У Х В А Л А

19.06.2017 Справа № 910/21490/16

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Колор Тренд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабораторія краси" (ідентифікаційний код 38983032)

про банкрутство

Суддя Чеберяк П.П.

Представники сторін:

Від заявника Жмудінський В.П. - представник

Від боржника не з'явилися

Арб. керуючий Біленко Р.І.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заявник звернувся до Господарського суду м. Києва із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабораторія краси" (ідентифікаційний код 38983032), оскільки останнє має кредиторську заборгованість у сумі 457 392 грн. 00 коп. і неспроможне її погасити.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 30.11.2016 заяву про порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабораторія краси" прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання на 12.12.2016, зобов'язано арбітражного керуючого Біленка Романа Івановича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 461 від 07.03.2013), визначеного автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у справах про банкрутство, у строк до 12.12.2016 надати до суду заяву про участь у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабораторія краси".

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.12.2016 порушено провадження у справі № 910/21490/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабораторія краси", визнано розмір вимог ініціюючого кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Колор Тренд" на суму 457 392 грн. 00 коп., введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Біленка Романа Івановича. Попереднє засідання суду призначено на 20.02.2017.

Оголошення про порушення провадження у справі № 910/21490/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабораторія краси" опубліковано на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 18.12.2016 за № 38512.

19.01.2017 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про припинення провадження у справі.

Ухвалою попереднього засідання від 20.02.2017 затверджено реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабораторія краси" на загальну суму 471 172 грн. 00 коп., а також залишено без розгляду заяву Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві з кредиторськими вимогами до боржника на суму 419 697 грн. 31 коп. Підсумкове засідання призначено на 03.04.2017.

16.03.2017 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання арбітражного керуючого Біленка Р.І. про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабораторія краси" банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Біленка Р.І.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 03.04.2017 визнано кредиторські вимоги Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві до боржника на суму 419 697 грн. 31 коп. та оголошено перерву в судовому засіданні до 12.04.2017.

Ухвалами Господарського суду м. Києва розгляд справи неодноразово відкладався з 12.04.2017 на 10.05.2017, 10.05.2017 на 22.05.2017, 22.05.2017 на 19.06.2017 у зв'язку з необіхідністю витребування нових доказів.

У судовому засіданні 19.06.2017 розглядалось клопотання Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про припинення провадження у справі.

Розпорядник майна та представник заявника заперечили щодо задоволення поданого клопотання.

Представник боржника у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Клопотання Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про припинення провадження у справі обґрунтоване, тим, що органом було проведено аналіз фінансово-господарського стану підприємства на предмет виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства.

Проведений податковим органом аналіз фінансово-господарського стану боржника на підставі показників податкової звітності вказує на відсутність об'єктивності щодо неплатоспроможності Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабораторія краси" та свідчить про наявність можливих численних порушень законодавства, вчинених товариством за час існування, та здійснення процедури банкрутства виключно з метою уникнення відповідальності, унеможливлення визнання недійсними угод, укладених із суб'єктами господарювання, що мають ознаки "фіктивності".

Крім того, на момент написання вказаного клопотання у Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабораторія краси" наявні відкриті банківські рахунки, наявність яких за переконанням органу є також підтвердженням ведення підприємством господарської діяльності та наявності майнових ресурсів.

З аналізу особливостей здійснення господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабораторія краси" та згідно відомостей баз даних інформаційних систем, вбачається, що товариство задіяне в схемі конвертації грошових коштів та використовується СПД з метою прикриття незаконної діяльності, а саме, мінімізації податкових зобов'язань та конвертації безготівкових грошових коштів в готівку та проводило діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди для третіх осіб.

Виходячи з вищевикладеного, визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабораторія краси" банкрутом, затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу унеможливить надходження до Державного бюджету України сум податків, що повинні бути сплачені суб'єктами господарювання згідно діючого податкового законодавства, та притягнення винних осіб до відповідальності, в тому числі кримінальної.

Із відзиву розпорядник майна боржника арбітражного керуючого Біленка Р.І. у вбачається, що останній заперечує стосовно клопотання Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про припинення провадження у справі вказуючи, на те, що згідно із статтею 166-17 Кодексу України про адміністративні правопорушення, фіктивним банкрутством є «завідомо неправдива офіційна заява громадянина - засновника (учасника) або службової особи суб'єкта господарської діяльності, а так само громадянина - суб'єкта підприємницької діяльності про фінансову неспроможність виконання вимог з боку кредиторів і зобов'язань перед бюджетом».

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лабораторія краси" не зверталось із заявою до господарського суду про порушення справи про банкрутство або із заявою про визнання товариства банкрутом, а відтак, твердження Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про, начебто, передчасність звернення боржника до господарського суду про визнання банкрутом є необгрунтованими.

Крім того, факт фіктивного банкрутство повинен бути відображений та встановлений із складанням відповідних матеріалів та документів органами, зазначеними у статті 255 КУпАП, з подальшим зверненням за підвідомчістю до відповідного суду (стаття 221 КУпАП).

Розпорядником майна боржника арбітражним керуючим Біленком Р.І. встановлено, що боржник не тільки неспроможний виконувати свої грошові зобов'язання, але й не має можливості відновити свою платоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити грошові вимоги своїх кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури.

Вказані ознаки є згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону ознаками стійкої фінансової неспроможності боржника, що є підставою для визнання судом боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Також, податковий орган у своєму клопотання не зазначив жодної норми закону, на підставі, якої можливе припинення провадження у справі про банкрутство на даній стадії.

Крім того, з доповнення до відзиву вбачається, що аудитором було здійснено аналіз наявності (відсутності) ознак фіктивного банкрутства боржника на підставі балансу боржника та фінансового звіту у відповідності до наказу Міністерства юстиції України від 26.02.2013 № 327/5 «Про затвердження порядку проведення аналізу фінансово-господарського стану суб'єктів господарювання державних підприємств і підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує п'ятдесят відсотків, та підготовки на запити суду, прокуратури або іншого уповноваженого органу висновків про наявність ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства (із змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства юстиції України № 1530/5 від 12.09.2014) та наказу Міністерства економіки України від 19.01.2006 № 14 «Про Методичні рекомендації щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства» (у редакції наказу Міністерства економіки України від 26.10.2010 № 1361).

За результатами фінансового аналізу аудитор дійшов висновку про відсутність ознак фіктивного банкрутства боржника.

У відповідності до ст. 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з'ясування наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні. У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, а також вирішує інші питання, пов'язані з розглядом справи. Якщо справа порушується за заявою кредитора, господарський суд перевіряє обґрунтованість його вимог, їх безспірність, вжиття заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами в порядку виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, проведення аналізу його фінансового становища, а також визначення наступної оптимальної процедури (санації, мирової угоди чи ліквідації) для задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів. Процедура розпорядження майном боржника вводиться строком на сто п'ятнадцять календарних днів і може бути продовжена господарським судом за вмотивованим клопотанням розпорядника майна, комітету кредиторів або боржника не більше ніж на два місяці.

Крім того, ст. 22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначає, що розпорядник майна зобов'язаний:

розглядати заяви кредиторів про грошові вимоги до боржника, які надійшли в установленому цим Законом порядку;

вести реєстр вимог кредиторів;

повідомляти кредиторів про результати розгляду їхніх вимог;

вживати заходів для захисту майна боржника;

аналізувати фінансово-господарську діяльність, інвестиційне становище боржника та його становище на ринках;

виявляти (за наявності) ознаки фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності;

скликати збори кредиторів та організовувати їх проведення;

надавати господарському суду та комітету кредиторів звіт про свою діяльність, відомості про фінансове становище боржника, пропозиції щодо можливості відновлення платоспроможності боржника тощо.

Відповідно до п.п. 5,6 ч. 1 ст. 98 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право: запитувати та отримувати документи або їх копії від юридичних осіб, органів державної влади і органів місцевого самоврядування та від фізичних осіб, за їх згодою; отримувати інформацію з державних реєстрів шляхом направлення офіційних запитів до держателя або адміністратора відповідного реєстру.

Статтею 22 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Сторони мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, брати участь в господарських засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення господарському суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу, оскаржувати судові рішення господарського суду в установленому цим Кодексом порядку, а також користуватися іншими процесуальними правами, наданими їм цим Кодексом.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 38 Господарського процесуального кодексу України сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. Господарський суд може уповноважити на одержання таких доказів заінтересовану сторону.

Пунктом 2.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що згідно з частиною другою статті 4 3 ГПК та статтею 33 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Якщо подані сторонами та іншими учасниками судового процесу докази є недостатніми, господарський суд може за їх клопотанням чи за власною ініціативою витребувати в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього письмові і речові докази, інші матеріали (пункти 3, 4, 6, 8 і 11 статті 65 ГПК), притому не лише від учасників судового процесу, а й від інших підприємств, установ, організацій, державних органів.

З огляду на викладене вище, розглянувши клопотання Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про припинення провадження у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, враховуючи, що органом державної фіскальної служби не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність обставин, з якими закон пов'язує можливість припинення провадження у справі про банкрутство, суд дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення поданого клопотання.

Керуючись ст. 83 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 22, 34, 38, Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про припинення провадження у справі відмовити.

2. Копію ухвали направити сторонам, розпоряднику майна та кредиторам.

Суддя П.П. Чеберяк