РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2017Справа №910/24296/16

За позовом Публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче об'єднання «Київський завод автоматики»

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про стягнення 231297,38 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Тимошенко П.О. (представник за довіреністю);

від відповідача - ОСОБА_3 (представник за довіреністю).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення з Відповідача заборгованості за договором від 23.05.2014 № КЗА-264 з відшкодування земельного податку, у зв'язку з невиконанням Відповідачем покладеного на нього договором обов'язку відшкодовувати земельний податок, а також заявлено до стягнення обумовлені договором санкції у зв'язку з несвоєчасною оплатою.

Відповідач надав суду письмові заперечення проти позову, де вимоги позову не визнав з підстав, зокрема, що він не є власником або користувачем земельної ділянки, щодо компенсації земельного податку за яку виник даний спір, а посилання Позивача на листи ДФС України щодо розподілу обов'язку відшкодування земельного податку між сторонами вважає незаконними, оскільки такі документи є лише індивідуальною думкою окремих податківців, як посадових осіб. Також Відповідач вказує на документальну необґрунтованість заявленого до відшкодування розміру земельного подарку через відсутність належного документального підтвердження визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, і також вказує, що Позивач не довів фактичного понесення ним самим витрат на сплату земельного податку.

У судових засіданнях неодноразово оголошувалися перерви.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, які приймали участь у засіданнях, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Між ПАТ «НВО «КЗА ім. Г.І. Петровського» (перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Науково-виробниче об'єднання «Київський завод автоматики», Позивач), як власником мережі, та Відповідачем, як споживачем, 23.05.2014 було укладено договір № КЗА-264 (далі - Договір) про технічне забезпечення електропостачання, водопостачання, водовідведення та відшкодування земельного податку, за умовами якого, зокрема (у редакції додаткової угоди № 2 від 17.06.2016), до моменту належного оформлення споживачем необхідних документів на право користування (володіння) земельною ділянкою загальною площею 1055,37 кв.м. (кадастровий № НОМЕР_2), яка обліковується за Позивачем, і на якій розташована будівля, зазначена в п. 1.1 Договору, споживач щомісячно відшкодовує на користь власника мереж земельний податок, розмір якого встановлюється уповноваженими органами згідно з чинним законодавством та не підлягає узгодженню сторонами.

Здійснювати таке відшкодування споживач зобов'язався в п. 2.3.1 Договору.

Строк дії Договору, у редакції додаткової угоди № 2 від 17.06.2016, сторонами встановлено до 31.05.2017.

Предметом спору є стягнення заборгованості з відшкодування земельного податку за період з січня 2016 року по жовтень 2016 року включно та нарахованої у зв'язку з його несвоєчасною сплатою пені.

Так, у п. 6.3 Договору, який регулює питання відшкодування земельного податку, сторони погодили, що розрахунковим періодом вважається календарний місяць.

Споживач щомісячно до 5го числа місяця наступного за розрахунковим на підставі виставлених рахунків-фактур відшкодовує власнику мереж суму земельного податку за користування земельною ділянкою вказаною в п. 1.3 Договору. Розмір відшкодування земельного податку за користування земельною ділянкою встановлюються уповноваженими органами відповідно із чинним законодавством та не підлягає узгодженню сторонами.

Відповідно до п. 6.6 Договору, рахунки-фактури, які виставляє власник мереж, споживач повинен самостійно отримати з відміткою про отримання (підписом уповноважених осіб) у економічному відділі за адресою: м. Київ, вул. Старокиївська, 10. У випадку неотримання (несвоєчасного отримання) уповноваженою особою споживача рахунків-фактур він не звільняється від відповідальності за несплату платежів за Договором.

За умовами п. 6.8 Договору, у разі незгоди щодо кількості або вартості отриманих послуг споживач зобов'язаний у 3-х денний строк з дня представлення власником мереж платіжних документів письмово повідомити про це власника мереж та надати обґрунтування (документ) для проведення звірки розрахунків та підписання відповідного акта. При невиконанні цієї умови розрахунки власника мереж вважаються прийнятими споживачем. Відмова споживача оплатити рахунки-фактури власника мереж вважається безпідставною.

У матеріалах справи відсутні докази, що протягом спірного періоду, з січня 2016 року по жовтень 2016 року включно, та у 3-х денний строк з дня представлення власником мереж платіжних документів за цей період (відповідно до п. 6.6 Договору рахунки виготовлялися Позивачем та очікували на отримання Відповідачем за вказаною у Договорі адресою), Відповідачем було у встановленому п. 6.8 Договору порядку повідомлено Позивача про незгоду щодо кількості та/або вартості отриманих послуг, відтак за умовами п. 6.8 Договору розрахунки Позивача вважаються прийнятими Відповідачем.

Відхиляючи заперечення Відповідача проти позову, що він не є платником земельного податку, оскільки не є власником або користувачем земельної ділянки, суд зазначає, що предметом даного спору є не виконання Відповідачем вимог податкового законодавства, натомість є питання виконання Відповідачем договірного обов'язку з відшкодування земельного податку на користь Позивача.

Перебування у власності Відповідача на земельній ділянці кадастровий НОМЕР_2 (у Договорі вказано її скорочений кадастровий номер НОМЕР_2), Відповідачем не оспорюється та підтверджено залученим до справи договором купівлі-продажу від 17.12.2002 з актом прийому-передачі від 18.12.2002.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, проте Відповідачем усупереч умов Договору та ст. 526 ЦК України неналежним чином виконувалися взяті та себе за Договором зобов'язання з відшкодування земельного податку на користь Позивача.

При цьому, судом враховано, що Договір у цілому, та зокрема, його умови щодо обов'язку Відповідача відшкодувати земельний податок, станом на даний час є чинними та недійсними у судовому порядку не визнавалися.

До матеріалів справи залучені рахунки-фактури, передбачені умовами п. 6.6 Договору, щодо відшкодування земельного податку у спірний період, які Відповідач повинен був самостійно отримати у Позивача та оплатити; позаяк зобов'язаною стороною за Договором є Відповідач, то питання неотримання рахунків у порушення умов Договору є його ризиками та відповідальністю; у випадку неотримання рахунків він не звільняється від відповідальності за несплату платежів за Договором.

Натомість, Позивачем до матеріалів справи залучені належні докази (податкові декларації та витяг з електронного кабінету платника податків) щодо сплати ним самим земельного податку, компенсація Відповідачем якого є спірною у межах даного спору.

Розрахунок заборгованості з відшкодування земельного податку за період з січня 2016 року по жовтень 2016 року включно (враховуючи здійснення такого відшкодування як надання обумовленої Договором послуги, що тягне за собою нарахування ПДВ), судом перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним; розмір заборгованості є доведеним залученими Позивачем до справи вищеописаними доказами, а також відсутністю їх спростування з боку Відповідача.

При перевірці розрахунку відшкодування земельного податку судом було досліджено та враховано залучену до справи довідку КМР ДЗР КП «Київський інститут земельних відносин» № Ю-05850/2015 про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки кадастровий № НОМЕР_2 (у Договорі вказано її скорочений кадастровий номер НОМЕР_2), тому заперечення Відповідача проти позову у частині документальної необґрунтованості заявленого Позивачем до відшкодування розміру земельного податку судом відхиляються.

З огляду на наведене позовні вимоги про стягнення 213073,44 грн. заборгованості визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також, виходячи з положень ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, ч. 2 ст. 193 ГК України, Відповідач є порушником грошового зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором та законом, та зокрема у вигляді нарахування та стягнення пені на підставі п. 6.4 Договору, ст.ст. 546, 549 ЦК України.

Судом перевірено розрахунок пені, та визнано його частково необґрунтованим, оскільки по двом з рахунків Позивач нараховував пеню поза встановлений ч. 6 ст. 232 ГК України 6ти місячний строк нарахування, відтак у цій частині суд робить власний розрахунок пені наступним чином:

- по рахунку № 0000030 від 29.01.2016 обрахована судом сума пені 872,60 грн.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
4488.0806.02.2016 - 03.03.20162722.0000 %0.120 %*145.68
4488.0804.03.2016 - 21.04.20164922.0000 %0.120 %*264.38
4488.0822.04.2016 - 26.05.20163519.0000 %0.104 %*163.09
4488.0827.05.2016 - 23.06.20162818.0000 %0.098 %*123.61
4488.0824.06.2016 - 28.07.20163516.5000 %0.090 %*141.63
4488.0829.07.2016 - 06.08.2016915.5000 %0.085 %*34.21

- по рахунку № 0000074 від 29.02.2016 обрахована судом сума пені 833,97 грн.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
4488.0806.03.2016 - 21.04.20164722.0000 %0.120 %*253.59
4488.0822.04.2016 - 26.05.20163519.0000 %0.104 %*163.09
4488.0827.05.2016 - 23.06.20162818.0000 %0.098 %*123.61
4488.0824.06.2016 - 28.07.20163516.5000 %0.090 %*141.63
4488.0829.07.2016 - 06.09.20164015.5000 %0.085 %*152.06

Розраховані Позивачем по іншим рахункам за спірний період суми пені судом також перевірено та визнано обґрунтованими і арифметично правильними (зокрема, оскільки розраховані Позивачем суми пені не перевищують дозволені до стягнення згідно з законом), а їх розмір є доведеним залученими Позивачем до справи вищеописаними доказами, а також відсутністю їх спростування з боку Відповідача.

Відтак, вимоги про стягнення пені судом визнаються обґрунтованими частково та задовольняються в сумі 17722,62 грн.; у іншій частині суд у позові відмовляє за необґрунтованістю розрахунку з наведених вище підстав.

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судовий збір відповідно до статті 49 ГПК України покладається на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче об'єднання «Київський завод автоматики» (м. Київ, вул. Старокиївська, 10; ідентифікаційний код 14309356) 213073 (двісті тринадцять тисяч сімдесят три) грн. 44 коп. заборгованості, 17722 (сімнадцять тисяч сімсот двадцять дві) грн. 62 коп. пені, а також 3461 (три тисячі чотириста шістдесят одну) грн. 94 коп. судового збору.

Видати наказ.

У іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 03.07.2017

Суддя Сташків Р.Б.