УХВАЛА

про повернення позовної заяви

04.07.2017Справа №910/10799/17

Суддя Демидов В.О., розглянувши

Позовну заявуТовариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна»
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
простягнення 1 126 951,10 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором фінансового лізингу №00004250 від 23.01.2012 р. у загальному розмірі 1 126 951,10 грн.

Розглянувши подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» позовну заяву судом встановлено, що остання не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає поверненню з посиланням на ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Положенням ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Як випливає з вимог ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок позивача направити відповідачу копії доданих до позовної заяви документів не залежить від того чи є у наявності у відповідача дані документи.

Постановою пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» визначено, що у разі коли до позовної заяви додано докази надсилання відповідачеві копії лише самої заяви, але відсутні докази надсилання йому копій доданих до неї документів, така заява підлягає поверненню на загальних підставах згідно з пунктом 6 частини першої статті 63 ГПК.

В силу Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 р., розрахунковий документ - (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) видається відправникові з додержанням вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» і підтверджує факт надання послуги відділенням зв'язку.

Згідно з п.п. 59, 61 Постанови Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 р. «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку» внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Приписами ст. 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, належним доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) надані в оригіналі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 26.03.2015 р. у справі №904/8482/14.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст.ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України.

Проте, при дослідженні матеріалів позовної заяви, судом було встановлено, що позивачем не додано жодних належних доказів направлення позовної заяви та доданих до неї документів на адресу відповідача - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

Як вбачається з інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, місцем проживання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 є 99008, АДРЕСА_1.

У листі Київської міської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» №30-626 від 23.06.2014 р. на лист господарського суду міста Києва від 16.06.2014 р. №04-18/149 щодо пересилання поштових відправлень до Автономної Республіки Крим та м. Севастополь зазначено, що приймання поштових відправлень до Автономної Республіки Крим та міста Севастополя об'єктами поштового зв'язку не здійснюється у зв'язку із силовим захопленням Автономної Республіки Крим та м. Севастополя та блокування усіх об'єктів поштового зв'язку Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» на території півострову.

В пункті 1 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-06/745/2014 від 05.06.2014 р. «Про деякі питання практики застосування у судовій практиці Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»» зазначено, що неможливість надсилання будь-яких поштових відправлень на адресу учасників судового процесу, які знаходяться на тимчасово окупованих територіях України, повинна бути підтверджена відповідною довідкою (листом) підприємства зв'язку. Форму відповідного документа законодавчо не визначено. Отже, ним може бути будь-який документ, виданий (надісланий) будь-якому адресатові підприємством зв'язку за підписом керівника (заступника керівника, іншої уповноваженої особи) такого підприємства, що свідчив би про неможливість пересилання поштової кореспонденції до Автономної Республіки Крим і міста Севастополя.

Проте, всупереч вищезазначених вимог чинного законодавства України, заявником не додано до матеріалів позовної заяви довідки (листа) підприємства зв'язку на підтвердження надсилання позовної заяви та доданих до неї документів на адресу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (99008, АДРЕСА_1), з якого суд може дійти однозначного висновку про намагання позивача надіслати відповідачу позовну заяву та додані до неї документи.

При цьому, суд зазначає, що відправлення позовної заяви з додатками відповідачу може бути здійснено не тільки виключно УДППЗ «Укрпошта».

Беручи до уваги все вищенаведене, зважаючи на те, що заявником не дотримано вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК України, враховуючи, що приписи ст. 63 Господарського процесуального кодексу України носять імперативний характер, суд дійшов висновку, що викладені обставини є підставою для повернення позовної заяви відповідно до ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Повернення позовної заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку, після усунення вказаних недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї документи повернути заявнику без розгляду.

Суддя В.О. Демидов