ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 року Справа № 915/528/17

м. Миколаїв

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "МИКОЛАЇВГАЗ ЗБУТ"

(54003, м. Миколаїв, вул. Погранична, 159).

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

(54003, АДРЕСА_1).

про: стягнення 2459 грн. 30 коп.

Суддя С.М.Коваль

Представники:

Від позивача: Сімцис Ю.В., дов. № 01/103 від 30.12.2016 року.

Від відповідача: не присутній.

СУТЬ СПОРУ : про стягнення 2459 грн. 30 коп.

Позов поданий Товариством з обмеженою відповідальністю "МИКОЛАЇВГАЗ ЗБУТ" до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення 2459 грн. 30 коп.

Позовні вимоги обґрунтовуються неналежним виконанням зобов'язань по договору № 11418А5М5JАРО16 від 01.01.2016 року в частині розрахунку за поставлену продукцію.

Від відповідача представник у судове засідання не з'явився, поштове відправлення з ухвалою від 06.06.2017 р., направлене відповідачу, повернено до суду органом зв'язку через закінчення строку зберігання, проте суд виходить з того, що відповідача належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, так як ухвалу суду направлено на адресу його реєстрації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. Ураховуючи викладене, суд вважає за можливе розглядати справу, у відповідності до ст. 75 ГПК України, за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 27.06.2017 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи.

01.01.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "МИКОЛАЇВГАЗ ЗБУТ" та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 був укладений договір постачання природного газу для потреб не побутових споживачів № 114111ЕЕ8САР016 (надалі - Договір).

Згідно умов п.1.1. Договору ТОВ "МИКОЛАЇВГАЗ ЗБУТ" зобов'язувалось поставити фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 природний газ, а останній зобов'язався своєчасно оплачувати позивачу вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Пунктом 2.3 Договору передбачено, що обсяг переданого (спожитого) газу за розрахунковий період, що підлягає оплаті відповідачем, визначається на межі балансової належності між Оператором ГРМ (ПАТ "Миколаївгаз") та відповідачем, визначається на межі балансової належності між Оператором ГРМ та відповідачем на підставі даних комерційних вузлів обліку (лічильників газу), визначених в заяві-приєднанні до договору розподілу природного газу, укладеного між Оператором ГРМ та відповідачем, а також з урахуванням процедур, передбачених Кодексом ГРМ.

Згідно пункту 3.1 Договору, розрахунки за поставлений відповідачу газ здійснюються за цінами, що вільно встановлюються між сторонами.

Пунктом 3.2 Договору узгоджено розмір ціни природного газу, яка становить 6407,800 грн. за 1000 куб. м., крім того ПДВ- 1281,560 грн., всього з ПДВ - 7689,360 грн. і яка застосовується сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за цим Договором.

Місячна вартість газу визначається як добуток ціни газу та загального обсягу фактично поставленого (спожитого) газу, визначеного згідно з розділом ІІ цього Договору (п. 3.5. Договору).

Відповідно до п. 4.2.3. Договору остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Позивач свої зобов'язання за договором № 114111ЕЕ8САР016 від 01.01.2016 року виконав, у лютому 2016 року поставив відповідачу 0,338 тис. м3 природного газу, що доводить підписаний 28.02.2017 р. фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 акт приймання передачі газу від 28.02.2017 № МКЗ00004780 на загальну суму 3428 грн. 62 коп.

У зв'язку з частковою оплатою відповідачем за Договором частини суми поставленого газу за лютий 2017 року у сумі 1144 грн. 51 коп., сума боргу складає 2284 грн. 11 коп.

Станом на час розгляду справи сума боргу відповідачем сплачена не була.

Позивач просить стягнути з відповідача 2284 грн. 11 коп. основного боргу, 139 грн. 05 коп. - пеня за загальний період нарахування з 10.03.2017 року по 01.06.2017 року; 20 грн. 56 коп. - сума на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів за квітень 2017 року; 15 грн. 58 коп. - три відсотки річних від суми простроченого платежу за загальний період нарахування з 10.03.2017 року по 01.06.2017 року.

В обґрунтування позову позивач посилається на статті 11, 525, 526, 530, 625, Цивільного кодексу України, статті 173, 174, 193, 232, 258 Господарського кодексу України.

Відповідач, як вже вище вказано, свого представника у судове засідання не направив, відзив на позовну не надав.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд дійшов до такого висновку.

Згідно статті 33 ГПК України кожна з сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського Кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 525 Цивільного Кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цвільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сто-ронами.

Відповідно до ч.1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (поста-чальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановле-ний строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.1 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Борг відповідача перед позивачем станом на час розгляду справи становить 2284 грн. 11 коп., що підтверджується матеріалами справи.

Отже, позовна вимога щодо стягнення 2284 грн. 11 коп. боргу є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до п.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п. 6.2.1 договору, у випадку несвоєчасної оплати передбачених розділом IV Договору Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Отже, позовна вимога щодо стягнення пені за період з 10.03.2017 року по 01.06.2017 року підлягає задоволенню у сумі 139 грн. 05 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Позивачем нараховані три відсотки річних від суми простроченого платежу за загальний період нарахування з 10.03.2017 року по 01.06.2017 року, що становить 15 грн. 58 коп. та збитків від інфляції за квітень 2017 року у розмірі 20 грн. 56 коп., які підлягають задоволенню.

У відповідності із ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44,49,82,84,85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, (54003, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МИКОЛАЇВГАЗ ЗБУТ" (54003,м.Миколаїв, вул.Погранична, 159, ідентифікаційний код 39589483) 2284 (дві тисячі двісті вісімдесят чотири) грн. 11 коп. основного боргу, 139 (сто тридцять дев'ять) грн. 05 коп. пені, 20 (двадцять) грн. 56 коп. - сума на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, 15 (п'ятнадцять) грн. 58 коп. - три відсотки річних від суми простроченого платежу, а також 1600 (тисяча шістсот) грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 03.07.2017 року.

Суддя С.М.Коваль.