РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2017Справа №910/7897/17

За позовомДержавного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль»
ДоТовариства з обмеженою відповідальністю «Автоцентр «Європа-Сервіс»
Простягнення 145 824,17 грн
Суддя Спичак О.М.

Представники сторін:

від позивача: Юрченко Н.П. - за дов.;

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоцентр «Європа-Сервіс» про стягнення заборгованості у розмірі 145 824,17 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.05.2017 порушено провадження у справі № 910/7897/17 та призначено її розгляд на 06.06.2016.

02.06.2017 представник відповідача через відділ діловодства суду подав клопотання про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 06.06.2017 представник позивача надав усні пояснення по справі.

Представник відповідача в дане судове засідання не з'явився, вимоги ухвали про порушення провадження у справі не виконав, проте через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи.

У зв'язку з неявкою в судове засідання представників відповідача та необхідністю витребувати додаткові докази по справі, суд задовольнив клопотання відповідача та відклав розгляд зазначеної справи до 26.06.2017.

Представник позивача через канцелярію суду подав додаткові документи по справі, а в судовому засіданні 26.06.2017 надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в дане судове засідання не з'явився, проте через канцелярію суду подав відзив на позов, в якому проти задоволення позовних вимог заперечив у повному обсязі. Крім того, у своєму відзиві відповідач просив суд залучити свідком у справі ОСОБА_2.

Судом було розглянуто та відмовлено в задоволенні зазначеного клопотання відповідача з огляду на те, що нормами чинного Господарського процесуального кодексу України не передбачено інституту свідків, а отже і можливості залучення останніх до розгляду справи.

У відповідності до п. 3.9.1 постанови №18 від 26.12.2011 пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом статті 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

З огляду на вищезазначене, суд приходить висновку, що відповідача належним чином було повідомлено про дату, час та місце проведення судового засідання.

Згідно з підпунктом 3.9.2 Постанови № 18 у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Окрім того, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до положень статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 26.06.2017 на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

26.02.2016 між Державним підприємством «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Автоцентр «Європа-Сервіс» (постачальник, відповідач) було укладено договір про закупівлю № 37-14/3-1, відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов'язується поставити замовникові товар, найменування якого зазначено в пункті 1.2 договору (шини та камери гумові нові (Шини та камери гумові нові) (надалі - товар), а замовник здійснити приймання товару та оплатити такий товар відповідно до специфікації, яка наведена у Додатку № 1 до Договору (надалі - Специфікація Договору), та технічних характеристик товару, що наведені в Додатку № 2 до Договору. Кількість та ціну товару визначено в Специфікації Договору.

У відповідності до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з пунктом 3.1 договору передбачено, що сума, визначена у договорі (ціна договору) складається з сумарної ціни одиниць товару, які будуть поставлені протягом строку дії договору і становить 1 732 679 грн. 52 коп. (один мільйон сімсот тридцять дві тисячі шістсот сімдесят дев'ять гривень 52 коп.), включаючи ПДВ -288 779 грн. 92 коп. (двісті вісімдесят вісім тисяч сімсот сімдесят дев'ять грн. 92 коп.). Ціна за одиницю товару зазначена в специфікації до договору.

Відповідно до пункту 4.2 договору, розрахунки проводяться шляхом: 4.2.1. замовник протягом 60 (шістдесяти) календарних днів після фактичної поставки товару та підписання сторонами видаткової накладної на фактично поставлений товар перераховує на поточний рахунок постачальника 100% ціни фактично поставленого товару.

Розрахунки за договором здійснюються у національній валюті України - гривні, в безготівковій формі (п. 4.1 Договору).

Пунктом 5.1 договору встановлено, що строк поставки товару становить 30 (тридцять) календарних днів з дати отримання письмової заявки постачальником від замовника. Датою поставки товару за договором вважається дата підписання сторонами видаткової накладної на фактично поставлений товар.

Пунктом 5.3.1 договору передбачено, що товар поставляється поетапно, окремими партіями, згідно з письмовими заявками Замовника.

Зокрема, в пункті 5.3.3 договору сторони погодили, що постачальник зобов'язаний підтвердити отримання заявки від замовника. Підтвердженням отримання письмової заявки Постачальника на заявці, обмін листами між сторонами договору, поштове повідомлення з підписом уповноваженої особи постачальника.

Відповідно до пункту 7.3.1 договору, постачальник зобов'язаний забезпечити поставку товару у строки та на умовах, що передбачені договором.

Пунктом 8.3 договору встановлено, що у разі порушення строку поставки товару, зазначеного в п.5.1 Договору, перші 14-ть календарних днів постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 50 % облікової ставки НБУ від ціни Товару, строк поставки якого порушено, за кожний день прострочення.

У разі порушення строку поставки товару, зазначеного в пункті 5.1 договору понад 14-ть календарних днів, починаючи з 15-го календарного дня, постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від ціни Товару, строк поставки якого порушено, за кожний день прострочення.

Пеня нараховується протягом строку порушення виконання зобов'язань за договором, включаючи день виконання такого зобов'язання. За порушення строку поставки товару понад 30-ть календарних днів, додатково стягується штраф у розмірі 7% від ціни Договору.

Крім того, пунктом 8.9 договору передбачено, що у разі застосування пені та/або штрафу, Сторона, що порушила виконання зобов'язань, зобов'язана сплатити суму пені та/або штрафу на підставі окремо виставленого, у кожному випадку, рахунку стороною, яка допустила прострочення виконання своїх зобов'язань за договором. Рахунок на оплату пені та/або штрафу направляється факсимільним зв'язком, з подальшим направленням оригіналу рахунку із супровідним листом поштою (рекомендованим з повідомленням) на адресу, що вказана в договорі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на виконання умов договору, позивачем надано письмові заявки щодо поставки товару, а саме: від 18.03.2016 № 01-22-851 та від 28.10.2016 № 01-22-3993. Відповідну письмову заявку від 18.03.2016 № 01-22-851 на поставку товару, відповідач отримав від позивача 21.03.2016, що підтверджується зазначенням, зробленим представником відповідача на копії вказаної заявки. Письмову заявку від 28.10.2016 № 01-22-3993 щодо поставки товару, відповідач отримав від позивача 07.11.2016, що підтверджується зазначенням, зробленим представником відповідача на копії вказаної заявки. Таким чином, з урахуванням моменту отримання письмової заявки, останнім днем поставки товару по заявці від 18.03.2016 № 01-22-851 є 19.04.2016 включно, а по заявці від 28.10.2016 № 01-22-3993 - 06.12.2016. Разом з тим, фактичний строк поставки товару по заявці від 18.03.2016 № 01-22-851 відбувся з порушенням строків визначеного в пункті 5.1.

У зв'язку з порушенням строків поставки, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 24 536,60 грн за прострочення поставки продукції згідно заявки від 18.03.2016 № 01-22-851, а також 121 287,57 грн штрафу, у зв'язку з простроченням поставки товару понад 30 днів.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов'язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов'язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов'язання. Строк (термін) виконання зобов'язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Пунктом 5.1 договору встановлено, що строк поставки товару становить 30 (тридцять) календарних днів з дати отримання письмової заявки постачальником від замовника. Датою поставки товару за договором вважається дата підписання сторонами видаткової накладної на фактично поставлений товар.

Пунктом 5.3.1 договору передбачено, що товар поставляється поетапно, окремими партіями, згідно з письмовими заявками Замовника.

Зокрема, в пункті 5.3.3 договору сторони погодили, що постачальник зобов'язаний підтвердити отримання заявки від замовника. Підтвердженням отримання письмової заявки постачальника на заявці, обмін листами між сторонами договору, поштове повідомлення з підписом уповноваженої особи постачальника.

З наявних в матеріалах справи документів вбачається, що на виконання умов договору, позивачем надано письмові заявки щодо поставки товару, зокрема, від 18.03.2016 № 01-22-851. Відповідну письмову заявку від 18.03.2016 № 01-22-851 на поставку товару, відповідач отримав від позивача 23.03.2016, що підтверджується зазначенням, зробленим представником відповідача на копії вказаної заявки. Таким чином, з урахуванням вимог вищезазначеного пункту договору щодо здійснення поставки в тридцятиденний термін, згідно розрахунку суду, поставка продукції по зазначеній заявці мала відбутися не пізніше 22.04.2017, у зв'язку з чим прострочення виконання зобов'язань розпочинається з 23.04.2017.

З наявних в матеріалах справи документів вбачається, що поставка продукції згідно заявки від 18.03.2016 № 01-22-851 здійснювалася з простроченням строків поставки, а саме:

20.04.2016 згідно видаткової накладної № ;

27.04.2016 згідно видаткової накладної № ;

29.04.2016 згідно видаткової накладної № ;

15.06.2016 згідно видаткової накладної № ;

16.06.2016 згідно видаткової накладної № ;

01.07.2016 згідно видаткової накладної № ;

04.07.2016 згідно видаткової накладної № ;

19.07.2016 згідно видаткової накладної № ;

16.09.2016 згідно видаткової накладної № .

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно зі ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов'язань.

Згідно з частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного або неналежно виконаного зобов'язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 8.3 договору встановлено, що у разі порушення строку поставки товару, зазначеного в п.5.1 Договору, перші 14-ть календарних днів постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 50 % облікової ставки НБУ від ціни Товару, строк поставки якого порушено, за кожний день прострочення.

У разі порушення строку поставки товару, зазначеного в пункті 5.1 договору понад 14-ть календарних днів, починаючи з 15-го календарного дня, постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від ціни Товару, строк поставки якого порушено, за кожний день прострочення.

Пеня нараховується протягом строку порушення виконання зобов'язань за договором, включаючи день виконання такого зобов'язання. За порушення строку поставки товару понад 30-ть календарних днів, додатково стягується штраф у розмірі 7% від ціни Договору.

Право учасників господарських правовідносин встановлювати інші, ніж передбачено Цивільним кодексом України, види забезпечення виконання зобов'язань визначено частиною другою статті 546 Цивільного кодексу України, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 Цивільного кодексу України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, суб'єкти господарських відносин при укладанні договору наділені правом забезпечення виконання господарських зобов'язань шляхом встановлення окремого виду відповідальності - договірної санкції за невиконання чи неналежне виконання договірних зобов'язань (зазначена правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 22.11.2010 р. № 14/80-09-2056).

З огляду на те, що позивачем невірно було визначено початок прострочення виконання зобов'язань, судом було здійснено її власний розрахунок, у відповідності до якого з відповідача на користь позивача підлягає до стягненню пеня у розмірі 24 193,78 грн. В свою чергу, розмір штрафу є обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню у розмірі 121287,56 грн.

Доводи відповідача, наведені у відзиві є необґрунтованими та такими, що спростовуються наявними в матеріалах справи документами.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на сторін пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоцентр «Європа-сервіс» (місцезнаходження: 03022, м. Київ, вул. Кайсарова, 2, ) на користь Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (місцезнаходження: 08307, Київська обл., м. Бориспіль, Міжнародний аеропорт «Бориспіль» ) 24 193 (двадцять чотири тисячі сто дев'яносто три) грн 78 коп. пені, 121 287 (сто двадцять одну тисячу двісті вісімдесят сім) грн 56 коп. штрафу та 2 909 (дві тисячі дев'ятсот дев'ять) грн 63 коп. судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

03.07.2017

Суддя Спичак О.М.