ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"12" червня 2017 р. Справа № 911/961/17

У справі за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційної фірми «Валентина, ЛТД»

ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_6 та Міністерства юстиції України

про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників товариства, визнання недійсними договорів купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства, скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу.

Суддя Т.П. Карпечкін

В засіданні приймали участь:

від позивача: ОСОБА_1 (паспорт серія НОМЕР_3 від 06.05.2000 року);

від відповідача 1: ОСОБА_7 (довіреність б/н від 01.03.2017 року);

від відповідача 2: ОСОБА_3 ( паспорт серія НОМЕР_4 від 14.09.1999 року);

від відповідача 3: не з'явився;

від відповідача 4: не з'явився;

від третьої особи1: не з'явився;

від третьої особи2: не з'явився.

обставини справи:

В провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа № 911/961/17 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційної фірми «Валентина, ЛТД», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_6 та Міністерства юстиції України про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників товариства, визнання недійсними договорів купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства, скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.04.2017 року порушено провадження у справі № 911/961/17.

Розгляд справи неодноразово відкладався у зв'язку з необхідністю витребування додаткових доказів та пояснень, в тому числі належним чином завіреної копії реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційної фірми «Валентина, ЛТД».

В ході розгляду справи 12.06.2017 року позивачем (ОСОБА_1) подано до суду заяву про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони суб'єктам державної реєстрації, в тому числі приватним та державним нотаріусам, які здійснюють діяльність на території України, вносити будь-які зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, щодо відомостей про Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Валентина, ЛТД» (ідентифікаційний код 20612125) та вчиняти щодо нього будь-які реєстраційні дії, у тому числі здійснювати державну реєстрацію змін до установчих документів Товариства, що пов'язані зі зміною складу учасників (засновників) товариства та розмірів їх часток в статутному капіталі, розміру статутного капіталу, виходу чи виключення учасників (засновників), зміну особи, що уповноважена вчиняти юридичні дії від імені підприємства (керівника), зміну існуючих чи утворення нових органів управління товариством тощо, ліквідації товариства, шляхом зобов'язання державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг міста Києва внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про заборону вчинення реєстраційних дій, до набрання законної сили рішенням суду у справі № 911/961/17; заборони ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1) вчиняти будь-які дії, в тому числі правочини, що спрямовані на самостійне відчуження своїх корпоративних прав у ТОВ ВКФ «Валентина, ЛТД» (ідентифікаційний код 20612125) до набрання законної сили рішенням суду у справі № 911/961/17.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначає, що у даній справі розглядається спір за позовом учасника ОСОБА_1 (позивач) до ТОВ ВКФ «Валентина,ЛТД» (відповідач1), ОСОБА_3 (відповідач2), ОСОБА_4.(відповідач3), ОСОБА_5 (відповідач4) про визнання недійсними рішення загальних зборів ТОВ ВКФ «Валентина, ЛТД», від 30.09.2016 року, від 30.12.2016 року, про визнання недійсним договорів купівлі-продажу (відчуження) корпоративних прав ТОВ ВКФ «Валентина, ЛТД», про скасування записів в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як зазначає позивач в позові, він є єдиним і законним учасником відповідача1 із часткою в статутному капіталі в розмірі 100%. Однак, відповідачі 3, 4 вважаючи себе учасниками відповідача1 та власниками часток, незаконно відчужили належні позивачу корпоративні права відповідачу2, який, в тому числі діючи від імені та в особі ТОВ ВКФ «Валентина, ЛТД» вчиняли дії по вклюенню до складу учасників товариства нового учасника - ТОВ «Васильків-БУД».

Доказом, цього є протокол Загальних зборів ТОВ «Васильків-Буд» від 31.01.2017 року за № 14, яким засвідчується прийняття рішення «про вступ до складу учасників ТОВ ВКФ «Валентина,ЛТД» зі вкладом в розмірі 3500000,00 (три мільйони гривень)».

Згідно наданої ТОВ «Васильків-БУД» копії Протоколу учасників Загальних зборів ТОВ ВКФ «Валентина,ЛТД» від 02.02.2017 року за № 23, на його засіданні були прийняті рішення: про вступ ТОВ «Васильків-Буд» до складу учасників ТОВ ВКФ «Валентина, ЛТД», про перерозподіл часток в статутному капіталі товариства.

Станом на 09.06.2017 року дані рішення загальних зборів ТОВ ВКФ «Валентина, ЛТД» хоча і не були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, натомість свідчать про те, що один з учасників товариства ОСОБА_2, не зважаючи на наявність на розгляді в суді спору про відновлення корпоративного права позивача на 100% частку в статутному капіталі відповідача1 (ТОВ ВКФ «Валентина, ЛТД») вчиняє дії щодо перепродажу своїх прав третім особам та здійснення перерозподіл часток, що спрямоване на перешкоджання позивачу у реалізації та захисті його корпоративних прав.

Оскільки фактично предметом спору у справі є корпоративні права позивача на частку у статутному капіталі ТОВ ВКФ «Валентина, ЛТД» в розмірі 100%, існує обґрунтований ризик їх незаконного відчуження відповідачами, тому арешт таких прав є ефективним та доцільним способом забезпечення позову.

Згідно зі ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Як визначено ст. 67 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується:

накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу;

забороною відповідачеві вчиняти певні дії;

забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Про забезпечення позову виноситься ухвала. Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено.

Не допускається забезпечення позову у справах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони:

проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення;

надавати емітентом, реєстратором, зберігачем, депозитарієм реєстр власників іменних цінних паперів, інформацію про акціонерів або учасників господарського товариства для проведення загальних зборів товариства;

участі (реєстрації для участі) або неучасті акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства;

здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством повноваження.

Господарський суд, який розглядає спір про право власності на акції (частки, паї) товариства, може винести ухвалу про забезпечення позову шляхом встановлення заборони на внесення змін до статуту цього товариства в частині зміни розміру статутного капіталу.

Види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами.

Види забезпечення позову можуть використовуватися господарським судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, заборона вчиняти дії має стосуватися лише пакета акцій, безпосередньо пов'язаного з предметом спору.

Не допускається забезпечення позову заходами, не передбаченими цим Кодексом.

Дослідивши викладені в заяві позивача про забезпечення позову обставини та надані ним докази, судом встановлено наступне.

Як вбачається з обставин спору у даній справі, позивач стверджує, що є єдиним і законним учасником відповідача1 із часткою в статутному капіталі в розмірі 100%. Позивач набув своїх корпоративних прав у жовтні 2015 року внаслідок відчуження йому попереднім учасником ОСОБА_8 своєї частки в статутному капіталі в розмірі 100 %, яка, в свою чергу, отримана від відповідачів 3, 4 та учасника ОСОБА_6 у жовтні 2014 року внаслідок їх виходу зі складу відповідача1 та передачею ними своїх часток в повному обсязі ОСОБА_8 за відповідною нотаріально посвідченою завою.

З огляду на викладені в позові обставини, відповідачі 3, 4 у незаконний спосіб, безпідставно поновили відчужені ними корпоративні права учасників ТОВ Виробничо-комерційної фірми «Валентина, ЛТД» після скасування Міністерством юстиції України реєстраційних дій щодо ТОВ Виробничо-комерційної фірми «Валентина, ЛТД» за період з 09.10.2014 року по 16.01.2016 року (включно).

Фактично не являючись учасника товариства (відповідача1), не зважаючи на те, що позивач у законний спосіб набув права власності на 100% частку товариства (відповідача1), відповідачі 3, 4 безпідставно вважаючи себе учасниками відповідача1, прийняли незаконні рішення, оформлені протоколами загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційної фірми «Валентина, ЛТД» № 1/30-01 від 30.09.2016 року та № 1/29-12 від 30.12.2016 року та відчужили частки у статутному капіталі ТОВ Виробничо-комерційної фірми «Валентина, ЛТД» на користь відповідача2.

Позивач в позові просить визнати недійсними відповідні рішення загальних зборів, прийняті за участю відповідачів 3, 4 в період, коли власником часток у статутному капіталі ТОВ Виробничо-комерційної фірми «Валентина, ЛТД» був позивач і відповідачі 3, 4 не мали жодних корпоративних прав щодо відповідача1. Зокрема, спірні рішення загальних зборів стосуються зміни уповноважених осіб, зміни у складі учасників товариства та перерозподілу часток. Також, позивач в позові просить визнати недійсними укладені відповідачами 3, 4 з відповідачем 2 договори купівлі-продажу часток у статутному капіталі відповідача1, які їм не належали, оскільки власником відповідних часток в повному обсязі був позивач.

Таким чином, спір безпосередньо пов'язаний з правом власності учасника на частку товариства та спрямований на відновлення корпоративних прав позивача щодо частки в статутному капіталі відповідача1 в розмірі 100%.

Як визначено ч. 9 ст. 67 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, який розглядає спір про право на акції (частки, паї) товариства, може винести ухвалу про забезпечення позову шляхом встановлення заборони на внесення змін до статуту цього товариства в частині зміни розміру статутного капіталу.

Оскільки, позивач стверджує, що є єдиним 100% учасником відповідача1, в той час, як відповідачі 2-4 незаконно заволоділи корпоративними правами товариства, які належать в повному обсязі позивачу, вимога про заборону суб'єктам державної реєстрації, в тому числі приватним та державним нотаріусам, які здійснюють діяльність на території України, вносити будь-які зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, щодо відомостей про Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Валентина,ЛТД» (ідентифікаційний код 20612125) та вчиняти щодо нього будь-які реєстраційні дії, у тому числі здійснювати державну реєстрацію змін до установчих документів Товариства, що пов'язані зі зміною складу учасників (засновників) товариства та розмірів їх часток в статутному капіталі, розміру статутного капіталу, виходу чи виключення учасників (засновників), зміну особи, що уповноважена вчиняти юридичні дії від імені підприємства (керівника), зміну існуючих чи утворення нових органів управління товариством тощо, ліквідації товариства, шляхом зобов'язання державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг міста Києва внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про заборону вчинення реєстраційних дій, до набрання законної сили рішенням суду у справі № 911/961/17, є адекватним заходом з метою попередження подальшого незаконного перерозподілу та відчуження належних позивачу корпоративних прав, на захист яких розглядається спір.

Зокрема, в разі задоволення позову та відновлення корпоративних прав позивача, відповідні права будуть складати 100% в статутному капіталі товариства (відповідача1), тому здійснення відповідачами будь яких дій до вирішення спору по суті, зокрема, спрямованих на відчуження, перерозподіл часток, зміну статутного капіталу чи складу учасників, уповноваження осіб діяти від імені товариства чи вчинення будь-яких інших дій, пов'язаних зі змінами відомостей про товариство, буде незаконним і підлягатиме скасуванню, що потребуватиме додаткових зусиль коштів та часу, подання численних позовів до різних осіб для відновлення корпоративних прав позивача та відновлення попереднього стану товариства.

Заборона ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії, в тому числі правочини, що спрямовані на самостійне відчуження своїх корпоративних прав у ТОВ ВКФ «Валентина, ЛТД» до набрання законної сили рішенням суду у справі № 911/961/17, як особі набуття якою корпоративних прав відповідача1 оскаржується позивачем, є різновидом арешту на відповідних майнових права з метою попередження подальшого незаконного відчуження часток відповідача1.

Наведені заходи забезпечення позову не підпадають під встановлені ч. 4 ст. 67 Господарського процесуального кодексу України заборони стосовно корпоративних спорів, оскільки не пов'язані з проведенням загальних зборів. Заборона здійснювати реєстраційні дії з огляду на обставини спору, не підпадає під заборону здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладених на них згідно із законодавством повноважень, оскільки відповідна заборона стосується недопущення внесення змін до статуту товариства в частині зміни складу учасників та розміру статутного капіталу.

З огляду на вищезазначене, забезпечення позову шляхом накладення арешту на частку в статутному капіталі ТОВ ВКФ «Валентина,ЛТД», що належить ОСОБА_9, та заборона на її відчуження на користь інших учасників товариства та/або третім особам на період розгляду даного спору, жодним чином не обмежує його прав як учасника щодо реалізації правомочностей на можливість управління товариством, отримання доходів, тощо. Відповідна тимчасова заборона не матиме наслідком втручанням в управління господарським товариством, блокування господарської діяльності товариства, це не перешкоджатиме розпорядженню майном, яке обліковується на балансі товариства, а також не перешкоджатиме реалізації інших прав, передбачених законом та установчими документами.

Можливість прийняття судом рішення про заборону вчинення реєстраційних дій передбачена зокрема пунктом 2 частини 1 статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», в якій вказано, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі щодо заборони (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій.

Відповідно до абз.2 п.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Як передбачено п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» питання про забезпечення позову може вирішуватися господарським судом як без проведення окремого судового засідання, так і в засіданні з викликом представників сторін, інших учасників судового процесу із заслуховуванням їх думки.

Пунктом 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» передбачено, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Приймаючи до уваги вищенаведене, з врахуванням процесуальних критеріїв обрання заходів до забезпечення позову, суд дійшов висновку, що обраний позивачем захід забезпечення позову є належним, оскільки дозволить до вирішення питання про проаво позивача на 100% частку в статутному капіталі відповідача1, зупинити подальше відчуження та перерозподіл часток. Отже, заходи до забезпечення позову безпосередньо пов'язані з предметом спору.

При цьому, суд відзначає, що даний спосіб забезпечення не обмежує будь-чиїх безспірних прав, проте убезпечує від неможливості подальшого виконання судового рішення в даній справі в разі задоволення позову. Зазначені заходи є адекватними до вимог заявлених у позові та забезпечують фактичне виконання судового рішення в разі можливого задоволення позову й не порушують існуючих прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Також, суд враховує, що заходи забезпечення позову є тимчасовими на період вирішення спору по суті з метою зупинення вчинення під час розгляду справи дій, які матимуть відповідні юридичні наслідки всупереч висновкам суду в разі задоволення позову.

Розглянувши заяву позивача, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог позивача щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, суд вважає, що зазначені заявником заходи забезпечення позову не суперечать вимогам законодавства, а вжиття їх у справі є доцільним і обґрунтованим. Таким чином, заява про вжиття заходів до забезпечення позову підлягає задоволенню.

Заходи по забезпеченню позову діють до скасування їх судом в порядку, передбаченому ст. 68 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевказане та керуючись ст. ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 від 12.06.2017 року про вжиття заходів до забезпечення позову у справі № 911/961/17 задовольнити.

2. Вжити у справі № 911/961/17 заходи до забезпечення позову шляхом:

- заборонити суб'єктам державної реєстрації, в тому числі приватним та державним нотаріусам, які здійснюють діяльність на території України, вносити будь-які зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, щодо відомостей про Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Валентина,ЛТД» (ідентифікаційний код 20612125) та вчиняти щодо нього будь-які реєстраційні дії, у тому числі здійснювати державну реєстрацію змін до установчих документів Товариства, що пов'язані зі зміною складу учасників (засновників) товариства та розмірів їх часток в статутному капіталі, розміру статутного капіталу, виходу чи виключення учасників (засновників), зміну особи, що уповноважена вчиняти юридичні дії від імені підприємства (керівника), зміну існуючих чи утворення нових органів управління товариством тощо, ліквідації товариства, шляхом зобов'язання державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг міста Києва внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про заборону вчинення реєстраційних дій, до набрання законної сили рішенням суду у справі № 911/961/17.

- заборонити ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1) вчиняти будь-які дії, в тому числі правочини, що спрямовані на самостійне відчуження своїх корпоративних прав у ТОВ ВКФ «Валентина, ЛТД» (ідентифікаційний код 20612125) до набрання законної сили рішенням суду у справі № 911/961/17.

3. Дана ухвала набирає чинності з дня її винесення судом і виконується в порядку, встановленому для виконання судових рішень, є виконавчим документом зі строком пред'явлення до виконання до 12.06.2020 року.

4. Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Реквізити стягувача: ОСОБА_1 (АДРЕСА_4, НОМЕР_5);

Реквізити боржників: Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційної фірми «Валентина, ЛТД» (08606, Київська обл., м.Васильків, вул. Київська 97, 20612125);

ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, НОМЕР_1);

ОСОБА_4 (АДРЕСА_2 ,НОМЕР_2);

ОСОБА_5 (АДРЕСА_3).

Суддя Т.П. Карпечкін