ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.06.2017 Справа № 904/6081/17

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Долма", м. Дніпро

про стягнення 2 000 000 грн. 00 коп.

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. № б/н від 17.05.2017р.;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгосстрах" звернулося до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Долма" в рахунок відшкодування витрат пов'язаних зі сплатою страхового відшкодування в розмірі 2 000 000 грн. 00 коп.

Відповідач явку повноваженого представника у призначені судові засідання не забезпечив.

07.06.2017р. на адресу суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву від 06.06.2017р. № 06/06/17, в якому відповідач зазначив, що 28.09.2012р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та ТОВ «Долма» укладено кредитний договір № КД-518Г про надання кредиту. В період дії зазначеного кредитного договору у відповідача сформувалася заборгованість перед ПАТ КБ «Приватбанк», у зв'язку з чим кредитором було направлено претензію (вих.№08.4.1.1/3-158А від 11.06.2013р.) про сплату заборгованості за кредитним договором в розмірі 17 257 663,34 грн., з яких: 13 750 034,00 грн. - тіло кредиту, 3 507 629,34 грн. - відсотки за користування кредитом. У зв'язку із відсутністю достатньої кількості грошових коштів на рахунках відповідача, ТОВ «Долма» не мала змоги задовольнити вимоги банку, про що й повідомило кредитора листом за вих.№2013/06/11-1 від 11.06.2013р. 14.06.2013р. на адресу відповідач надійшов лист від позивача (вих. №14-06/02-35) про те, що між ним та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено договір страхування кредитів №13/04/01-01К від 01.04.2013р. Відповідно до зазначеного договору позивач здійснив на користь банку страхове відшкодування в розмірі 17 257 663,34 грн. й наразі має регресну вимогу до ТОВ «Долма» в розмірі страхового відшкодування. Своїм листом за вих.. №2013/06/18-1 від 18.06.2013р. відповідач повідомив позивача про неможливість на даний час задовольнити його грошові вимоги та запропонувало укласти угоду про відстрочення платежу за регресною вимогою. 21.06.2013р. між позивачем та відповідачем укладено угоду про добровільне погашення заборгованості, за умовами якої відповідач визнав заборгованість перед позивачем у сумі 17 257 663,34 грн. та взяв на себе зобов'язання погасити зазначену заборгованість протягом 3-х років, тобто до 21.06.2016 року. На виконання зазначеної угоди ТОВ «Долма» здійснила оплату заборгованості, що підтверджується платіжними дорученнями: № 332 від 16.09.2014 року на суму 10 600 000грн., № 490 від 02.12.2015р. на суму 200 000,00грн. та меморіальним ордером № 1 від 30.09.2015р на суму 13 500 грн. Станом на 06.06.2017 р. заборгованість перед ПрАТ «Інгосстрах» відповідачем погашена частково. Сплачено всього 10 813 500,00 грн. Таким чином залишок заборгованості ТОВ «Долма» перед ПрАТ «Інгосстрах» по регресним вимогам за Угодою про добровільне погашення заборгованості від 21.06.2013р. складає 6 444 163,34 грн. У зв'язку з вищевикладеним, ТОВ «Долма» визнає позовні вимоги повному обсязі.

Господарський суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача, оскільки про час та місце розгляду справи останній повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, долучені до матеріалів справи.

Відповідно до ст.75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В порядку ст.85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.09.2012р. між Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «ПриватБанк» (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Долма» (позичальник) було укладено кредитний договір № КД-518Г (далі - кредитний договір), відповідно до умов якого банк при наявності вільних грошових коштів зобов'язується надати позичальнику кредит у формі згідно з п. А.1. з лімітом і на цілі, зазначені в п. А.2. не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного в третьому абзаці п. 2.1.2. в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в обумовлені цим договором терміни. Якість послуг має відповідати законодавству України, нормативним актам НБУ, регулюючим кредитні правовідносини. Невідновлювальна кредитна лінія (далі - "кредит") надається банком для здійснення позичальником платежів, пов'язаних з його господарською діяльністю, шляхом перерахування кредитних коштів на адресу одержувачів, рахунки яких відкриті в банку. При цьому розрахункові документи позичальника на порядок використання кредиту не поширюється на платежі на адресу одержувачів: з оплати послуг бюро технічної інвентаризації; по сплаті державного мита, податків (обов'язкових платежів), та будь-яких інших платежів на користь державних органів, органів місцевого самоврядування, пенсійного фонду, фондів соціального страхування: по оплаті послуг електропостачання, водопостачання, газопостачання, опалення, послуг з вивезення та утилізації сміття та ін. комунальних послуг (п. 1.1. кредитного договору).

Ліміт кредитування на конкретну дату вказано в п. А.2.1. 1.2. ОСОБА_2 повернення кредиту зазначений в п. А.3. Зазначений строк може бути змінений відповідно до п.п. 2.3.2, 2.4.1 цього договору (п. 1.1.1. кредитного договору).

Всі істотні умови кредитування наведені в Розділі А - «Істотні умови кредитування» (п. 1.3. кредитного договору).

Вид кредиту - невідновлювальна кредитна лінія (п. А.1. кредитного договору).

Ліміт справжнього кредитного договору: 28 000 000,00 (двадцять вісім мільйонів гривень, 00 копійок) гривень на такі цілі - поповнення оборотних коштів, і 0,00 (нуль) грн. на оплату страхових платежів у випадках і в порядку, передбачених п.п. 2.1.5, 2.2.12 цього договору, в розмірі по 34 грн. для сплати за реєстрацію предметів застави в Державному реєстрі обтяження рухомого майна шляхом перерахування за реквізитами п. 2.1.1 за кожним договором застави, у розмірі 0,00 гривень на сплату судових витрат, передбачених п.п. 2.2.15, 2.3.13, 5.8 цього договору (п. А.2. кредитного договору).

Ліміт кредитування на конкретну дату (далі по тексту договору "поточний ліміт") визначається сумою кредитних коштів, яка в цю дату може перебувати в користуванні позичальника. Поточний ліміт встановлюється відповідно до Графіка зменшення поточного ліміту, зазначеного в Додатку № 1 до цього договору (п. А.2.1. кредитного договору).

ОСОБА_2 повернення кредиту згідно з Графіком зменшення поточного ліміту (Додаток № 1 цього договору). Згідно ст.ст. 212, 651 ЦКУ при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених цим договором, банк на свій розсуд, починаючи з 91-ого дня порушення будь-якого із зобов'язань, має право змінити умови договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому банк направляє позичальнику письмове повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту. У разі непогашення заборгованості за цим договором в термін, зазначений у повідомленні, вся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, зазначеної в повідомленні, вважається простроченою. У разі погашення заборгованості в період до закінчення 90 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов'язань, термін повернення кредиту встановлюється згідно з Графіком зменшення поточного ліміту (Додаток № 1 цього договору) (п. А.3. кредитного договору).

Рахунки для обслуговування кредиту: - транзитний рахунок 1059 (п. А.4. кредитного договору).

Зобов'язання позичальника забезпечуються депозитним договором ПрАТ СК «Інгострах» (п. А.5. кредитного договору).

За користування кредитом позичальник сплачує відсотки в розмірі 18,00 (вісімнадцять) % річних. У разі невиконання та/або неналежного виконання позичальником зобов'язань, передбачених п. 2.2.13 цього договору, банк збільшує процентну ставку на 5% річних за кожен випадок невиконання та / або неналежного виконання. При цьому банк направляє позичальнику письмове повідомлення із зазначенням підстави - порушення зобов'язань, передбачених п. 2.2.13 цього договору, і дати початку нарахування підвищених відсотків. За умови відновлення виконання позичальником зобов'язань, передбачених п. 2.2.13 цього договору, позичальник за користування кредитом сплачує відсотки в розмірі 18,00% річних. При цьому банк направляє письмове повідомлення позичальнику із зазначенням процентної ставки в розмірі 18,00% річних і дати початку її нарахування (п. А.6. кредитного договору).

При порушенні позичальником будь-якого з грошового зобов'язання позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом в розмірі 18,00 (вісімнадцять)% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення позичальником будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права банку, передбаченого п. А.3, позичальник сплачує банку пеню і розмірі 0,00 (нуль) % від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою, передбаченою повідомленням. При цьому відсотки за користування кредитом не сплачуються (п. А.7. кредитного договору).

Датою сплати відсотків є дата зменшення поточного ліміту (Додаток № 1 цього договору), починаючи з дати підписання цього договору, якщо інше не передбачено п. 7.3. При несплаті відсотків у зазначений термін вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання договору згідно п. 2.3.2) (п. А.8. кредитного договору).

Відповідно до п. 2.1. кредитного договору банк зобов'язується:

Відкрити для обслуговування кредиту рахунки, зазначені в п. А.4: а) перерахувати за дорученням позичальника, без додаткового узгодження, грошові кошти для відшкодування витрат по реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна в розмірі, зазначеному в п. 1.1 цього договору, на рахунок 0002 ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» МФО 305299 з призначенням платежу "Відшкодування витрат по реєстрації обтяження рухомого майна " (п. 2.1.1. кредитного договору).

Надати кредит шляхом перерахування кредитних коштів на підставі розрахункових документів позичальника на цілі, відмінні від сплати страхових та / або інших платежів, в межах суми, обумовленої п. 1.1, а також за умови виконання позичальником зобов'язань, передбачених п. 2.2.1, 2.2. 12. Для отримання кредиту (або його частини) позичальник зобов'язується не пізніше дати планованого отримання кредиту надати в банк попереднє вимога в довільній формі із зазначенням суми кредиту і терміну його надання. Зобов'язання з видачі кредиту або його частини згідно з кредитною угодою виникають у банку з дня надання позичальником розрахункових документів на використання кредиту в межах зазначених у них сум в порядку, передбаченому п.2.4.2, з урахуванням п.1.1 цього договору. Зобов'язання з видачі кредиту або його частини на оплату страхових та / або інших платежів виникають у банку в разі непред'явлення позичальником документів, що підтверджують сплату чергових страхових та / або інших платежів за рахунок інших джерел (п. 2.1.2. кредитного договору).

Відповідно до п. 2.2. кредитного договору позичальник зобов'язується:

Використовувати кредит на цілі і в порядку, передбаченому п. 1.1 цього договору (п. 2.2.1. кредитного договору).

Сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до п.п. 4.1, 4.2, 4.3 цього договору (п. 2.2.2. кредитного договору).

Повернути кредит в терміни, встановлені п.п. 1.2, 2.2.16, 2.2.17, 2.3.2. У разі якщо заборгованість за кредитом перевищує суму встановленого поточного ліміту згідно з Графіком зменшення поточного ліміту (Додаток № 1 цього договору) для поточного періоду користування кредитом, позичальник зобов'язується погасити різницю в день її виникнення (п. 2.2.3. кредитного договору).

Цей договір в частині п. 4.4 вступає в силу з моменту підписання цього договору, в інших частинах - з моменту надання позичальником розрахункових документів на використання кредиту в межах зазначених у них сум і діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов'язань сторонами за цим договором (п. 6.1. кредитного договору).

Сторонами укладено додаток № 1 до кредитного договору (а.с. 36).

09.01.2013р. сторони уклали додаткову угоду № 1 до кредитного договору (а.с. 38), в якій дійшли згоди пункт А.3. Кредитного договору викласти в такій редакції:

«ОСОБА_2 повернення кредиту згідно з Графіком зменшення поточного ліміту (Додаток № 1 цього договору). Згідно ст.ст. 212, 651 ЦКУ в разі прострочення будь-якого із зобов'язань, передбачених цим договором, банк на свій розсуд, починаючи з 91-ого дня порушення будь-якого із зобов'язань, має право змінити умови договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому банк направляє позичальнику письмове повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту. У разі непогашення заборгованості але цим договором в термін, зазначений у повідомленні, вся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, зазначеної в повідомленні, вважається простроченою. У разі погашення заборгованості в період до закінчення 90 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов'язань, термін повернення кредиту встановлюється згідно з Графіком зменшення поточного ліміту (Додаток № 1 цього договору).».

09.01.2013р. сторонами укладено додаток № 1 до кредитного договору (а.с. 39), відповідно до якого відповідач повинен був повернути кредит у розмірі 14 000 000 грн. 00 коп. у строк до 10.06.2013р. (а.с. 39).

Господарський суд зазначає, що кредитний договір, додатки та додаткова угода № 1 були підписані сторонами електронними цифровими підписами, що підтверджується Результатами перевірки ЕЦП (а.с. 36-38, 39-40).

Статтею 1054 Цивільного кодексу України унормовано, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору

Згідно приписів ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

За умовами ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до Ліцензії серії АВ № 584783 (а.с. 28) Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгосстрах" здійснює страхову діяльність у формі добровільного страхування кредитів (у тому числі відповідальності позичальника за непогашення кредиту). Строк дії ліцензії: з 09.06.2005р. безстроковий.

01.04.2013р. між Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «ПриватБанк» (страхувальник) та Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Інгосстрах" (страховик) укладено договір страхування кредитів № 13/04/01-01 К (далі договір страхування), відповідно до умов якого предметом договору страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням майном страхувальника (п. 1.1. договору страхування).

Згідно п. 1.2. договору страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку відшкодувати страхувальнику завдані збитки у межах страхової суми в порядку і на умовах, передбачених цим договором, а страхувальник зобов'язується своєчасно сплатити страховий платіж та виконувати інші умови цього договору.

Умовами п. 2.1. договору страхування) передбачено, що предметом страхування є майнові інтереси страхувальника, пов'язані зі збитками, які можуть бути завдані страхувальнику внаслідок невиконання (або неналежного виконання) позичальниками, вказаними в Додатку № 1 до договору, своїх обов'язків, передбачених кредитними договорами між страхувальником та позичальниками (надалі -кредитні договори) щодо своєчасного, повного повернення ними кредитів. Застрахованими по цьому договору є кредитні договори згідно Додатку № 1 до договору.

Відповідно до п. 3.1. договору страхування страховим випадком за цим договором є невиконання (неналежне виконання) позичальниками своїх обов'язків перед страхувальником, передбачених кредитними договорами, а саме: неповернення або часткове неповернення позичальниками кредитів у встановлені кредитними договорами строки; невиплата позичальниками в повному обсязі і в установлені кредитним договором строки процентів за користування кредитом. При настанні страхового випадку страховик сплачує страхувальнику обумовлене договором страхування страхове відшкодування.

Загальна страхова сума, в межах якої страховик несе відповідальність за цим договором, складає 305 100 000,00 грн. (Триста п'ять мільйонів сто тисяч гривень 00 копійок). Страхова сума щодо кожного позичальника та кожного кредитного договору зазначена у додатку № 1 до договору (п. 4.1. договору страхування).

Страховий тариф становить 7,5 % (п. 4.3. договору страхування).

Загальний страховий платіж за цим договором складає 22 882 500,00 грн. Страховий платіж щодо кожного позичальника та кожного Кредитного договору зазначений у Додатку № 1 до договору (п. 4.4. договору страхування).

Згідно п. 5.1.1. договору страхування страхувальник має право вимагати виплати страхового відшкодування у порядку та розмірі, передбаченому умовами цього договору.

Пунктом 5.4.3. договору страхування передбачений обовязок страховика при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування в порядку та строки, передбачені цим договором.

Відповідно до п. 6.1. договору страхування при настанні страхового випадку страхувальник зобов'язаний протягом 2 (двох) робочих днів з моменту настання страхового випадку, письмово повідомити про це страховика.

За умовами п. 6.2. договору страхування для одержання страхового відшкодування страхувальник повинен надати страховику письмову заяву про виплату страхового відшкодування, до якої повинні додаватися: документ, який підтверджує наявність зобов'язання позичальника перед страхувальником; документ, який підтверджує сплату страхового платежу; документи, що підтверджують факт настання страхового випадку та розмір понесених збитків (рішення судових органів, документи правоохоронних органів, банківські документи, претензії та відповіді на претензії, копії листування між страхувальником та позичальником, документи органів державної виконавчої служби, а також інші документи за необхідністю).

Пунктом 6.3. договору страхування визначено, що страховик протягом 30 (тридцяти) робочих днів, а якщо обставини страхового випадку потребують додаткової перевірки - протягом 90 (дев'яноста) днів з моменту отримання від страхувальника заяви про виплату страхового відшкодування та документів, передбачених пунктом 6.2 цього договору, повинен прийняти рішення про виплату або про відмову у виплаті страхового відшкодування, яке оформлюється страховим актом.

У разі прийняття рішення про виплату страхового відшкодування, ця виплата повинна бути здійснена страховиком протягом 7 (семи) банківських днів з моменту складення та затвердження Страхового акту (п. 6.4. договору страхування).

Після виплати страхового відшкодування за даним договором до страховика в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до позичальника (п. 6.7. договору страхування).

Після виплати страхового відшкодування страхова сума за цим договором зменшується на суму фактично виплаченого страхового відшкодування (п. 6.8. договору страхування).

За умовами п. 7.1. договору страхування цей договір набирає чинності з моменту внесення страхового платежу, зазначеного у п. 4.4 цього договору, і діє по 31.03.2014 року.

Сторони підписали та скріпили печатками додаток № 1 до договору страхування «Перелік позичальників та кредитних договорів», в якому серед переліку позичальників за № 11 міститься позичальник: ТОВ «Долма», позичковий рахунок: 4433, сума заборгованості 13 750 034 грн. 00 коп., період дії кредитної угоди: з 28.09.2012р. до 10.06.2013р., страхова сума 17 300 000 грн. 00 коп.

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до відповідача із претензією № 08.4.1.1/3-158А від 11.06.2016р. (а.с. 41), в якій зазначило, що відповідно до затвердженого графіка погашення кредиту ТОВ «Долма» взяло на себе зобов'язання здійснити погашення частини кредиту і нарахованих відсотків в строк до 10.06.2013р. Однак погашення вищевказаної заборгованості не здійснено. Станом на 11.06.2013р. за підприємством числиться прострочена заборгованість: по кредиту в розмірі 13 750 034,00 грн. (тринадцять мільйонів сімсот п'ятдесят тисяч тридцять чотири гривні 00 копійок); за відсотками 3 507 629,34 грн. (три мільйони п'ятсот сім тисяч шістсот двадцять дев'ять гривень 34 копійки). На підставі вищевикладеного, просило погасити заборгованість по кредиту на рахунок 7408 (МФО 305299, ), за відсотками на рахунок 9057 (МФО 305299, ).

У відповідь на претензію № 08.4.1.1/3-158А від 11.06.2016р. відповідач листом № 2013/06/11-1 від 10.06.2013р. (а.с. 42) повідомив ПАТ КБ «ПриватБанк», що у звязку із відсутністю необхідної суми грошових коштів на поточному рахунку підприємства в даний час заборгованість за кредитом та нарахованими за ним відсотками перерахувати може. Просив розглянути можливість внесення змін до графіку погашення заборгованості за кредитним договором та переносом строку оплати кредиту.

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до позивача із заявою про страхову подію № 08.4.1.1/3-163 від 12.06.2013р. (а.с. 43), в якій просило виплатити страхове відшкодування за Договором страхування кредитів №13/04/01-01 К від "01" квітня 2013 р. у зв'язку з настанням страхового випадку згідно умов кредитного договору № N КД-518Г від 28.09.2012, який входить до складу визначеного договором страхування кредитів, що стався "11" червня 2013 року при наступних обставинах: позичальник ТОВ "Долма" порушив умови кредитного договору та не здійснив погашення в строк 10 червня 2013р: частки кредиту в сумі 13 750 034,00 грн. (тринадцять мільйонів сімсот п'ятдесят тисяч тридцять чотири гривні 00 копійок); нарахованих за договором відсотків в сумі 3 507 629,34 грн. (три мільйони п'ятсот сім тисяч шістсот двадцять дев'ять гривень 34 копійок).

Частиною 2 ст. 8 Закону України Про страхування визначено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

За приписами ст. 9 Закону України „Про страхування страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Згідно ч. 1 ст. 25 Закону України Про старахування здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

За змістом положень ч. 1 ст. 355 Господарського кодексу України об'єкти страхування, види обов'язкового страхування, а також загальні умови здійснення страхування, вимоги до договорів страхування та порядок здійснення державного нагляду за страховою діяльністю визначаються Цивільним кодексом України, цим Кодексом, законом про страхування, іншими законодавчими актами.

Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування").

Статтею 979 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 990 Цивільного кодексу України, що кореспондується з частиною 1 статті 25 Закону України "Про страхування" передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до платіжного доручення № 1930 від 13.06.2013р. (а.с. 45) Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгосстрах" здійснило страхове відшкодування у розмірі 13 750 034 грн. 00 коп., призначення платежу: «виплата частини страх. відшкодування ПАТ КБ «ПриватБанк» по страх. акту № 1441 б/к (дог. страх. № 13/04/01-01 К від 01.04.2013)».

Відповідно до платіжного доручення № 1931 від 13.06.2013р. (а.с. 44) Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгосстрах" здійснило страхове відшкодування у розмірі 3 507 629 грн. 34 коп., призначення платежу: «доплата страх. відшкодування ПАТ КБ «ПриватБанк» по страх . акту № 1441 б/к (дог. страх. № 13/04/01-01 К від 01.04.2013)».

Позивач звернувся до відповідача з листом № 14-06/02-35 від 14.06.2013р. (а.с. 46), в якому зазначив, що згідно з договором страхування кредитів № 13/04 / 01-01 К від 01.04.2013р., укладеного між ПрАТ СК «Інгосстрах» і ПАТ КБ «ПриватБанк», в зв'язку з настанням 10.06.2013г. страхового випадку згідно умов кредитного договору № КД-518Г від 28 вересня 2012р., укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Долма», ПрАТ СК «Інгосстрах» 13 июня 2013р. виплатило страхове відшкодування ПАТ КБ «ПриватБанк» в сумі 17 257 663,34 грн. У зв'язку з чим повідомив, що ПрАТ СК «Інгосстрах» має регресну вимогу до ТОВ «Долма» в сумі 17 257 663,34 грн.

Відповідач у відповідь на лист № 14-06/02-35 від 14.06.2013р., листом № 2013/06/18-1 від 18.06.2013р. (а.с. 47) повідомив позивача про відсутність можливості на даний час відшкодувати ПРАТ СК «Інгосстрах» заборгованість у сумі 17 257 663,34 грн. та запропонував укласти угоду про відстрочення платежу за регресною вимогою ПРАТ СК «Інгосстрах».

21.06.2013р. між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Інгосстрах" (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Долма» (боржник) укладено угоду про добровільне погашення заборгованості (далі - угода), відповідно до умов якої боржник визнає, що його заборгованість перед кредитором на момент укладення даної угоди становить 17 257 663,34 грн. (п. 1. угоди).

Згідно п. 2. угоди боржник гарантує, що протягом 3 (трьох) років з моменту укладання цієї Угоди до 21 червня 2016 року, заборгованість перед кредитором, вказана в п. 1 цієї Угоди, буде погашена шляхом перерахування коштів на поточний рахунок кредитора.

Відповідно до п. 3. угоди кредитор заявляє, що з моменту підписання цієї угоди та у випадку належного її виконання не матиме жодних майнових претензій до боржника з приводу заборгованості, погашення якої є предметом цієї Угоди.

У п. 4. угоди визначені гарантії кредитора, що після підписання цієї Угоди та до настання терміну, вказаного в п.2 Угоди, він не застосовуватиме до боржника ніяких заходів стягнення.

За змістом п. 5. угоди боржник і кредитор заявляють, що ні в процесі укладення цієї угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі й держави.

За умовами п. 6. угоди ця Угода набирає чинності з дати її вчинення.

Позивач зазначає, що відповідач в порушення умов угоди лише частково здійснив погашення заборгованості на суму 10 813 500 грн. 00 коп., на підтвердження чого надав копії:

- платіжного доручення № 332 від 16.09.2014р., відповідно до якого відповідач сплатив позивачу грошові кошти у розмірі 10 600 000 грн. 00 коп., з призначенням платежу: «погашення заборгованості згідно Угоди про добровільне погашення заборгованості від 21.06.2013р.» (а.с. 49);

- меморіального ордера № 1 від 30.09.2015р., відповідно до якого відповідач сплатив позивачу грошові кошти у розмірі 13 500 грн. 00 коп., з призначенням платежу: «погашення заборгованості згідно Угоди про добровільне погашення заборгованості від 21.06.2013р.» (а.с. 50);

- платіжного доручення № 490 від 02.12.2015р., відповідно до якого відповідач сплатив позивачу грошові кошти у розмірі 200 000 грн. 00 коп., з призначенням платежу: «погашення заборгованості згідно Угоди про добровільне погашення заборгованості від 21.06.2013р.» (а.с. 51), у звязку із чим залишок несплаченої заборгованості становить 6 444 163 грн. 34 коп.

Згідно приписів ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 993 Цивільного кодексу України).До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За змістом ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України).

За приписами ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ч. 2 ст. 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Згідно ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

При цьому, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 205 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку (ч. 1 ст. 207 Цивільного кодексу України).

Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства (ч. 1 ст. 180 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 526 Цивільного кодексу України унормовано, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 1 ст.530 Цивільного кодексу України).Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, доказів повернення заборгованості за кредитним договором у розмірі 17 257 663 грн. 34 коп., чи доказів сплати заборгованості за угодою про добровільне погашення заборгованості від 21.06.2013р. у розмірі 6 444 163 грн. 34 коп. відповідач до матеріалів справи не надав.

За приписами ст. ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідч подав до суду відзив, в якому зазначив, що ТОВ «Долма» визнає позовні вимоги повному обсязі.

Право відповідача визнати позов повністю або частково передбачено ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно зі ст. 78 Господарського процесуального кодексу України визнання позову відповідачем викладається в адресованій господарському суду письмовій заяві, що долучається до справи. У разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Дії відповідача не суперечать законодавству, не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

З огляду на викладене, господарський суд приймає визнання відповідачем позову в частині стягнення витрат пов'язаних зі сплатою страхового відшкодування в розмірі 2 000 000 грн. 00 коп.

З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги позивача обґрунтовані, підтверджені належними доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі статтею 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 36, 43, 49, 78, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Долма" (49005, м. Дніпро, вул. Глобинська, буд. 2, ідентифікаційний код 33564332) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 32, ідентифікаційний код 33248430) 2 000 000 грн. 00 коп. (два мільйони грн.. 00 коп.) витрат, пов'язаних зі сплатою страхового відшкодування, 30 000 грн. 00 коп. (тридцять тисяч грн.. 00 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя ОСОБА_3

Повне рішення складено 26.06.2017