РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2017Справа №910/7029/17
Суддя Господарського суду міста Києва Князьков В.В.

За участю секретаря судового засідання Коваленко О.М.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовомПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування", м. Київ,
доПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова", м. Київ,
провідшкодування матеріальної шкоди 49500,00 грн.
за участю представників сторін:

від позивача:не з'явився;
від відповідача:не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (надалі - ПрАТ "СК "Арсенал Страхування", позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова", (надалі - ПрАТ "СК "Нова", відповідач) про відшкодування шкоди у порядку регресу в сумі 49500,00 грн.

Позивач зазначає, що виконавши умови договору страхування майнових інтересів власника транспортного засобу і сплативши, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу при дорожньо-транспортній пригоді суму страхового відшкодування, отримав право вимоги до осіб, відповідальних за завдані збитки, якими є відповідач, як страховик, що застрахував цивільну відповідальність винної у пригоді особи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.05.2017р. порушено провадження у справі №910/7029/17 та призначено її до розгляду на 31.05.2017р.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 31.05.2017р., у зв`язку із неявкою відповідача та відсутності у суду відомостей щрдр належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, розгляд справи відкладено на 21.06.2017р.

21.06.2017р. господарський суд міста Києва відклав розгляд справи на 05.07.2017р., у зв'язку із повторною неявкою представника відповідача та відсутністю підтверджень про відповідне вручення ухвал господарського суду міста Києва останньому.

04.07.2017р. позивачем подано через відділ документообігу (канцелярія) суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідач вимоги ухвал суду про: порушення провадження від 03.05.2017р., відкладення розгляду справи від 31.05.2017р. та 21.06.2017р. не виконав, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач також не скористався наданим Господарським процесуальним кодексом України правом на подачу до суду відзиву на позовну заяву у порядку, передбаченому ст. 59 ГПК України, з нормативно обґрунтованими поясненнями по суті заявлених вимог.

При цьому, необхідно зазначити, що ухвали суду про: порушення провадження у справі від 03.05.2017р., відкладення розгляду справи від 31.05.2017р. та 21.06.2017р. відправлені на адресу відповідача, зазначену в позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме: 02660, місто Київ, вулиця М. Раскової, будинок 11, та повернуті підприємством поштового зв'язку із зазначенням про закінчення терміну зберігання поштового відправлення.

Пунктом 2.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011р. визначено, що в разі якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Клопотань про відкладення розгляду справи в порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України від сторін до Господарського суду міста Києва не надходило.

Враховуючи те, що неявка належним чином повідомленого відповідача не перешкоджає всебічному і повному з'ясуванню фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивному оцінюванню доказів, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд у нарадчій кімнаті, у відповідності до ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ухвалив рішення по справі № 910/7029/17.

Розглянувши матеріали справи Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

25.04.2016р. між ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" (надалі - страховик), як страховиком, та ОСОБА_1 (надалі - страхувальник), як страхувальником, укладено договір №162/16-Тз/Х01 добровільного страхування наземного транспорту, згідно якого страховик взяв на себе зобов'язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення транспортного засобу марки/моделі Hyundai Tucson, державний номерний знак НОМЕР_1, внаслідок настання страхового випадку.

Відповідно до відомостей №101825927 про дорожньо-транспортну пригоду, 09.09.2016р. по вул. Сумській, м. Харков, відбулась дорожньо-транспортна пригода (зіткнення) між транспортним засобом марки/моделі Ваз 21043, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, транспортним засобом марки/моделі KIA Sportage, державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3, транспортним засобом марки/моделі Honda CR-V, державний номерний знак НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_4 та транспортним засобом марки/моделі Hyundai Tucson, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5, в наслідок чого транспортний засіб під керуванням останньої отримав механічні пошкодження.

Дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України, постановою слідчого СУ ГУНП в Харківській області про закриття кримінального провадження, кримінальне провадження закрито у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення..

Відповідно до наявних в матеріалах справи доказів, 12.09.2016р. страхувальник звернувся до позивача з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування за договором №162/16-Тз/Х01.15 від 25.04.2016р.

Згідно страхового акту №162/16-Тз/Х/01-1-1 від 17.10.2016р.. підставою для визначення розміру вартості матеріального збитку, спричиненому транспортному засобу страхувальника є звіт про визначення вартості відновлювального ремонту №50/09/16 складений ФОП ОСОБА_6 на суму 728731,50 грн.

Пунктом 14 вищевказаного страхового акту визначено, що до виплати страхового відшкодування підлягає сума у розмірі 293520,35 грн.

Позивач, на виконання умов договору №162/16-Тз/Х01.15 від 25.04.2016р. перерахував на рахунок вигодонабувача, а саме: ПАТ «Кредобанк», суму страхового відшкодування у розмірі 293520,35 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №32819 від 20.10.2016р. на суму 145000,00 грн. та №32827 від 21.10.2016р. на суму 148520,35 грн.

Статтею 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статтею 27 Закону України "Про страхування" визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до наявного у матеріалах справи полісу №АЕ/2739939 з централізованої бази даних МТСБУ, цивільно-правова відповідальність власника забезпеченого транспортного засобу марки/моделі Honda CR-V, державний номерний знак НОМЕР_4, на момент скоєння ДТП застрахована ПрАТ "СК "Нова" - відповідачем у справі, а розмір франшизи визначено 1000 грн. при ліміті за шкоду майну - 50000 грн.

Зважаючи на вищевикладене, позивачеві перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тому 28.04.2017р. ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" звернулось до господарського суду міста Києва із позовною заявою до ПрАТ "СК "Нова" про відшкодування майнової шкоди.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного:

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договір, який в силу вимог ч. 1 ст. 629 Цивільного України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. (ст. 1188 ЦК України)

Цивільним кодексом України встановлено, що цивільно-правова відповідальність виникає лише за наявності вини особи. Пунктом 5 статті 11 ЦК України закріплено, що цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Судом встановлено, що відповідно до постанови слідчого СУ ГУНП в Харківській області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно ОСОБА_4 закрито, з підстав відсутності у діях останньої складу кримінального правопорушення.

Судом прийнято до уваги, що відсутність складу злочину, наприклад, у разі відмови у порушенні кримінальної справи закриття кримінального провадження за правилами Кримінального процесуального кодексу України 2012 року не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурора, суду про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття, закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у конкретній справі

Дослідивши вищезазначену постанову, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_4, під час керування транспортним засобом марки/моделі Honda CR-V, державний номерний знак НОМЕР_4, вбачались ознаки адміністративного правопорушення, що призвели до дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась 09.09.2016р.

Відповідно до наявної у матеріалах справи роздруківки полісу №АЕ/2739939 з централізованої бази даних МТСБУ, на момент скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4, як водія забезпеченого транспортного засобу марки/моделі Honda CR-V, державний номерний знак НОМЕР_4, застрахована відповідачем у справі -ПрАТ "СК "Нова". (діючий поліс на дату скоєння ДТП) (а.с. 53)

Таким чином відповідач - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Нова" є відповідальною особою за завдані збитки власнику транспортного засобу марки/моделі Hyundai Tucson, державний номерний знак НОМЕР_1.

Згідно до положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, до позивача - Приватного акціонерного товариства "СК "Арсенал Страхування" - як страховика, який виплатив страхове відшкодування по договору добровільного страхування наземного транспортного засобу №162/16-Тз/Х01.15 від 25.04.2016р., перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до ОСОБА_4, як до особи, відповідальної за завдані збитки.

Як визначено пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Положеннями статті 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страхова сума - це грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку, а страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Наведеною статтею також визначено, що при страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування.

При цьому, страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Також зазначена стаття визначає, що страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування.

Відповідно до наявних в матеріалах справи доказів, позивач здійснив виплату суми страхового відшкодування у розмірі 293520,35 грн. на рахунок вигодонабувача, що підтверджується платіжними дорученнями №32819 від 20.10.2016р. на суму 145000,00 грн. та №32827 від 21.10.2016р. на суму 148520,35 грн. В свою чергу, підставою визначення розміру збитку відповідно до страхового акту №162/16-Тз/Х/01-1-1 від 17.10.2016р. є є звіт про визначення вартості відновлювального ремонту №50/09/16 складений ФОП ОСОБА_6 на суму 728731,50 грн.

У зв'язку із тим, що оцінена вартість матеріального збитку, завданого власнику(страхувальнику) в результаті ДТП, склала 728731,50 грн. та перевищувала 70% дійсною вартості транспортного засобу на момент укладення договору (859518,00 грн.)

Згідно умов договору, позивачем вирахувано від страхової суми норматив здешевлення, вартість придатних залишків транспортного засобу та франшизу.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд міста Києва вважає підтвердженим розмір виплати позивачем страхового відшкодування страхувальнику, а платіжні дорученння №32819 від 20.10.2016р. на суму 145000,00 грн. та №32827 від 21.10.2016р. на суму 148520,35 грн. є фактичним підтвердженням факту такої сплати страховиком, в розумінні ст. 34 ГПК України.

Відповідно до приписів статті 9 Закону України "Про страхування" франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Статтею 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Враховуючи передбачений полісом №АЕ/2739939 ліміт по цивільно-правовій відповідальності власника забезпеченого транспортного засобу марки/моделі Honda CR-V, державний номерний знак НОМЕР_4 за спричинену шкоду у розмірі 50000 грн. та наявність реквізиту «франшиза» у розмірі 500 грн., суд вважає обґрунтованими заявлені позвоні вимоги зі стягнення із відповідача сплаченого страхового відшкодування у розмірі 49500,00 грн. (50000,00 грн. - 500,00 грн.)

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України укладення договору передбачає відповідність останнього встановленим законодавством вимогам, і його умови не суперечать положенням нормативно-правових актів. Отже, належним чином укладений договір є обов'язковим для сторін і повинен добросовісно виконуватись.

Положеннями статті 509 ЦК України, визначено, що зобов'язання за своєю правовою природою є правовідношенням, зміст якого розкривається, як через активну поведінку боржника - здійснення ним певної дії (передачі майна, виконання роботи, надання послуги, сплати грошей тощо), так і пасивну - утримання від певної дії. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статті 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 526 ЦК України встановлено загальне правило виконання зобов'язання, а саме - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Саме належне виконання зобов'язання означає досягнення тієї мети, яку сторони ставили перед собою, вступаючи у зобов'язання. Належне виконання тягне за собою припинення зобов'язання (ст. 599 ЦК).

Зазначені вище норми ЦК України кореспондуються з положеннями статті 193 Господарського кодексу України.

Суд приходить до висновку, що відповідачем - ПрАТ «СК «Нова» не доведено відсутності у нього зобов'язань перед позивачем по виплаті страхового відшкодування у порядку регресу.

За таких обставин, позовні вимоги ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" до ПрАТ «СК «Нова» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної вимоги є правомірними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, з урахуванням приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 34, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» (02660, місто Київ, вулиця М. Раскової, будинок 11, код за ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (03056, місто Київ, вулиця Борщагівська, будинок 154, код за ) сплачене страхове відшкодування у розмірі 49500 (сорок дев'ять тисяч п'ятсот) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено - 07.07.2017 року.

Суддя В.В. Князьков