ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 року Справа № 904/12329/16

Вищий господарський суд України у складі: суддя Палій В.В. - головуючий, (доповідач), судді Бондар С.В. і Селіваненко В.П.

розглянув касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ", м. Кривий Ріг,

на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.02.2017

зі справи № 904/12329/16

за позовом публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - Залізниця в особі філії), м. Дніпро,

до приватного акціонерного товариства "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" (далі - ПрАТ "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ"), м. Кривий Ріг,

про стягнення 352 530,12 грн.

Судове засідання проведено за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - Сінюхіна І.В. предст. (дов. від 10.01.2017)

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

Залізниця в особі філії звернулася до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ПрАТ "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" про стягнення 340 485, 72 грн. плати за користування вагонами та 12 044, 40 грн. збору за зберігання вантажу, нарахованих у зв'язку із затримкою вагонів через зайнятість колій станції призначення, внаслідок неприйняття відповідачем вантажу на свою під'їзну колію.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 30.12.2016 зі справи № 904/12329/16 (суддя Бондарєв Е.М.) позовну заяву повернуто без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), з посиланням на те, що позивачем порушено правила об'єднання позовних вимог, а саме об'єднано позовні вимоги, підставою яких є понад 20 накладних (більше 550 вагонів), а тому сумісний розгляд таких вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав та взаємовідносин сторін в межах однієї судової справи та суттєво утруднить вирішення спору.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.02.2017 (судді Сизько І.А.- головуючий, Кузнецова І.Л., Джихур О.В.) ухвалу місцевого господарського суду зі справи № 904/12329/16 скасовано, матеріали справи направлено до господарського суду Дніпропетровської області для розгляду по суті.

Постанову апеляційного господарського суду мотивовано, зокрема тим, що кількість накладних у даному спорі не має значення, а предметом дослідження у справі є наявність або відсутність вини відповідача у затриманні вагонів, внаслідок якого були видані накази від 30.06.2016 № 691 від 01.07.2016 № 694, від 06.07.2016 № 714, на підставі яких складено акти форми ГУ-23, ГУ-23а та нараховані плата за користування вагонами і збір за зберігання вантажу. При здійсненні нарахування спірних сум за затримку вагонів за одним наказом одночасно позивачем були нараховані належні Залізниці платежі за іншими наказами, оскільки складені на їх підставі акти, які є документальними підставами позовних вимог, відображені у всіх цих відомостях та накопичувальній картці. Отже, позовні вимоги про стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу є нерозривно пов'язаними між собою, випливають з одних і тих самих правовідносин та доданих до позовної заяви доказів.

ПрАТ "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" у касаційній скарзі, посилаючись на неправильне застосування апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову апеляційного господарського суду зі справи скасувати, а ухвалу місцевого господарського суду залишити в силі.

У відзиві на касаційну скаргу Залізниця в особі філії просила залишити постанову суду апеляційної інстанції без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Сторони відповідно до статті 1114 ГПК України належним чином повідомлені про час і місце розгляду скарги.

Дослідивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, заслухавши пояснення представника ПрАТ "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ", Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з урахуванням такого.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи, якщо порушено правила об'єднання позовних вимог, або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Правила поєднання вимог регулюються статтею 58 Господарського процесуального кодексу України; за частиною першою вказаної статті в одній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Таким чином, нормою процесуального права закріплене право позивача об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (наприклад, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв'язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов'язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання).

Об'єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також запобігти можливості винесення різних рішень за однакових обставин.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. При цьому, об'єднанню підлягають вимоги, які пов'язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтуються ці вимоги.

Доказами є будь-які відомості, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, на яких обґрунтовуються вимоги і заперечення осіб, що беруть участь у справі, та інші обставин, які мають значення для правильного розгляду справи.

Повертаючи позовну заяву без розгляду, місцевий господарський суд керувався вимогами пункту 5 частини першої статті 63 ГПК та вказав, що у позовній заяві порушено правила об'єднання позовних вимог, а саме: в одній позовній заяві позивачем об'єднано вимоги, підставою яких є більше як 20 накладних (більше 550 вагонів), і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору.

Суд апеляційної інстанції, у свою чергу, з'ясувавши, що підставою для подання позову стала затримка вагонів на станції призначення з вини вантажоодержувача, що засвідчено актами загальної форми про затримку вагонів форми ГУ-23а та актами загальної форми ГУ-23, на підставі яких розраховано плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажу, і вказані документальні докази підлягатимуть дослідженою та оцінці у розгляді справи для встановлення обставин наявності або відсутності вини відповідача у затримці вагонів на станції призначення; враховуючи, що позовні вимоги Залізниці в особі філії є нерозривно пов'язаними між собою, випливають з одних і тих самих правовідносин та доданих до позовної заяви доказів; беручи до уваги те, що кількість накладних як перевізних документів у даному спорі значення не має, - на законних підставах, з урахуванням принципу процесуальної економії, скасував ухвалу місцевого господарського суду про повернення позовної заяви на підставі пункту 5 частини першої статті 63 ГПК України та передав справу на розгляд місцевого господарського суду.

Підстави для зміни або скасування постанови суду апеляційної інстанції - відсутні.

Керуючись статтями 1117, 1119-11111 ГПК України Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.02.2017 зі справи № 904/12329/16 залишити без змін, а касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" - без задоволення.

Суддя В. Палій

Суддя С. Бондар

Суддя В. Селіваненко