповідно до умов якого постачальник приймає на себе зобов'язання передати покупцю у власність товари, а покупець зобов'язується сплатити і прийняти вказаний товар (п. 1.1. договору-2).

Найменування товару: дизельне паливо Energy згідно специфікації, яка є невід'ємною частиною договору (п. 1.2. договору-2).

Одиниця вимірювання: літр (п. 1.3. договору-2).

Кількість: 2385 л. (п. 1.4. договору-2).

Відпуск товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч-картки) на отримання товару відповідно "Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997 (п. 1.5. договору-2).

Товар вважається переданим постачальником і прийнятим покупцем по кількості і якості з моменту фактичного отримання товару згідно умов договору (п. 2.1. договору-2).

Ціна 1 літра товару: згідно специфікації, яка є невід'ємною частиною договору. У разі зміни ціни за одиницю товару, сторони оформляють нову специфікацію та додаткову угоду (п. 3.1. договору-2).

Загальна сума договору складає: 46 507 грн. 50 коп., у тому числі: ПДВ 7 270 грн. 95 коп. (п. 3.2. договору-2).

Умови оплати: оплата товару здійснюється покупцем в національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника в день виписки рахунку та накладних на товар. Ціна одного літру товару вказується у рахунку та накладній і дійсна протягом дня їх виписки (п. 4.1. договору-2).

Оплата товару здійснюється покупцем в національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника згідно наданого рахунка на наступні реквізити: р/р 9588 в ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 305299, (п. 4.2. договору-2).

При ненадходженні оплати у термін, вказаний в п.4.1 договору, постачальник повертає отримані кошти на розрахунковий рахунок покупця або здійснює поставку товару за цінами, які діють в день зарахування коштів за товар на розрахунковий рахунок постачальника з наступним переоформленням відповідної видаткової накладної. У разі відмови покупця отримати товар за новими цінами, постачальник повертає отримані кошти на розрахунковий рахунок покупця а договір з такої дати вважається розірваним (п. 4.3. договору-2).

Постачальник зобов'язується видати довірчі документи представнику покупця за умови надання представником довіреності на отримання товару, що скріплена підписом та печаткою (за умови її наявності у сторони) покупця, та видати видаткову накладну на товар (п. 4.4. договору-2).

Строк поставки товарів - до закінчення терміну дії довірчого документу (скретч-картки) (п. 5.1. договору-2).

Відповідно до п. 5.2. договору-2 місце поставки (передачі) товарів:

Передача покупцю товару за цим договором здійснюється на АЗС постачальника шляхом заправки автомобілів покупця при пред'явленні довіреними особами покупця скретч-картки (п. 5.2.1. договору-2).

Скретч-картка є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного у карті об'єму і марки товару, після чого всі обов'язки сторін по погашених скретч-картках вважаються виконаними, при цьому постачальник не може передати покупцю товар іншої марки чи в кількості меншій, ніж зазначено в скретч-картці (п. 5.2.3. договору-2).

Умови постачання товару - самовивезення. Покупець зобов'язується отримати товар на АЗС до закінчення терміну дії довірчого документу, який зазначений на довірчому документі (п. 5.3. договору-2).

Постачальник не несе відповідальності та звільняється від зобов'язань за договором, у разі неотримання покупцем товару на АЗС до закінчення терм іну дії довірчого документу, який зазначений на довірчому документі (п. 5.4. договору-2).

Покупець зобов'язаний: своєчасно та в повному обсязі сплачувати кошти за поставлені товари; приймати токар згідно умов даного договору (п. 6.1. договору-2).

Постачальник зобов'язаний: забезпечити поставку товарів у строки, встановлені цим договором; забезпечити поставку товарів, якість яких відповідає умовам, установленим розділом 2 цього договору (п. 6.3. договору-2).

У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України та цим договором (п. 7.1. договору-2).

За невиконання чи неналежне виконання зобов'язань за цим договором, сторони несуть відповідальність шляхом сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного стороною зобов'язання за кожний день прострочення (п. 7.2. договору-2).

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання сторонами та його скріплення печатками сторін (за умови наявності печатки у сторони) (п. 10.1. договору-2).

Даний договір діє до 31.12.2016р. (п. 10.2. договору-2).

Сторони підписали та скріпили печатками Специфікацію до договору-2 (а.с. 15), в якій визначили товар, що підлягає поставці, а саме: дизпаливо у кількості 2 385 л. на суму 46 507 грн. 50 коп. з ПДВ.

На виконання умов договорів-1 та 2 позивач оплатив товар на загальну суму 50 557 грн. 50 коп., на підтвердження чого надав складені та підписані видаткові накладні:

- № 0108/0000309 від 14.12.2016р., відповідно до якої поставці підлягає товар відповідно до договору-1 на суму 4 050 грн. 00 коп. (а.с. 20);

- № 0108/0000319 від 19.12.2016р., відповідно до якої поставці підлягає товар відповідно до договору-2 на суму 46 507 грн. 50 коп. (а.с. 21).

Також на підтвердження оплати вказаного товару позивач надав копії платіжних доручень:

- 1084 від 22.12.2016р., відповідно до якого позивач сплатив відповідачу грошові кошти у розмірі 46 507 грн. 50 коп., з призначенням платежу: «спл. за дизпаливо; зг. дог. № 51 від 16.12.2016р. та накл. № 0108/0000319 від 19.12.2016р.» (а.с. 16, 44);

- 1061 від 19.12.2016р., відповідно до якого позивач сплатив відповідачу грошові кошти у розмірі 2 100 грн. 00 коп., з призначенням платежу: «спл. за бензин А-92; зг. дог. № 51 від 14.12.2016р. та накл. № 0108/0000309 від 14.12.2016р.» (а.с. 16, 42);

- 1062 від 19.12.2016р., відповідно до якого позивач сплатив відповідачу грошові кошти у розмірі 1 950 грн. 00 коп., з призначенням платежу: «спл. за бензин А-92; зг. дог. № 51 від 14.12.2016р. та накл. № 0108/0000309 від 14.12.2016р.» (а.с. 17, 43).

Відповідач, в порушення взятих на себе зобовязань, довірчі документи (скетч-карти) на придбане пальне на загальну суму 50 557 грн. 50 коп. не передав.

Позивач направив відповідачу претензію № 16 від 02.02.2017р. (а.с. 18), в якій зазначив, що на виконання умов договору поставки № 51 від 16.12.2016р. та договору поставки № 51 від 14.12.2016р. позивачем перераховані відповідачу грошові кошти платіжними дорученнями № 1084 від 22.12.2016р. та № 1061 та № 1062 від 19.12.2016р. на розрахунковий рахунок, який зазначено в п.4.2 зазначених договорів. Всього перераховано коштів в сумі 50 557,50 грн. Однак станом на 1 січня 2017р. відповідачем не видано скретч - картки (довірчі документи) на отримання пального, що є порушенням умов укладених договорів. Вимагав сплатити заборгованість протягом 10 днів з моменту отримання претензії. Зазначена претензія отримана відповідачем 09.02.2017р., про що свідчить підпис представника відповідача у поштовому повідомленні № 106 (а.с. 19).

Позивач стверджує, що вказана вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

За умовами п. 7.2 договорів-1 та 2, за невиконання чи неналежне виконання зобовязань за цим Договором сторони несуть відповідальність шляхом сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного стороною зобовязання за кожний день прострочення.

За розрахунком позивача до сплати відповідачем підлягає пеня у розмірі 5 255 грн. 20 коп., нарахована за період з 01.01.2017р. по 18.05.2017р.

На підставі положень ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач нарахував та вимагає стягнути з відповідача суму 577 грн. 60 коп. 3% річних за період з 01.01.2017р. по 19.05.2017р. та 2 469 грн. 50 коп. інфляційних втрат за період з січня 2017 року по квітень 2017року.

На час розгляду справи доказів погашення заборгованості відповідача перед позивачем або поставки оплаченого позивачем товару матеріали справи не містять.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі договорів поставки товару, є господарськими зобовязаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності до ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За нормами ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За приписами ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (ч. 2 ст. 662 Цивільного кодексу України).

За приписами ч. 2 ст. 662 Цивільного кодексу України). Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст. 663 Цивільного кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Відповідно до ч. 1 статті 670 Цивільного кодексу України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України).

Оскільки попередню оплату поставки товару здійснено, а товар не поставлено, відповідно до частини другої статті 693 Цивільного кодексу України у покупця виникає право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати від постачальника, який одержав суму попередньої оплати товару і не поставив його у встановлений строк, тому позовні вимоги Комунальної установи "Вознесеньский районний центр по обслуговуванню закладів освіти" в частині стягнення з відповідача вартості непоставленого товару в розмірі 50 557 грн. 50 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Водночас, нарахування позивачем інфляційних втрат та 3% річних на підставі ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України є безпідставним, оскільки стягнення з постачальника суми попередньої оплати, перерахованої за договором купівлі-продажу, не вважається грошовим зобов'язанням у розумінні ст. 625 ЦК України.

За такі дії відповідач несе відповідальність, передбачену частиною третьою статті 693 ЦК України, коли на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Вказаної правової позиції дотримується й Верховний Суд України в постанові від 15.10.2013р. у справі № 5011-42/13539-2012.

За наведених обставин, в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 577 грн. 60 коп. та інфляційних втрат в сумі 2 469 грн. 50 коп. слід відмовити.

Щодо стягнення з відповідача пені, нарахованої позивачем на підставі п. 7.2 договорів за період з 01.01.2017р. по 18.05.2017р. у загальній сумі 5 255 грн. 20 коп., суд зазначає наступне.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Як вказано вище, відповідно до п. 7.2 договорів-1 та 2, за невиконання чи неналежне виконання зобовязань за цим Договором сторони несуть відповідальність шляхом сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного стороною зобовязання за кожний день прострочення.

Судом з умов спірних договорів встановлено, що останні не містять відповідальності у вигляді пені за порушення строків поставки товару постачальником. Тобто, сторонами у вказаних договорах не визначені конкретні випадки порушення договірних зобовязань, за які визначена відповідальність у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного стороною зобовязання за кожний день прострочення.

Суд зазначає, що якщо у вчиненому сторонами правочині не визначено умову (пункт) про те за які саме порушення договірних зобовязань сторони несуть відповідальність у вигляді пені, суму пені може бути стягнуто лише в разі, якщо обов'язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

У той же час закон, який би визначав відповідальність за порушення строків поставки оплаченого покупцем товару (не грошового зобовязання) у вигляді пені, відсутній.

Враховуючи викладене, вимоги про стягнення з відповідача пені у заявленому розмірі є безпідставним, а отже позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

За нормами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконав свої, визначені договорами, майново-господарські зобовязання перед позивачем з поставки оплаченого позивачем товару, чим порушив умови укладених із позивачем договорів та вищевказані приписи діючого законодавства, тому позовні вимоги позивача про примусове стягнення з відповідача 50 557 грн. 50 коп. вартості оплаченого позивачем, але не поставленого відповідачем товару є обґрунтованими і підлягають задоволенню. В решті позовних вимог слід відмовити.

Відповідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 36, 43, 45, 49, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Плюс" (49051, м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд. 40-А, ідентифікаційний код 39726851) на користь Комунальної установи "Вознесеньский районний центр по обслуговуванню закладів освіти" (56564, Миколаївська область, Вознесенський район, с. Яструбинове, пл. Центральна, 6, ідентифікаційний код 39903322) 50 557 грн. 50 коп. (пятдесят тисяч пятсот пятдесят сім грн.. 50 коп.) вартості оплаченого позивачем, але не поставленого відповідачем товару, 1 374 грн. 32 коп. (одну тисячу триста сімдесят чотири грн.. 32 коп.) витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя І.А. Рудь

Повне рішення складено 27.06.2017